Справа №: 398/1153/15-ц
"02" жовтня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Петрової О.Ф.
за участі секретаря Сніжко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання відповідачів як такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання останніх як такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - будинком № 73 по вул. Пушкіна м. Олександрії Кіровоградської області з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 листопада 2004 р. він уклав договір купівлі - продажу цього будинку і набув право власності на нього.
26 березня 2008 р. він одружився з ОСОБА_2.
27 листопада 1994 р. у них народився син - ОСОБА_3.
Згодом вони розлучилися і вдруге одружилися. Однак спільне життя не склалося. Подружні відносини між ним та ОСОБА_2 припинені восени 2008 р. Між тим, відповідачі продовжували проживати в належному йому будинку.
28 жовтня 2011 р. за рішенням суду шлюб розірвано.
В листопаді 2012 р. колишня дружина та син зібрали свої речі і виїхали до м. Харкова, де проживають батьки відповідачки. З того часу в належному йому будинку вони не зявлялися.
В звязку з реєстрацією позивачів в будинку він змушений нести додаткові витрати з оплати комунальних платежів. Зазначена обставина також не дає йому можливості безперешкодно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідачі уникають розмов - на телефонні виклики не відповідають.
До судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів він не заперечує.
Відповідачі на повторний виклик в судове засідання не зявилися, причини своєї неявки не повідомили, заперечень проти позову не подали.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 73, що розташований в м. Олександрії по вул. Пушкіна, який він придбав до реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2. Право особистої приватної власності позивача на будинок ніким не оспорено. Спільне проживання між позивачем та відповідачкою припинено. До членів сімї власника будинку належить його син відповідач ОСОБА_3.
Відповідачі понад рік (з листопада 2012 р.) не проживають в будинку, але зареєстровані в ньому.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд дійшов висновку, що існують підстави для визнання відповідачів як такими, що втратили право користування житлом, виходячи з досліджених доказів.
Право власності позивача на житловий будинок підтверджується договором купівлі-продажу від 13 листопада 2004 р., який зареєстрований в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації 22 листопада 2004 р.
Рішення Олександрійського міськрайонного суду від 22 березня 2012 р. свідчить про те, що суд відмовив ОСОБА_2 у визнанні житлового будинку обєктом спільної сумісної власності та визнанні права власності на 1/2 частину будинку.

Як вбачається із змісту судового рішення, стосунки між сторонами погіршилися, виник спір щодо майна, що спонукало ОСОБА_2 звернутися до суду за захистом своїх прав.

Довідкою голови квартального комітету № 215 від 2 березня 2015 р. підтверджується, що колишня дружина позивача - ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з листопада 2012 р.

Із акту про здійснення візиту до боржника від 11 серпня 2015 р. вбачається, що ОСОБА_2 заборгувала кошти за кредитним договором. Інспектор Департаменту збору боргів ТОВ «Вердикт Консалтинг» встановив, що 9 серпня 2015 р на момент його виїзду за адресою вул. Пушкіна, 73 м. Олександрії боржник ОСОБА_2 за місцем проживання була відсутня.

Отже, досліджені докази вказують на те, що відповідачі понад 1 рік без поважних причин відсутні в житловому приміщенні, а домовленості між сторонами у спорі про користування житлом понад зазначений строк не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, які поніс позивач, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 214,215, 224-226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання відповідачів як такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як такими, що втратили право користування житлом, - будинком № 73, що знаходиться по вул. Пушкіна м. Олександрії Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя