Провадження № 2/537/495/2015
Справа № 537/862/15-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючої судді - Фадєєвої С. О.,

при секретарі Герасименко Л. М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання коштів кредитними ресурсами та зарахування їх в рахунок кредитних ресурсів банку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», де просить ухвалити рішення, яким грошові кошти у розмірі 5600 грн., що були зняті з кредитною картки, належної позивачці, невідомою особою визнати кредитними ресурсами та зарахувати їх в рахунок кредитних ресурсів відповідача.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, позивачка та її представник підтвердили, що позов подано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за місцем проживання позивача в порядку Закону України «Про захист прав споживачів». Вказали, що фінансові установи несуть відповідальність за неналежний захист персональних даних, при цьому саме працівниками банку були розголошені персональні дані позивачки, які вона повідомляла тільки банку, внаслідок чого з її кредитної картки були зняті кошти невідомими особами. Статтею 11 Закону «Про захист прав споживачів» регулюються відносини, що виникли між ОСОБА_1 та банком, а тому вона має право на захист своїх прав як споживач та на розгляд справи за місцем свого проживання.

Представник ПАТ «КБ «Приватбанк» вважав, що правовідносини, що виникли між сторонами не можуть регулюватися нормами Закону «Про захист прав споживачів», оскільки випливають не з договору кредиту, а внаслідок вчинення шахрайських дій невідомими особами. Крім цього вказав, що захист персональних даних регулюється окремим законом, а не Законом «Про захист прав споживачів». При цьому вважав за доцільне розглянути дану справу за місцем розташування Кременчуцької філії ПАТ «КБ «Приватбанк».

Суд, вислухавши сторони, приходить до наступних висновків.

Частиною 5 ст.110 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. В даній нормі маються на увазі позови про спори, що виникають з правовідносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається з преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», даний закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як вбачається із позовної заяви правовідносини між сторонами, на які вказує позивач, виникли не з договору кредиту, а внаслідок вчинення шахрайських дій невідомою особою, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР. Отже, відносини між сторонами не є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», який може застосовуватися лише у разі, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом.

Таким чином, зважаючи на викладене, даний позов не пов'язаний із відносинами щодо захисту прав споживачів, а тому встановлена ч. 5 ст. 110 ЦПК України підсудність за вибором позивача на дані правовідносини не поширюється. Також відносини між сторонами не виникли внаслідок діяльності філії юридичної особи. Розглядати справу за місцем вчинення шкоди позивачка не бажає.

Частиною 2 ст. 109 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Відповідач знаходиться по вул.. Набережна Перемоги,50 в м. Дніпропетровську, що територіально підсудно Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

В силу п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. Частиною 3 цієї статті передбачено, що передача справи з одного суду до іншого здійснюється на підставі ухвали суду після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 109, 116 ЦПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання коштів кредитними ресурсами та зарахування їх в рахунок кредитних ресурсів банку передати на розгляд Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом пяти днів.

Суддя: С.О.Фадєєва