АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/980/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 54 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівМагди Л. Ф. , Сіренка Ю. В.
при секретаріРибасюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» про поновлення на посаді , -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» про поновлення на посаді.

Представник ОСОБА_7 мотивував позовні вимоги тим, що на підставі наказу № 9-к від 13 грудня 2007 року ОСОБА_6 призначено генеральним директором виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром».

Засновниками даної асоціації є: АТ «Ватутінський м'ясокомбінат», АТ «Золотоношам'ясо», Радгосп «Смілянський», Городищенський відгодівельний пункт, Золотоніський відгодівельний пункт, Корсунь-Шевченківський відгодівельний пункт.

23 квітня 2014 року була проведена конференція уповноважених представників засновників виробничо-господарської асоціації, протоколом якої припинено повноваження Голови ради - Генерального директора Асоціації ОСОБА_6 та призначено на посаду Голови ради - Генеральним директором Асоціації ОСОБА_8.

Позивач не був присутнім під час проведення конференції та вважає протокол від 23 квітня 2014 року недійсним, оскільки під час проведення конференції Асоціації були присутні: ПАТ «Ватутінський м'ясокомбінат», ВАТ «Золотоношам'ясо», ВАТ «Уманський м'ясокомбінат», ТОВ «Черкасим'ясоагропромсервіс», СТОВ «Альянс-ТХК», а згідно Статуту та установчої угоди Асоціації кількість її засновників складає 10 організацій. При цьому рішення конференції є обов'язковим для всіх членів Асоціації і вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше 2/3 присутніх, але не менше половини спискового складу уповноважених представників.

Позивач зазначає, що список підприємств-Засновників та список присутніх під час проведення конференції Асоціації є не тотожними.

Крім того від ВАТ «Ватутінський м'ясокомбінат» на адресу Асоціації надійшов лист, в якому повідомлялось, що з березня 2003 року відбулась зміна власника ВАТ «Ватутінський м'ясокомбінат», а тому попередній договір з Асоціацією втратив чинність, а договір з новим керівництвом товариства не укладався.

Не відповідає дійсності й факт місця проведення конференції від 23 квітня 2014 року. Оскільки приміщенням, в якому начебто проводилось засідання учасників Асоціації, вказано адресу: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9, але вона не повідомлялась про проведення засідання і дозволу на його проведення не надавала.

Тому у зв'язку з порушеннями, які були допущені при винесенні рішення про припинення повноважень Голови ради-Генерального директора Асоціації ОСОБА_6 та призначення на цю посаду ОСОБА_8, пославшись на норми ст.3 КЗпП України, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просив суд поновити на посаді Голови ради - Генерального директора виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» ОСОБА_6 Зобов'язати усунути перешкоди у виконанні його посадових обов'язків. Визнати недійсним рішення, викладене в протоколі від 23 квітня 2014 року конференції учасників виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром». Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2015 року справу за позовом ОСОБА_6 провадженням закрито. Рекомендовано позивачу звернутись з позовом про поновлення на роботі до господарського суду.

Не погоджуючись з ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2015 року, ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначав, що судом в не повній мірі з'ясовано обставини, які мають значення для справи та невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Апелянт не погоджується з висновком районного суду щодо визначення спору, який склався між сторонами - корпоративним, а тому не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Та вважає, що позов правильно подано до Соснівського районного суду м. Черкаси, який є належним судом, що має розглядати справу за підвідомчістю, як суд загальної юрисдикції.

Оскільки ст.167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

А ст. 3 КЗпП України передбачено, що до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Посилаючись на вказані порушення норм матеріального права, апелянт просив скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

У п.13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надано роз'яснення, що згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів». А в п.4 даної Постанови Пленум Верховного Суду роз'яснив, що Спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства. У порядку цивільного судочинства слід розглядати і спори між учасником (засновником, акціонером) господарського товариства та товариством, що виникають не з корпоративних, а з трудових відносин посадових осіб товариства, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа.

Отже, враховуючи норми матеріального і процесуального права, що регулюють питання і порядок вирішення трудових спорів, вимоги позовної заяви, - посилання сторони позивача, що він звернувся за судовим захистом є правильним, а висновок суду, що даний спір не підвідомчий до розгляду судам загальної юрисдикції і має розглядатися господарським судом як корпоративний спір - помилковим. У зв'язку з чим у суду не було підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Ст.311 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Тому ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» про поновлення на посаді належить скасувати, а цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» про поновлення на посаді направити до Соснівського районного суду м. Черкаси для продовження розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2015 року - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» про поновлення на посаді - скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до виробничо-господарської асоціації «Черкасиагром'ясопром» про поновлення на посаді направити до Соснівського районного суду м. Черкаси для продовження розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :