АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 674/108/15-ц
Провадження № 22-ц/792/709/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2015 року про відмову у передачі справи на розгляд іншому суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання частково недійсним кредитного договору,

встановила:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним пункт 3.5 кредитного договору №В-80/00130/08/109/06 від 26.11.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг».

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26.11.2008 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» було укладено кредитний договір №В-80/00130/08/109/06, відповідно до якого позивач отримав кредит у сумі 5807грн. на придбання побутової техніки (на споживчі потреби); зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 0,164% на день. Вважає, що кредитний договір містить пункти, які суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема, пункт 3.5 передбачає, що у випадку прострочення позичальником платежів, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення виконання зобов'язання та нараховані проценти за користування кредитом. Вважає, що вказаний пункт кредитного договору є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», а також суперечить принципам розумності та добросовісності є наслідком дисбалансу договірних прав та обов'язків, не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а тому на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України повинен бути визнаний недійсним.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 січня 2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Кредитної спілки

________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Артемчук В.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія:ухвала

«Центр фінансових послуг» про передачу справи на розгляд іншому суду.

В апеляційній скарзі Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» просить ухвалу скасувати та направити справу до суду за місцем знаходження відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права. Представник апелянта зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що місцезнаходження відповідача є м.Київ, пр-т П.Григоренка, 39Б, а тому відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позов повинен бути пред'явлений за територіальною підсудністю до Дарницького районного суду м.Києва.

Апелянт - Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності.

Позивач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно з ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 110 ЦПК України встановлює правила альтернативної підсудності. Як передбачено частиною 5 цієї статті, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» було укладено кредитний договір №В-80/00130/08/109/06, відповідно до якого позивач отримав кредит у сумі 5807грн. на придбання побутової техніки; зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 0,164% на день.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 р. у справі №15-рп/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) роз'яснив, що положення п.п.22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання позивача ОСОБА_2 зареєстровано АДРЕСА_1 (а.с.40-41).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що оскільки правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», позов відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України може бути пред'явлений за зареєстрованим місцем проживання позивача, а тому дана справа підсудна Дунаєвецькому районному суду Хмельницької області.

Доводи кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про недотримання судом правил підсудності не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» відхилити.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/ Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова