АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2222/15 Головуючий І інстанції -
Категорія: договірні Доповідач - Міненкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючої - Міненкової Н.О.,

суддів - Зазулинської Т.П.,Кругової С.С.

за участю секретарів - Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу про визнання договору недійсним та визнання права спільної сумісної власності на квартиру, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2014 року до суду звернулися позивачі та просили визнати недійсним правочин купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, як такий що вчинено під впливом насильства.

Посилалися на те, що в червні 2014 року до них прийшла невідома їм раніше жінка, яка стала надавати їм різного характеру допомогу, у тому числі й у оформленні паспортів.

В вересні 2014 року їм запропонували прийти до нотаріальної контори, де під психологічним тиском вони підписали договір купівлі - продажу квартири.

В договорі зазначено про отримання ними грошових коштів в сумі 439815,53 грн., але гроші вони не отримували, що підтверджується оформленою нотаріусом завою про те, що ОСОБА_4 зобов'язався за кошти, отримані за договором придбати їм житло.

Вважають, що гроші ними за договором отримані не були, у зв'язку з чим вони зверталися до правоохоронних органів та органів прокуратури.У зв'язку з тим, що з боку відповідача на них здійснювався психологічний тиск, правочин було вчинено проти їх справжньої воли, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував , посилаючись на те, що на підставу позовних вимог про здійснення правочину під психологічним тиском позивачами не було надано жодного доказу.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони та їх представників, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску.

Під насильством у цій статті розуміється фізичний або психічний тиск на особу з метою примушення її до вчинення правочину.

Насильство може мати будь - які прояви: фізичне насильство( катування , побиття, заподіяння болю); психічне насильство( залякування, загроза вбивством, заподіянням тілесних ушкоджень самій особі або її близьким; насильство дією( викрадення, пошкодження майна).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не довели в судовому засідання те, що правочин купівлі - продажу було здійснено ними під впливом насильства.

В позовній заяві та в суді першої інстанції позивачі зазначали, що психологічний тиск, який було здійснено на них з боку відповідача полягав у тому, що в нотаріальній конторі інша сторона вказувала про значний борг за комунальні послуги, який рахувався за спірною квартирою, а також те, що вони не отримали гроші за даним договором так як відповідач зобов'язався придбати їм інше житло.

Але вимоги з цих підстав позивачами не заявлялися, а тому суд розглянув позов в межах вимог, що були заявлені і на підставі тих доказів які були надані сторонами.

В договорі купівлі - продажу в п.8 зазначено, що обумовлену договором суму продажу квартири продавці одержали від покупця повністю до підписання цього договору в рівних частинах кожний.

Пунктом 9 договору сторони підтвердили факт розрахунку між ними по цьому договору. Факт підписання договору сторони не оспорюють.

Дійсно з нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 від 26 вересня 2014 року вбачається, що останній узяв зобов'язання за кошти отримані за договором купівлі - продажу, які залишилися у нього, в строк до першого листопада 2014 року купити на ім'я позивачів житловий будинок або частину житлового будинку не менш 40,0 кв.м. загальною площею, в місті Харкові, у житловому стані, на земельній ділянці до цього будинку або до частини будинку з розташованими на земельній ділянці будівлями( а.с.7).

В суді апеляційної інстанції представник відповідача цих обставин не заперечував, як і намір його довірителя придбати для позивачів обумовлене житло.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позовні вимоги заявлені щодо визнання правочину недійсним з підстав вчинення правочину під впливом насильства( ст.. 231 ЦК), інші вимоги не заявлялися.

У зв'язку із недоведеністю цих вимог суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і судова колегія.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -