АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/1912/14-ц 22-ц/774/134/К/15
Справа №211/1912/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/134/К/14 суддя Папарига В.А.
Категорія - 30 (IV) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства страхова компанія "Універсальна", третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6

третя особа ОСОБА_4

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства страхова компанія "Універсальна" (далі - ПАТ СК "Універсальна"), третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2013 року приблизно о 12 год. 30 хв. у м. Кривий Ріг на регульованому світлофором перехресті вул. Димитрова - вул. Костенко сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_7, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Тойота НЛ", під керуванням водія ОСОБА_8 Згідно з аналізу дорожньої пригоди, винним себе в зіткненні легкових автомобілів визнав ОСОБА_2 Автомобіль відповідача ОСОБА_7, згідно полісу обов'язкового страхування № АЕ 2323689 застрахований 16.01.2013 року в ПАТ "Універсальна".

За наслідкам дорожньо-транспортної пригоди між учасниками попутного зіткнення, при якому постраждалих осіб не було, без участі ДАІ, було складено повідомлення, з зазначенням всіх обставин та необхідних відомостей. Дане повідомлення було без зауважень підписано учасниками ДТП та надано до ПАТ СК "Універсальна".

Однак страхувальник не виплатив компенсацію позивачу. Своїм листом від 11.06.2013 року ПАТ СК "Універсальна" надали відповідь, що страхове відшкодування позивачеві по справі, не може бути виплачено у зв'язку з тим, що на момент огляду автомобілів 29.04.2013 року, автомобіль ОСОБА_7, який належить відповідачеві ОСОБА_2, був вже частково відремонтований, що завадило представнику страхової компанії проаналізувати механізм ДТП.

Враховуючи, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, як власнику пошкодженого автомобіля спричинена матеріальна та моральна шкода відповідачем, цивільна відповідальність якого застрахована, позивач уточнивши свої позовні вимоги 08.04.2014 року, просила суд стягнути з відповідача ПАТ СК "Універсальна" на її користь в рахунок спричиненої матеріальної шкоди 13 000 грн. та стягнути з відповідача до ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2014 року, описки в якому виправлені ухвалою того ж суду від 16 грудня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та 243,60 грн. понесених нею витрат на сплату судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог. Зокрема, позивачем не надано до суду доказів матеріальної шкоди з врахуванням зношеності (реальної вартості майна). Відповідач не згоден з сумою матеріальної шкоди, оскільки вартість ремонту завищена, так як не враховує строк експлуатації автомобіля. Крім того, експертне автотоварознавче дослідження не проводилось, висновки аварійного комісара страхової компанії відсутні. Судом не враховано, що відповідач вчасно повідомив страховика про страховий випадок, своєї згоди про самостійне відшкодування збитків позивачу не надав, тому шкоду має відшкодовувати ПАТ СК "Універсальна".

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5, які кожен окремо заперечували проти апеляційної скарги і просили залишити її без задоволення, третю особу ОСОБА_4, який заперечував проти апеляційної скарги і просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи з ОСОБА_2 заподіяну їх внаслідок ДТП матеріальну та моральну шкоду, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме на відповідача має бути покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої позивачу, так як він не заперечував свої вини у вчиненні ДТП та частково відремонтував автомобіль до огляду його представником страховика, що позбавило можливості страховика проаналізувати механізм ДТП та перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, у зв'язку з чим колегія суддів скасовує рішення суду на підставі п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 25.04.2013 року приблизно о 12 год. 30 хв. у м. Кривий Ріг на регульованому світлофором перехресті вул. Димитрова - вул. Костенко сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_7, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія відповідача ОСОБА_2 та автомобіля "Тойота НЛ", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія третьої особи ОСОБА_4

Сторонами не оспорюється, що згідно з аналізу дорожньої пригоди, винним себе в зіткненні легкових автомобілів визнав ОСОБА_2

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди на підставі п.п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", між учасниками попутного зіткнення, при якому постраждалих осіб не було, без участі ДАІ, було складено повідомлення, з зазначенням всіх обставин та необхідних відомостей. (а.с 8)

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Тойота НЛ", реєстраційний номер НОМЕР_2, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.04.2009 року (а.с.23), належить на праві власності позивачу ОСОБА_3 У повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду, сторонами зазначено, що автомобіль позивача мав наступні видимі пошкодження: крило, капот, бампер, фару, поворот, двері, радіатор, кузові кріплення. (а.с.8)

З довідки ТОВ "Данко" від 20.10.2014 року (а.с.102) вбачається, що ТОВ "Данко" було виконано ремонт належного позивачу автомобіля "Тойота НЛ", реєстраційний номер НОМЕР_2, який пошкоджено під час ДТП 25.04.2013 року. Під час ремонту були замінені деталі на суму 8060,00 грн., вартість ремонтних робіт склала 5200 грн., тобто загальна вартість ремонту автомобіля становить 13 260 грн.

Відповідно до полісу №АЕ/2323689 від 16.01.2013 року (а.с.22), між ПАТ СК "Універсальна" та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу ОСОБА_7, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску. Поліс укладено на умовах, визначених Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн. за шкоду заподіяну майну одного потерпілого 50 000 грн., при цьому франшиза становить 510 грн.

З листа ПАТ СК "Універсальна" від 11.06.2013 року №297 (а.с.25) вбачається, що страховою компанією було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з посиланням на те, що на час огляду їх представником 29.04.2013 року автомобіль учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_7, реєстраційний номер НОМЕР_1, був частково відремонтований, що позбавило страховика можливості проаналізувати механізм ДТП.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до статті 21 Закону України № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У абз.2 п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" надано судам роз'яснення, що відповідно до статті 3 Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 Закону обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ СК "Універсальна", відповідач виконав свій обов'язок передбачений ст. 33 Закону з направлення письмового повідомлення страховику і дана обставина не оспорюється ПАТ СК "Універсальна", ОСОБА_2 своєї згоди на відшкодування збитків позивачу не надав, то колегія суддів приходить до висновку, що шкода завдана ОСОБА_3 підлягає відшкодуванню страховиком. Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

У п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 роз'яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування ПАТ СК "Універсальна" посилалось на те, що на час огляду їх представником 29.04.2013 року автомобіль учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_7, реєстраційний номер НОМЕР_1, був частково відремонтований, що позбавило страховика можливості проаналізувати механізм ДТП. Дані обставини суд першої інстанції доведеними і прийняв їх до уваги.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Разом з тим належних та допустимих доказів на підтвердження того, що автомобіль відповідача ОСОБА_2 був частково відремонтований і це перешкодило страховику переконатись, що подія є страховим випадком, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції представником відповідача ПАТ СК "Універсальна" надано не було. Таким чином, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови ПАТ СК "Універсальна" у виплаті страхового відшкодування і висновок суду першої інстанції про те, що автомобіль ОСОБА_7, реєстраційний номер НОМЕР_1 був частково відремонтований на момент його огляду представником страховика, ґрунтується на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано до суду доказів матеріальної шкоди з врахуванням зношеності (реальної вартості майна), колегія суддів не може взяти до уваги, так як доказів, які б спростовували розмір понесеної ОСОБА_3 матеріальної шкоди, відповідачами не надано. Відповідачу і його представнику у судах першої і апеляційної інстанції були роз'яснені їх процесуальні права передбачені ст. 27 ЦПК України, однак вони не звертались з клопотанням про призначення по справі експертизи для встановлення обставин, на які вони посилались, як на підставу своїх заперечень проти позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає з можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню із стягненням з ПАТ СК "Універсальна" в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП 13 000 грн.

Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП, яка сталася 25.04.2013 року з вини відповідача, було пошкоджено автомобіль позивача марки "Тойота НЛ", реєстраційний номер НОМЕР_2, у зв'язку з чим, позивач ОСОБА_3 відчувала переживання, негативні емоції, не могла користуватися своїм автомобілем.

У зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2В, про відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим під час визначення розміру моральної шкоди підлягають врахуванню роз'яснення викладені у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Проаналізувавши дійсні обставини справи, характер і тривалість моральних страждань позивача, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 1 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, з відповідача ПАТ СК "Універсальна" на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 243,60 грн.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду має бути скасовано, відповідно до п.2,3,4 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.2,3,4 ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства страхова компанія "Універсальна", третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства страхова компанія "Універсальна" на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: