Справа № 761/4677/15-ц
Провадження № 2/761/3493/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 18 лютого 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - Відповідач) про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 14 червня 2007 року між ним та Відповідачем було укладено Кредитний договір № K2U0AU00630112. Відповідно до умов Кредитного договору банк надав йому кредитні кошти в розмірі 12522,75 доларів СІЛА, строком з 14 червня 2007 року по 12 червня 2014 року ввключно. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між ним та Відповідачем було укладено Договір застави рухомого майка, а саме належного йому на праві власності автомобіля марки «CHERY AMULET A15», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Через фінансові труднощі у нього виникла заборгованість за Кредитним договором і було прийнято рішення врегулювати взаємовідносин по сплаті заборгованості за кредитом та звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу Відповідачем предмета застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою. 21.03.2012 року між ним та Відповідачем було підписано Акт прийому передачі автомобіля, відповідно до якого він передав Відповідачу автомобіль і доручив на підставі довіреності передати автомобіль на реалізацію за ринковою ціною та направити отримані кошти на погашення заборгованості. Однак, після передачі автомобіля Банку для реалізації, Відповідач в порушення п. 24 Договору застави, оцінив і реалізував заставний автомобіль не за ринковою ціною, а значно нижчою. Вважає, що банк порушив його права та інтереси, оскільки якщо б він знав, що автомобіль буде оцінено у таку незначну суму, яка не відповідає ринковій, то не погодився б на його реалізацію банком. Крім того вказав, що Відповідачем було також порушено ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», так як його не було повідомлено банком про спосіб продажу автомобіля, а ні про місце і час проведення процедури продажу, не надано письмовий звіт про результати продажу майна. Вказав, що такими діями банку йому було завдано моральну шкоду, так як він не міг нормально спати, постійно перебував у стресовому стані. Все це впливає на його самопочуття та стан здоров'я. Просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи неодноразово повідомлялася в установленому законом порядку. Представника для участі у справі до суду не направив.

Заслухавши думку представника Позивача, який не заперечував щодо розгляду справи у відсутність Відповідача, суд знаходить за можливе провести розгляд справи у відсутність представника відповідача, на підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2007 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» було укладено Кредитний договір № K2U0AU00630112. (а,с. 6-9).

Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, Банком було надано Позивачу кредитні кошти на строк з 14 червня 2007 р. по 12 червня 2014 р. включно у вигляді не відновлюваної лінії у розмірі 12 522,75 доларів СІНА на наступні цілі: 8 736,99 доларів СИІА на придбання автомобіля, у розмірі 6,78 доларів СИІА для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 та у розмірі 3 691,39 доларів СИІА на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 Кредитного договору, а також у розмірі 87,37 доларів США для сплати винагороди за надання фінансового інструменту, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та 0,23 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати 0,00 % відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 Кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 Кредитного договору.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір застави рухомого майна № K2U0AU00630112. від 14.06.2007 р. (надалі - Договір застави), відповідно до п. 34.4 якого Позивачем було надано в заставу Банку автомобіль марки «CHERY AMULET A15», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10-12).

Судом також встановлено, що в зв'язку з заборгованістю позичальника по Кредитному договору Позивач погодився звернути стягнення на предмет застави для погашення заборгованості, що підтверджується Актом прийому передачі автомобіля від 21.03.2012 року, відповідно до п. 24 Договору застави (а.с.13).

Позивач звертаючись до суду з позовом в обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Відповідач своїми діями з при зверненні стягнення на заставлене майно у позасудовий спосіб, порушив п. 24 Договору стави та ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чим порушив права позивача та спричинив йому моральну шкоду, яка полягає в тому, що погіршилось його самопочуття та стан здоров'я та оцінює її в розмірі 50000,00 грн.

Разом з тим, суд не може погодитись з таким обґрунтуванням вимог позивача зважаючи на таке.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує нормами статті 23 ЦК України та Законом України « Про захист прав споживачів».

Так, частиною 2 етапі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначені також статтями 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Положення статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживачів на відшкодування моральної шкоди передбачає таке відшкодування тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я. людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Стаття 1167 ЦК України регулює відшкодування моральної шкоди в позадоговірних відносинах сторін.

Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про від відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

У судовому засіданні судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, а умовами укладеного між сторонами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено у ЦК України відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань.

Виходячи з того, що Позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його життю і здоров'ю, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 15, 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача», керуючись статтями 10 11, ІЗ, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» про відшкодування моральної шкоди - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :