Справа №137/333/14-ц
2/137/47/15 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді: Сільченка О.В.
при секретарі: Плахотнюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літина цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУТ-Т" до ОСОБА_1, Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог Кожухівська сільська рада, ТОВ "Лайф-Інвест" про визнання недійсним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку та зобов"язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель запасу;
14.02.14 року цей позов заявлено до суду.
У позові порушується питання про визнання недійсним Державного акту на землю, що виданий 03.03.2006 року на ім"я ОСОБА_3 площею 2,7823 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з огляду на те, що вказана земельна частка ( пай) розташований на тому місці, де розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації за №190 від 20.04.2011 року ТОВ " БУТ-Т" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для промислової розробки Кожухівського родовища суглинків. Крім цього, у позові порушується питання про зобов"язання Головного управління Дерземагенства у Вінницькій області надати ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель запасу Кожухівської сільської ради на заміну земельної ділянки ( паю).
Представник позивача позов підтримав повністю та пояснив, що ТОВ " БУТ-Т" отримало дозвіл на виготовлення проекту розробки земельної ділянки для промислових потреб, тобто для роботи цегельного заводу, однак з"ясувалося, що ця земельна ділянка належить ОСОБА_3 у якості земельної частки ( паю). Вказана обставина перешкоджає роботі підприємства і підприємство погоджується виготовити відповідну документацію на земельну частку ( пай) в іншому місці взамін цієї на ім"я ОСОБА_3 за власний рахунок.
Відповідач ОСОБА_3 помер, а тому провадження у справі було зупинено та відновлено після того, як ОСОБА_1 вступив у спадщину та правовідносини допустили правонаступництво, в результаті чого ОСОБА_1 притягнутий до справи у якості відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 позову не визнав та пояснив, що земельна частка (пай) належить його батькові, який помер та тепер належить йому. Ця земельна частка передана в оренду ТОВ " Лайф-Інвест" та використовується за цільовим призначення. Він не погоджується на заміну йому земельної ділянки в іншому місці, так як це буде порушувати його права, так як доведеться розривати договір оренди, а після цього земельну частку ( пай), яка буде виділена взамін цієї в іншому місці не можливо буде використовувати за призначенням та отримувати дохід, так як іншому місці земельну
ділянку він не зможе передати в оренду ТОВ " Лайф-Інвест", так як вона буде відірвана від земельних ділянок, які орендує вказане Товариство.
Представник відповідача Головного управління Держземагенства у Вінницькій області щодо задоволення позову заперечив та пояснив, що земельна частка (пай) ОСОБА_3 надана у 2006 році, оформлена належним чином та є його приватною власністю, а тому вимоги позивача, які обґрунтовуються тим, що йому надано дозвіл на розробку відповідних документів та використання її для промислового призначення у 2011 році є необґрунтованим та незаконним.
Представник третьої особи ТОВ " Лайф-Інвест" заперечила щодо задоволення позову, пояснивши тим, що Товариство згідно договору оренди орендує у ОСОБА_3 спірну земельну ділянку та використовує ї за призначення, сплачуючи орендодавця відповідну оплату. Спірна земельна ділянка розташована та межує із іншими орендованими земельними ділянками, а тому при скасуванні державного акту потрібно буде скасовувати Договір оренди, підстав для чого немає. В іншому місці, де можливо ОСОБА_3 буде виділено земельну частку ( пай) Товариство не зможе використовувати, так як вона буде відірвана від загальної площі, яку використовує Товариство.
Представник третьої особи Кожухівської сільської ради не заперечила щодо задоволення позову та пояснила, що в землях резерву земельної ділянки такою ж площею, яка належить ОСОБА_3 немає. Таку площу можна знайти, але вона буде складатися із декількох земельних ділянок.
З'ясувавши позиції сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 317, 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 116, 125, 126 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень; право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності; право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
У судовому засіданні беззаперечно доведено, що відповідно до розпорядження Літинської РДА від 28.09.2005 року № 352 ОСОБА_3 на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області надано земельну частку ( пай) площею 2,7823 га, що підтверджується державним актом НОМЕР_1 ( а.с. 120).
Отже, виходячи із положень вказаних норм ЗК України ОСОБА_3, вказану земельну ділянку набув у власність у визначений законом спосіб та є її власником з 03 березня 2006 року, отримавши державний акт.
Отже, Вінницька обласна рада народних депутатів, вирішуючи питання про надання ТОВ "БУТ-Т" гірничого відводу на промислову розробку Кожухівського родовища цегельної сировини, не врахувала тих обставин, що частина земельної ділянки знаходиться у приватній власності, про що свідчить рішення 30 сесіїї 6 скликання від 30.12.14 року № 801, оскільки про таке у ньому не йдеться, що порушує права відповідача, передбачені ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, що є неприпустимим.
Крім цього, суд рахує, що підставою для відмови у задоволенні позову є і те, що відповідно до договору оренди землі ( а.с. 117), яких укладено у відповідності до вимог діючого законодавства, спірна земельна ділянка, що належить ОСОБА_3, яку у спадщину прийняв відповідач ОСОБА_1 знаходиться в оренді ТОВ " Лайф-Інвест" та використовується за цільовим призначенням, а задоволення позову порушить права вказаного Товариства, що передбачені вказаним договором та вимогами ст. ст. 5 ЗУ "Про оренду землі" відповідно до якої орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Доводи позивача в тій частині, що земельна ділянка виділена ТОВ "БУТ-Т" для промислового використання, а її належність відповідачеві перешкоджає роботі підприємства суд оцінює критично із наведених вище підстав та через те, що вказане ТОВ " БУТ-Т" права власності та користування на спірну земельну ділянку не набуло, про що свідчить відсутність таких доказів, а тому його права ніким не порушені.
Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10-ти днів з дня його оголошення.

Суддя : Сільченко О. В.