АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2246/2015
У Х В А Л А

9 лютого 2015 року суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Оніщук М.І., перевіривши заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення Апеляційного суду м. Києва до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Представництва в Україні «Файзер Ейч. Сі. Пі. Корпорейшн», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», треті особи: Генеральна прокуратура України, Управління МВС України в Житомирській області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2014 в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2014 залишено без змін.

05.02.2015 ОСОБА_2. подав до суду апеляційної інстанції заяву про винесення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2015, оскільки вважає, що судом не було вирішено вимоги щодо заборгованості за зберігання автомобіля позивача на майданчику тимчасового утримання, а також не встановлено і не вирішено те, що автомобіль позивача до зіткнення стояв нерухомо на узбіччі траси, а тому ДТП здійснила відповідач ОСОБА_3 на автомобілі, що належить представництву в Україні «Файзер Ейч Сі. Пі. Корп.».

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

З наведеного вбачається, що у даній справі рішення суду було ухвалено судом першої інстанції, а судом апеляційної інстанції було постановлено ухвалу про залишення рішення суду без змін.

Власне рішення судом апеляційної інстанції не ухвалювалось.

Отже, з огляду на вимоги ст. 220 ЦПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для прийняття та розгляду заяви позивача про ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення у даній справі, оскільки в даному випадку суд апеляційної інстанції не є судом, що ухвалив рішення по суті спору.

При цьому, слід зазначити, що за наявності підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі не позбавлені можливості звернутись до суду першої інстанції (суд, що ухвалив рішення) з заявою про ухвалення додаткового рішення. Додаткове рішення або відмова ухвалити додаткове рішення можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Таким чином, за відсутності визначених процесуальним законом підстав для розгляду заяви позивача про ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового рішення, заяву слід повернути заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 220, 297, 304, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення Апеляційного суду м. Києва до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Представництва в Україні «Файзер Ейч. Сі. Пі. Корпорейшн», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», треті особи: Генеральна прокуратура України, Управління МВС України в Житомирській області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук