У Х В А Л А

30 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Касьяна О.П.,

Карпенко С.О., Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він перебував в трудових відносинах з ВП «Шахта Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» у період з 17 вересня 2001 року по 05 грудня 2002 року, працюючи електрослюсарем підземним. У день звільнення він працював, тому розрахунок з ним повинен був бути проведений 05 грудня 2002 року, чого не відбулося.

За таких обставин відповідач йому не виплатив заробітну плату за: березень ‒ грудень 2002 року в розмірі 3 776 грн. 72 коп.

Вказував на те, що його середній заробіток складає 18 грн 98 коп., тому відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 грудня 2002 року по 03 вересня 2014 року в розмірі 55 079 грн 96 коп. Середній заробіток просив стягнути по день ухвалення в справі рішення.

04 серпня 2014 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести розрахунок та надати йому довідку про проведення індексації. Ці вимоги відповідачем не були виконані. Невиплатою належних йому платежів відповідачем нанесено йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 666 грн.

ОСОБА_3 просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2015 року поновлено ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25 вересня 2014 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року. Відмовлено у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2014 року.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: ст. ст. 115, 116,117 КЗпП України.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 12 лютого 2014 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353‒360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки встановлені фактичні обставини даної справи та справи, в якій постановлено зазначену ухвалу, є різними, то наведені заявником доводи не містять ознак неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: М.В. Дем'яносов

С.О. Карпенко

О.П. Касьян

А.С. Олійник