АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 5379 /2015 р. Головуючий у І інстанції Зінченко С.В.
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири.

Посилаючись на те, що з вини відповідача 04 березня 2012 року була залита належна їй квартира, внаслідок чого заподіяна майнова шкода на суму 748,00 грн., яка складається: з відновлюваного ремонту на суму 348,00 грн., витрат, пов'язаних з визначенням майнової шкоди експертом ТОВ "Гарант - Експертиза" в сумі 400,00 грн. і судових витрат, які просила стягнути на її користь з відповідача.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 748,00 грн. відшкодування шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 229, 40 грн.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2014 року виправлено описку в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Замінено в тексті рішення та виконавчому листі по батькові відповідача з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" та внесено відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_1, а саме: ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі, зупинити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа , оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилася і причину неявки суду не повідомила , проте направила до суду свої заперечення на апеляційну скаргу, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав , викладених у ній, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду.

Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.

Згідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що 04 березня 2012 року з вини власника квартири АДРЕСА_1 була залита належна позивачу квартира №41 в цьому ж будинку.

Зазначені обставини підтверджуються актом КП"Залізниче" № 188 від 14.03.2012 року, який складений головним інженером ОСОБА_4, майстером технічної дільниці ОСОБА_5, слюсар-сантехніком ОСОБА_6, представниками організації , яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання і які при обстеженні квартири в житловому будинку АДРЕСА_1 встановили, що затоплення в квартирі № 41 відбулося з вини власника квартири № 49. При цьому було залито стелю (шпалери) у ванній кімнаті площею 2 кв. м .

Причиною залиття є порив шарикового вентиля до стояку гарячого водопостачання самовільно встановленого мешканцями вище розташованої квартири № 49 (а.с.11).

Власником квартири по АДРЕСА_1 згідно договору дарування на квартиру від 07 червня 2010 року серія ВМТ № 245221 є ОСОБА_2.( а.с. 9).

За даними звіту про незалежну оцінку майна ТОВ "Гарант - Експертиза" від 28 лютого 2013 року вартість матеріального збитку , завданого 2-х кімнатній квартирі № 41 , загальною площею 50, 70 кв.м., яка належить ФО ОСОБА_2 та розташована за адресою: АДРЕСА_1, станом на 28.02.2013 року становить без ПДВ 348, 00 грн. (а.с. 12-27).

Таким чином встановивши, що з вини відповідача залита стеля у ванній кімнаті у квартирі позивача, суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача в розмірі встановленому ТОВ " Гарант- Експертиза", оскільки ОСОБА_3 повинен нести відповідальність перед позивачем за заподіяну його майну шкоду, так як в силу ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам закону та обставинам справи, а тому підстав до скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги, що 04 березня 2012 року була залита квартира №45, тобто квартира , яка знаходиться під його квартирою і ніяк не могла бути залита квартира позивача , яка знаходиться на третьому поверсі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідач не надав доказів в підтвердження відсутності його вини в залитті квартири позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно взяв до уваги наданий позивачем акт №188 від 14.03.2012 року складений працівниками КП " Залізничне " щодо залиття квартири позивача, оскільки він не підписаний мешканцями квартир, пов'язаних із залиттям та складений без їх участі , є необґрунтованими, оскільки наданий позивачем акт є письмовим доказом відповідно до ст. 64 ЦПК України, який вона надала на підтвердження своїх вимог та не спростований відповідачем в справі.

Пунктом 9 статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що інваліди І та ІІ групи, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп звільнені від сплати судового збору.

Відповідач додав до апеляційної скарги копію посвідчення інваліда 2 групи, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини рішення вказівку суду про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь позивача .

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року в частині стягнення судового збору змінити.

Виключити із резолютивної частини рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року вказівку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 229, 40 грн. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: