Справа № 758/3639/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне повернути її позивачу, виходячи з наступних підстав.

Так ухвалою судді від 31 березня 2015 року позивачу на підставі вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», був наданий строк в три дні з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме для надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», розмірі виходячи з ціни позову.

10.04.2015 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача направлена на усунення недоліків позову в якій останні посилаються на те, що в матеріалах справи наявна довіреність представника позивача - ОСОБА_4, який на їх думку уповноважений представляти інтереси саме уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР» ОСОБА_5, який в свою чергу звернувся до суду в інтересах ПАТ «ВБР», через свого представника у зв'язку з чим вважають, що відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Однак я не можу погодитись з такими твердженнями представника позивача, а тому вважаю не усуненими недоліки позовної заяви вказані в ухвалі від 31.03.2015 року виходячи з наступних підстав.

Так згідно поданої до суду позовної заяви, позивачем в ній значиться Публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» в собі представника ОСОБА_4, який діє на підставі Довіреності № 24 від 27.02.2015 року, яким вона (позовна заява) і підписана та подана до суду.

Як вбачається зі змісту зазначеної Довіреності № 24 від 27.02.2015 року, ПАТ «ВБР» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР» ОСОБА_5 цією довіреністю уповноважує Провідного спеціаліста Відділу правової підтримки операцій Львівської обласної дирекції Управління забезпечення правової підтримки мережі Департаменту правового забезпечення бізнес-операцій Напряму юридичного адміністрування ПАТ «ВБР» ОСОБА_4 здійснювати від імені ПАТ «ВБР» певні дії….

Стаття 237 ЦК України визначає, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно статті 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Статтею 42 ЦПК України конкретизовано хто саме наділений правом видачі довіреності від імені юридичної особи, зокрема вказано, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства України можна зробити висновок, що у випадку видачі особі (представнику) довіреності від імені юридичної особи підписаної посадовою особою уповноваженою на це законом, статутом або положенням, у представника виникає право на представництво саме юридичної особи, а не її посадової особи, якою було підписано зазначену довіреність.

Мною встановлено, що Постановою Правління Національного банку України від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення від 27.11.2014 року № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» згідно якого на три місці з 28.11.2014 року по 27.02.2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР», ОСОБА_5

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 44 від 27.02.15 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» та повноваження уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_5 до 27.03.2015 року.

За приписами статті 35 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Згідно статті 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Зі змісту зазначених норм Закону вбачається, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду вона від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, тобто зазначена уповноважена особа крім функцій які безпосередньо покладені на неї Законом із здійснення тимчасової адміністрації, також здійснює функції керівництва банком у зв'язку з чим наділена правом в тому числі видачі довіреностей від імені банку як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що видана ПАТ «ВБР» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР» ОСОБА_5 Довіреність № 24 від 27.02.2015 року, на ім'я Провідного спеціаліста Відділу правової підтримки операцій Львівської обласної дирекції Управління забезпечення правової підтримки мережі Департаменту правового забезпечення бізнес-операцій Напряму юридичного адміністрування ПАТ «ВБР» ОСОБА_4 надає право останньому здійснювати певні дії саме від імені ПАТ «ВБР», як юридичної особи, а не від імені уповноваженої особи Фонду, як то стверджує представник позивача, у зв'язку з чим позовна заява вважається поданою до суду юридичною особою - ПАТ «ВБР», а не уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР» ОСОБА_5

Як вже зазначалося вище відповідно до статті 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду має право, зокрема заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

За приписами пункту 22 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

З системного аналізу ст. 37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в сукупності із ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» можна зробити висновок, що саме уповноважена особа Фонду, яка відповідно до спеціального Закону наділена особистим правом на пред'явлення позову до суду у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору, а не сам банк в якому здійснюється тимчасова адміністрація.

З врахуванням викладеного, а також тієї обставини, що мною достовірно встановлено, що позов до суду подано не уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР» ОСОБА_5, а самим банком в особі представника за довіреністю, які не звільнені від сплати судового збору, приходжу до висновку, що позивач повинен був сплатити судовий збір у встановленому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмірі, однак ним цього зроблено не було та проігноровано вимоги ухвали від 31.03.2015 року про залишення позову без руху у зв'язку з чим вважаю доведеним не усунення останнім недоліків позову у встановлений судом строк, що є підставою для застосування до позовної заяви приписів ст. 121 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про

що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ЦПК України, про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, ст.ст. 237, 244, 246 ЦК України, ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко