Справа № 296/4099/15-ц
УХВАЛА

"08" серпня 2015 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі серетаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник заявника зазначив, що у Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ перебуває на примусовому виконанні виданий Корольовським районним судом м. Житомира виконавчий документ № 292/43/13-к про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 300 00,00 грн. Станом на теперішній час вимоги виконавчого документа боржником не виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, причини неявки суду не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Вимогами п. 4.1.1. ст. 4.1. Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої Міністерством юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, визначено, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі за умов, передбачених для вручення судових повісток (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Слід зауважити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Виходячи з викладеного, суд вважає, що подання Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві на виїзд за межі України не містить об'єктивних та переконливих доказів ухилення останньої від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, оскільки обставини, на які посилається заявник не є достатніми для обмеження конституційного права боржника, а тому, подання задоволенню не підлягає як передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст.ст.212-214, 377-1 ЦПК України, п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження", суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня її проголошення.

На ухвалу, що була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. П. Сингаївський