Справа № 344/6174/14-ц
Провадження № 2/344/281/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника відповідача Хоминець Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства "Міськсвітло" про стягнення премії,-

ВСТАНОВИВ:

До Івано-Франківського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до державного підприємства "Міськсвітло" про стягнення премії. В позові вказано, що у 2011 році позивач працював у відповідача електромонтером. В травні 2011 року відмовився виконувати усну вказівку директора про підмітання подвір`я, оскільки хворіє на бронхіальну астму. Після цього директором було оголошено погрозу про невиплату премії, а в наступному її не було виплачено позивачу. В обґрунтування позову зазначено те, що відповідно до колективного договору відповідач зобов`язаний нараховувати премію з урахуванням вкладу кожного працівника в результат. Оскільки позивач не виходив на роботу на травневі святкові дні та з 16 травня, то можливо в інші робочі дні він виконував роботу, за яку йому можна було нарахувати премію. Позивач просив суд стягнути з відповідача премію в сумі 811,10 гривень, а після зменшення позову просив стягнути премію в сумі 345,50 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник просили суд задовольнити позов, з підстав, вказаних в позові.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов та надав суду пояснення про те, що позов є надуманим позивачем та його представником, який раніше також звертався до суду з аналогічним позовом від свого імені.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідач видав позивачу довідку від 20/03/2014 р. про заробітну плату за 2011 рік.

01/06/2011 р. наказом відповідача виплачено премію за підсумками роботи за травень 2011 року до якого не включено позивача.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 501 позивачу встановлено третю групу інвалідності загального захворювання.

01/06/2014 р. професійним комітетом, створеним працівниками відповідача погоджено наказ про підсумки роботи за травень 2011 р. та нарахування премій працівникам одноголосно.

Наказ відповідача про нарахування премій не оскаржувався позивачем та не скасовано відповідачем чи судом, оскільки такого доказу сторони не надали суду.

Відповідно до листка непрацездатності позивача в травні 2011 р. він не працював з 16/05/2011 по 27/05/2011 р.

15/05/2011 р. було затверджено додаток №4.2. до положення. Відповідно до якого, залежно від показника роботи електромонтери можуть преміюватись до 40% за наявності встановлених обов`язкових умов. Доказу наявності обов`язкової умови надання премії позивачем перед судом не доведено.

Позов обґрунтовано позивачем на підставі п. 2.3. Положення про поточне преміювання за проханням про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити премію. Однак умовою нарахування премії є настання обов`язкової умови її нарахування, що полягає у визначенні вкладу працівника в отриманий результат діяльності відповідача. Виключно відповідачу належить право визначати свій результат діяльності за певний період та вклад кожного працівника. Розмір премії визначається виключно відповідачем в межах від " 0" до " 40" процентів. В позовів позивач не обґрунтував перед судом який саме його вклад в результат діяльності підприємства, який розмір премії належало йому встановити і чому. При цьому розмір премії у відсотковому визначенні і вклад кожного працівника в результат діяльності підприємства погоджено адміністрацією відповідача з профкомом працівників відповідача. Однак позивач не надав суду доказу того, що обсяг його вкладу та розмір премії, яку він бажає зобов`язати відповідача сплатити було погоджено і профкомом працівників відповідача. Позов обґрунтовано припущенням позивача та його представника про те, що можливо позивач здійснив вклад в результат діяльності відповідача, що можливо відповідає бажаному ним розміру премії. Жодного обґрунтованого розрахунку премії позивач суду не надав. Жодного доказу того, що позивач має право на отримання премії в її максимальному розмірі позивач суду не надав.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже у позивача не було законного сподівання на отримання від працедавця конкретного розміру премії на основі того, що її виплачено всі, або, що її він отримав в попередньому і наступному місяцях роботи. Підставою для призначення премії є вклад в результат діяльності відповідача, що погоджується профспілковим комітетом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Відповідно до п. 1.6 Положення про поточне преміювання від 15/05/2011 р. преміювання вирішується за погодженням із профспілковим комітетом, а відповідно до п. 3.4. пропозиції по нарахуванню премій подають інженерно-технічні працівники. В п. 2.1 зазначеного положення вказано, що підставою для нарахування премії є дані бухгалтерської та оперативної звітності.

Отже позивач не довів перед судом обставин подання інженерно-технічним працівником пропозиції щодо надання йому премії. Також позивач не надав доказу погодження профспілковим комітетом рішення про надання йому премії взагалі, а тим більше в максимальному розмірі. Позивач не довів розміру свого вкладу в результат діяльності підприємства.

Зазначені положення спростовують положення позову, пояснень позивача та його представника про те, що рішення про невиплату премії позивачу ухвалено директором одноособово.

Разом з цим пояснення позивача про те, що директор вказував йому особисто здійснити підмітання, а після відмови погрожував зняттям премії підлягає критичному оцінюванню судом, оскільки позивач безпосередньо зацікавлений в результатах розгляду даного спору.

Крім цього, в п. 1 ст. 159 ЦПК України вказано, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Отже, повідомлення особою усної інформації може бути доведено самою особою, іншими засобами доказування, які надають можливість ідентифікувати особу та зміст її висловлювань, але повідомлення зацікавленою особою інформації, яку отримано від іншої особи, якою обґрунтовуються претензії позивача, в результаті чого безпосередньо зацікавлений позивач суперечить п. 4 ст. 60 ЦПК України, відповідно до якого доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всі інші підстави позову засновані на припущеннях позивача, а тому ним не доведені.

В свою чергу в п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Позивач не довів порушення колективного договору, положення про оплату праці, трудового договору при визначенні підстав для преміювання на підставі подань інженерно-технічних працівників, погодженні наказу про преміювання за травень 2011 р. та його ухвалення.

Пояснення представника позивача про дискримінацію позивача за будь-якою ознакою не обґрунтовані жодними фактичним обставинами.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Таким чином, позов про нарахування премії без повідомлення інженерно-технічного працівника про її нарахування, без бухгалтерських та оперативних відомостей про наявність підстав для цього, без погодження із профспілковим ораном в максимальному розмірі, без врахування відомостей про вклад позивача в досягнення конкретних завдань відповідача в травні 2011 р. є зловживанням правом на звернення до суду, оскільки за вказаних умов відсутнє законне сподівання позивача для задоволення його відповідних вимог до відповідача. Позов не обрунтований належними правовими підставами.

Інші докази, аргументи та пояснення сторін не спростовують висновки суду, вказані в цьому судовому рішенні.

Відповідно до зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до державного підприємства "Міськсвітло" про стягнення премії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський