Києво-Святошинський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10 лютого 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді В.В.Нікушина

За участю секретаря І.М.Москаленко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: Ходосівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту володіння на праві приватної власності житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт володіння померлим ОСОБА_2 на праві приватної власності житловим будинком, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями та спорудами.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті останнього відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, до складу якого увійшли: земельні ділянки та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Заявник є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, та прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, так як постійно проживала із своїм чоловіком, в зв'язку з чим остання звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини.

Так, державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 0,1724 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки загальною площею 0,1898 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Однак, постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 21.11.2014 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будино у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Враховуючи вищевикладене заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, взв'язку з чим змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Заявник в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак її представник звернувся до суду із заявою, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог та про необхідність їх задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб від 07.01.1962 року між заявником та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб про що зроблено відповідний актовий запис за №1.

Згідно свідоцтва про смерть від 29.11.2011 року виданої Серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 7).

Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки загальною площею 0,1724 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки загальною площею 0,1898 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не склав, відтак спадкування відбулось за законом.

З матеріалів справи слідує, що заявник постійно проживала спільно з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, в зв'язку з чим фактично вступила в управління та володіння майном.

Відповідно до довідки №739 від 05.11.14 року виданої Ходосівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області зазначено, що згідно рішення 20 сесії 5 скликання Ходосівської сільської ради від 07.11.2008 року в АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Діючим законодавством України, постановою №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", встановлення факту належності фізичній особі, яка померла, на праві власності нерухомого майна, при наявності правовстановчих документів на нього, не передбачена.

Заявник у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

З наявних в суду матеріалів вбачається, що державним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу заявнику були видані свідоцтва про право на спадщину ну за законом на земельні ділянки загальною площею 0,1724 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки загальною площею 0,1898 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що находяться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою №3213/02-31 від 21.11.2014 року нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок та виписки із поземельної книги, померлий ОСОБА_4 володів так користувався будинком АДРЕСА_1.

Таким чином, за своє життя спадкодавець не оформив право власності на вищезазначений будинок, хоча до моменту смерті постійно проживав в ньому і був зареєстрований, що підтверджується довідкою, виданою Ходосівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 19.12.2014 року.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, як вбачається п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» перелік фактів, як встановлюються судом, наведений у ЦПК України не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та законною в зв'язку з чим підлягає до задоволення.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2, на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року, володів на праві власності житловим будинком АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Нікушин