У Х В А Л А

іменем україни

08 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Висоцької В. С., Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, про встановлення факту роботи у важких і шкідливих умовах праці та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» (далі - ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут»), третя особа - управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, у якому просив встановити факт виконання з 01 лютого 1979 року по 16 лютого 1985 року та з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року роботи в ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає йому право на пільгову пенсію; зобов'язати ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» видати йому довідку про підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Посилався на те, що з 01 лютого 1979 року по 16 лютого 1985 року він працював у ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» на посаді машиніста компресорної установки 6-го розряду, а з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року - на посаді інженера-технолога та інженера-дослідника 2-ї категорії. Вказані посади у зазначений період відносились до Списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Оскільки відповідач відмовляє у видачі йому підтверджуючих документів для призначення такої пенсії, просив задовольнити позов.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2014 року позов задоволено.

Встановлено факт, що в період роботи ОСОБА_3 в ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» з 01 лютого 1979 року по 16 лютого 1985 року та з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року він працював на виробництві зі шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на пільгову пенсію.

Зобов'язано ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» видати ОСОБА_3 довідку згідно з чинним законодавством про підтвердження стажу роботи на даному підприємстві з 01 лютого 1979 року по 16 лютого 1985 року та з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року на виробництві зі шкідливими і важкими умовами праці для призначення пільгової пенсії.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданих касаційних скаргах ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просять скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності факту того, що з 01 лютого 1979 року по 16 лютого 1985 року та з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року ОСОБА_3 виконував роботу зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому відмова відповідача видати позивачу відповідну довідку є незаконною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що з 01 лютого 1979 року по 15 лютого 1985 року ОСОБА_3 працював у Харківському фізико-технічному інституті АН УРСР на посаді машиніста компресорної установки 6-го розряду зі шкідливими умовами праці (а. с. 14, т. 1).

Із 16 лютого 1985 року ОСОБА_3 переведений на посаду старшого інженера-енергетика на роботу із нормальними умовами праці (а. с. 15, т. 1).

Із 16 липня 1992 року ОСОБА_3 переведений на посаду інженера-технолога зі шкідливими умовами праці (а. с. 17, т. 1).

Із 01 липня 1993 року ОСОБА_3 переведений на посаду інженера- дослідника 2-ї категорії (а. с. 18, т. 1). З 16 травня 1996 року ОСОБА_3 переведений на роботу з нормальними умовами праці.

Наказом від 28 травня 1999 року № 263/ЛС ОСОБА_3 звільнений в порядку переводу з посади інженера-дослідника Харківського фізико-технічного інституту АН УРСР в НТЦ радіаційного приладобудування «Інститут монокристалів» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що робота із шкідливими і важкими умовами праці дає йому право на пільгову пенсію, для призначення якої він звернувся до відповідача за отриманням довідки на підтвердження пільгового стажу, однак йому у її видачі відмовлено.

Відповідно до ст. 49 КЗпІІ України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинної на момент виникнення спірних правовідносин, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються «Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» і «Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виникнення роботи до 21 серпня 1992 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач працював машиністом компресорної повітряної установки, посада якого не входить до Списку № 1 виробництв, цехів, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на державну пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

У той же час на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на те, що згідно з наказом Харківського фізико-технічного інституту АН УРСР від 01 лютого 1979 року № 187/ЛС позивач був призначений на посаду машиніста компресорної установки, яка була зазначена в «Переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важними умовами праці» та давала право на отримання пільгової пенсії за Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад, розділ ХХХІІ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на те, що компресорна установка 2Р-3/220, на якій працював позивач, була призначена для перекачки не повітря, а газової суміші, а саме: 70 % азоту, 20 % вуглекислого газу і 10 % елегазу. Про таке зазначав у своєму листі від 15 березня 2012 року № 44-00/01-1180 і сам відповідач (а. с. 68, т. 1).

Разом із тим апеляційний суд не звернув уваги на те, що наказом від 15 липня 1992 року № 1923/ЛС позивач з 16 липня 1992 року був переведений на посаду інженера-технолога Харківського фізико-технічного інституту АН УРСР в підрозділ ІІ-80Ц із шкідливими умовами праці, за Списком ХLІІ «Лабораторії, інститути, установи та організації, лабораторії учбових закладів», посада якого давала право на отримання пільгової пенсії за Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад.

Із довідки ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут» від 20 червня 203 року № 1 вбачається, що ОСОБА_3 з 01 липня 1979 року по 15 лютого 1985 року та з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року працював постійно, повний робочий день і мав додаткову відпустку згідно зі Списком виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці (а. с. 74, т. 1).

З огляду на зазначене, вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, належної оцінки доводам позивача не дав, не з'ясував, чи звертався позивач до відповідного органу Пенсійного фонду із заявою про нарахування йому пенсії, які визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах, якщо так, то який результат розгляду такої заяви та чи не є, за встановлених судом обставин, звернення позивача із зазначеними вимогами передчасним.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді суду слід звернути увагу на те, що характер та зміст позовних вимог ОСОБА_3 полягав у встановленні факту виконання ним з 01 лютого 1979 року по 16 лютого 1985 року та з 16 липня 1992 року по 28 травня 1999 року роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, який надав би йому право на призначенні пенсії на пільгових умовах, у той час, коли законом для вирішення питання щодо визнання за особою права на призначення пенсії на пільгових умовах встановлено інший порядок. Крім того, суду необхідно перевірити, чи підлягає захисту право позивача в обраний ним спосіб, зокрема, зобов'язання відповідача надати довідку про підтвердження стажу роботи на даному підприємстві з конкретно визначеними відомостями та констатацією факту того, що вона є підставою для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. С. Висоцька

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

І. М. Фаловська