Провадження № 2/331/22/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2015 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача в у судове засідання не з'явився, заявою просить суд розглянути справу без його присутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подавали.
Третя особа ОСОБА_2 до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в ній доказів достатньо для розгляду справи по суті.
Враховуючи, що доказів наявних у матеріалах справи достатньо для вирішення її по суті, за клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 2.3 кредитного договору позичальник зменшує ліміт кредитування кредитною лінією щомісячно згідно з графіком погашення траншів, починаючи з місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами. Повернення позичальником коштів здійснюється на відкритий йому позичковий рахунок.
Згідно з п. 2.6 кредитного договору, сплату процентів в розмірі 14 процентів річних за користування кредитними коштами позичальник зобов'язався проводити щомісячно, несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п. 2.6 Кредитного договору є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, процентів за їх користування та сплати неустойки (пункт 2.4. кредитного договору).
Крім того, відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язався у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати процентів, сплатити на вимогу банку штрафні санкції, передбачені розділом 4 кредитного договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як встановлено судом, в забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 04.08.2005 року, посвідчений 04 серпня 2005 року Бургазли І.І., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстр. № 6181, за умовами якого в іпотеку банку передано нежиле приміщення, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради 28.07.2005 р., зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 03.08.2005 р. у книзі 3 номер запису 506.
Відповідно до п.5.1 договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках, якщо сума наданого кредиту та/або проценти за користування ним, можливі неустойки й витрати не будуть сплачені в строки, встановлені кредитним договором, та інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та законодавством України.
Статтею 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. ст. 1,11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання зобов'язання в строки, передбачені договором, виконання якого забезпечене заставою.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених ст.12 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України « Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
В зв'язку з порушенням ОСОБА_2 умов кредитного договору, банк на підставі пункту 3.2.2 кредитного договору, статті 35 Закону України «Про іпотеку», а також пункту 5.5 іпотечного договору пред'явив відповідачу та третій особі вимогу про усунення порушення умов договору, а також попередив, що у разі невиконання вимог протягом 30 днів, буде звернуто стягнення на предмет іпотеки (вимоги №590/1700 від 03.04.2014 року), однак ніяких про позицій по погашенню-заборгованості від відповідача позивач не отримав.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 19.06.2003 р. «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється органом державної виконавчої служби на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог, установленим Законом України «Про іпотеку».
Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час от зведення виконавчих дій не суперечить вимогам зазначеного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 554,590, 610, 611, 612, 624, 625, 629, 651, 1054 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави сплату судового збору у розмірі 3654, 00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. М. Світлицька