Справа № 646/2461/15-ц
№ провадження 2/646/828/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Васильєвої О.О.,
за участю секретаря - Міщенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_4 про забезпечення виконання зобов'язань,-
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ПП ОСОБА_4, у якій просить суд зобов'язати відповідача протягом 10 днів передати позивачу іншу якісну металлопластикову балконну раму, вироблену згідно з розмірами, зазначеними у договрі з позивачем, вартість якої позивач сплатив згідно договору, та встановити її в помешканні позивача; стягнути з відповідача на користь позивача неустойку - штраф в сумі 4335 грн. за невиконання зобов'язання; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, нанесену йому у зв'язку з порушенням прав споживача у розмірі 5000 грн. та моральну шкоду, нанесену йому у зв'язку з необхідністю звернення до суду у розмірі 3000 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 22.11.2014 р. коли позивач знаходився у себе вдома, у квартирний дзвінок подзвонив юнак, та назвавшись представником ПП ОСОБА_4, запропонував замовити в їхній організації пакет послуг - придбання та встановлення металлопластикової балконної рами, при цьому позивач оплачує лише її вартість, а встановлення проводиться в подарунок. Також, ця послуга в ПП ОСОБА_4, зі слів юнака, була можлива в розстрочку платежу.
Позивач погодився з умовами ПП ОСОБА_4 та підписав договір, заплативши представнику 50 гривен. В цей же день до позивача приїхали ще два представники з ПП ОСОБА_4, які заміряли розміри балконної рами, що склали - фронтальна частина 270*270 см, 2 бічні частини по 90*270 см. Після чого повідомили, що дана металлопластикова балконна рама буде коштувати 14 450 гривень. Крім цього, пообіцяли укомплектувати металлопластикову балконну раму кронштейнами, віконним відливом, козирком та віконними ручками. Також, позивач надав представникам картку, після чого вони самостійно зняли з рахунку позивача в Приват-банку гроші в сумі 4000 грн., та віддали позивачу чек, наголосивши на необхідність з боку позивача розрахуватися з ПП ОСОБА_4 в 30-денний термін, а ПП ОСОБА_4, в свою чергу виготовить, привезе до квартири позивача та встановить металлопластикову балконну раму не пізніше, ніж в 40-денний термін.
В наступний місяць позивач перевів на рахунок ПП ОСОБА_4 гроші в розмірі 14 450 гривень, але ПП ОСОБА_4 послуги надані не були.
07.02.2015 р. позивачу представники ПП ОСОБА_4 доставили металопластикові частини балконної рами, а саме, фронтальну частину з двох половинок та 2 бічні частини.
Позивач зазначає, що на питання про відсутність кронштейнів, віконних відливів, козирка та жодних віконних ручок, представники відповіли, що наступного дня приїдуть установники балкона та привезуть з собою все необхідне, однак на день подання позову до суду вказані роботи виконані не були.
Окрім цього, при перевірці розмірів виявилось, що фронтальна частина більша, ніж потрібно та складає 270*288 см, замість 270*270, а 2 бічні частини менші ніж потрібно, та складають по 65*270 см, замість необхідних 90* 270 см. Металлопластикова балконна рама має вигляд такої, що непридатна для використання.
В судовове засіданні позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно до п.3.1. Договору, замовник зобов'язався сплатити вартість виробів.
Відповідно до п.3.2. Договору, після виконання п.3.1. Договору, виконавець зобов'язаний передати у власність замовника вироби в строк 30 робочих днів з моменту підписання договору.
Згідно з п.3.9. Договору, зобов'язання виконавця за цим Договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту приймання - передачі виробів.
Відповідно до п.3.10. Договору, замовник підписує акт приймання - передачі виробів або надає вмотивовану відмову від підписання з вказівкою недоробок.
Відповідно до п.4.2. Договору, в разі невиконання п.3.2. Договору, виконавець зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1 % вартості Договору за кожен робочий день прострочення.
Як вбачається з товарного чеку №568, борг за передачею у власність ФОП ОСОБА_4 виробів ОСОБА_5 складає 2605,00 грн.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, механізм їх захисту регулюються Законом України «Про захист прав споживачів»
Згідно з ст. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і формативних документах, та умовам договору із споживачем. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем,продавцем).
Згідно ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, зокрема, мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.
Згідно ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.м
Згідно ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати : 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Згідно ч. 3 ст. 10 цього закону у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.
Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами склалися договірні відносин, а саме у сфері купівлі-продажу товару ПВХ конструкцій.
Як вбачається з фотокарток, наявних в матеріалах справи, відповідач ФОП ОСОБА_4 надав позивачу ПВХ конструкції з іншого замовлення FJ-393, тоді як відповідно до укладеного договору індивідуальний номер замовлення позивача є FJ-568.
Таким чином, відповідач, надавши позивачу ПВХ конструкції підтвердив виконання позивачем факту сплати коштів за вказаним договром.
Також, з вказаних фотокарток вбачається, що надана позивачу ПВХ конструкція не відповідає розмірам встановленими в додатку до Договору та є іншою за розмірами, необхідними для встановлення в помешканні позивача.
Отже, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання, передбачені договором від 17.01.2015 року позивач виконав, однак, відповідач ФОП ОСОБА_4 в повному обсязі своїх зобов'язань, що передбачені п. 1.1., п.3.2. Договору, не виконав.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зобов'язати ФОП ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 металлопластикову балконну раму, вироблену згідно з розмірами помешкання, відповідно до договору від 17.01.2015 року (індивідуальний номер замовлення FJ-568).
Стосовно вимог позивача про встановлення конструкції в його помешканні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки даний вид робіт не передбачений договором від 17.01.2015 року, а позивачем не надано належних доказів, у розумінні ст., ст. 57-60 ЦПК України, які б підтверджували обовязок відповаідача виконати даний вид робіт.
Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.
Відповідно до ст.3 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі, які перебувають на території України, під час придбання, замовлення або використання товарів (робіт, послуг) для задоволення своїх побутових потреб мають право на: державний захист своїх прав; гарантований рівень споживання; належну якість товарів (робіт, послуг), торговельного та інших видів обслуговування; безпеку товарів (робіт, послуг);необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товари (роботи, послуги), їх кількість, якість, асортимент, а також про їх виробника (виконавця, продавця);відшкодування збитків, завданих товарами (роботами, послугами) неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами (роботами, послугами) у випадках, передбачених законодавством;звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).
Відповідно до п.4.2. Договору, в разі невиконання п.3.2. Договору, виконавець зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1 % вартості Договору за кожен робочий день прострочення.
Отже, кінцевою датою, за якою ФОП ОСОБА_4 мав передати позивачу ПВХ конструкції є 27.02.2015 року, тобто після звернення позивача з позовом до суду.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов'язання, оскільки на час звернення позивача до суду з вказаним позовом кінцевий строк виконання зобов'язання за Договором не настав.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, нанесеної позивачу у зв'язку з порушенням прав споживача у розмірі 5000 грн. та моральної шкоди, нанесеної позивачу у зв'язку з необхідністю звернення до суду у розмірі 3000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною другою вказаної правової норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, й відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у ст. 23 ЦК України.
Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Як роз'яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно з нормами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Разом з тим, позивачем не було належним чином обґрунтовано та надано доказів суду, що йому була завдана моральна шкода, внаслідок дій відповідача.
На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позивач не надав жодних належних доказів того, що діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача.
Фіксування судового засідання, у відповідності до ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, ст. 530, 611, 612, 620, 626, 631, 655, 662, 663, 693 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП ОСОБА_4 про забезпечення виконання зобов'язань - задовольнити частково.
Зобов'язати ФОП ОСОБА_4 ередати ОСОБА_5 металлопластикову балконну раму, вироблену згідно з розмірами помешкання, відповідно до договору від 17.01.2015 року (індивідуальний номер замовлення FJ-568).
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ФОП ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.О.Васильєва