Справа № 740/1182/15
Провадження № 2-о/740/32/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - СКАЛОЗУБА О .М.,

при секретарі- ПОЛЄТАВКІНІЙ М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник в своїй заяві просить встановити факт, що земельна ділянка ,визначена в заповіті ОСОБА_2 від 10 листопада 2011 року, яка належала заповідачу на час складання заповіту на підставі Сертифікату НОМЕР_1 на право на земельну частку ( пай ), виданого Ніжинською районною державною адміністрацією 12 серпня 1996 року за № 167 є тією самою земельною ділянкою, належною ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну діялнку НОМЕР_2, яка визначена заповітом ОСОБА_2 від 10 листопада 2011 року, посилаючись на такі обставини : 10 листопада 2011 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, яким заповіла йому земельну ділянку, належну їй, на час складання заповіту, згідно Сертифікату НОМЕР_1 на право на земельну частку ( пай ), виданого Ніжинською районною державною адміністрацією 12 серпня 1996 року за № 167.

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 помирла. Маючи намір прийняття спадщини, визначеної заповітом, в строк визначений Цивільним кодексом України, ним було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу.

12 лютого 2015 року, приватний нотаріус, постановою відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку ( пай ). Підставою відмови є те, що ним не надано оригіналу правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), виданого Ніжинською районною державною адміністрацією 12 серпня 1996 року за № 167, який зазначний в заповіті та на підставі якого, земельної частка (пай) належала ОСОБА_2

Причиною неможливості надання та/або одержання ним правовстановлюючого документа, який зазначений в заповіті, а саме Сертифіката НОМЕР_1 на право на земельну частку ( пай ), виданого Ніжинською районною державною адміністрацією 12 серпня 1996 року за № 167, є його заміна на Державний акт на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_2, зареєстрованого в книзі реєстрації за № 03468 від 07.07.2012 року, який посвідчує право ОСОБА_2 на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_3 ).

Враховуючи те, що заповітом, визначений обсяг спадщини, який полягає в особистому розпорядженні ОСОБА_2, на час складання заповіту, правом на земельну частку (пай), належну згідно Сертифікату НОМЕР_1, який на підставі частини сімнадцятої розділу X Земельного кодексу України був дійсним до виділення частки (паю) у натурі та видачі взамін останнього Державного акту, встановлення факту ідентичності земельної частки ( паю), належної ОСОБА_2 згідно Сертифіката НОМЕР_1, яка визначена заповітом та земельної ділянки, належної ОСОБА_2 згідно Державного акту НОМЕР_2, надасть йому можливість отримання Свідоцтва на належну спадкодавцю земельну ділянку, яку ОСОБА_2, заповіла йому, що буде виникненням його майнового права, яке не визнається нотаріусом.

Доказом того, що земельна ділянка, яку заповіла йому ОСОБА_2, яка належала останній, на час складання заповіту, згідно Сертифіката НОМЕР_1 та земельна ділянка належна ОСОБА_2, згідно Державного акту НОМЕР_2 є однією і тією самою землею, яка визначена заповітом від 10 листопада 2011 року, є інформаційна довідка Управління Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області № 29-280.4-815/2-15, якою підтверджується ідентичність земельної ділянки, правовстановлюючий документ на яку, був замінений з Сертифікату на право на земельну частку ( пай) на Державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідно до частини сімнадцятої розділу X Земельного кодексу України.

Заявник в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_3 надав суду письмову заяву ,в якій заяву підтримав та просить її задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Лосинівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, та не заперечує проти задоволення вимог заявника, що дає змогу суду розглянути справу у відсутність заінтересованої особи.

Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами.

У відповідності з ст. 234, ст.256 ЦПК України суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності не оспорюваних прав.

Дослідивши матеріали справи, а саме: копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 12.08.1996 року, згідно якого ОСОБА_2 на підставі рішення Ніжинської РДА від 31.05.1996 року № 167 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Лосинівська» розміром 2,94 га; копію державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 05.07.2012 року, згідно якого ОСОБА_2 на підставі розпорядження Ніжинської РДА № 85 від 21.02.2012 року є власником земельної ділянки площею 2,6134 га; копію заповіту від 10.11.2011 року, згідно якого ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 2,94 га земельної ділянки належну їй на підставі сертифікату НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), виданого Ніжинською РДА 12.08.1996 року за № 167; лист Управління Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області « 29-28-0.4-815/2-15 від 27.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_2 була включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності, виданого КСП «Агрофірма «Лосинівська», і їй ,як члену колишнього КСП, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 по КСП «Агрофірма «Лосинівська» на території Лосинівської селищної ради, зареєстрований 12.08.1996 року за № 1549; державний акт НОМЕР_2, зареєстрований в книзі реєстрації за № 03468 від 07.07.2012 року, який посвідчує її право власності на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6134 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована на території Лосинівської селищної ради (за межами населених пунктів), інші докази суд вважає, що при таких обставинах заява підлягає задоволенню, так як викладені в заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,218, 259 ЦПК України-,

в и р і ш и в :

Встановити факт, що земельна ділянка, визначена в заповіті ОСОБА_2 від 10 листопада 2011 року, яка належала їй на час складання заповіту на підставі Сертифікату НОМЕР_1 на право на земельну частку ( пай ), виданого Ніжинською районною державною адміністрацією 12 серпня 1996 року за № 167 є тією самою земельною ділянкою, належною ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну діялнку НОМЕР_2, яка визначена заповітом ОСОБА_2 від 10 листопада 2011 року .

На рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ НІЖИНСЬКОГО

МІСЬКРАЙСУДУ О.М.СКАЛОЗУБ