РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого - судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Піскун М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної ради про визнання права власності за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом, де зазначив, що 20.05.1998 року ОСОБА_2 на підставі ордеру, виданого ЖЕД об"єднання "Житомирсільбуд", надано право на проживання та користування кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 01.03.2002 року укладено шлюб. З вказаної дати подружжя спільно проживало у вказаній кімнаті. У зв"язку з народженням дитини сім"ї позивача також надано у користування кімнату НОМЕР_2.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 837 від 10.11.2006 року гуртожитку по АДРЕСА_1 надано статус житлового будинку, нумерацію кімнати змінено на НОМЕР_3-НОМЕР_4.

Позивач посилається на положення ст. 344 ЦК України та вказує на те, що добросовісно користувався даними кімнатами протягом усього часу з моменту поселення.

З урахуванням викладеного, просить визнати право власності за набувальною давністю на кімнати НОМЕР_3-НОМЕР_4 у будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача заперечувала щодо заявлених вимог. Вказала на те, що позивач оселився в спірне помешкання як член сім"ї наймача, користувався кімнатами на законних підставах. Умови для застосування положень ст. 544 ЦК України, на думку представника, відсутні.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

На підставі ордеру НОМЕР_5 від 20.05.1998 року ОСОБА_2 надано право на проживання та користування кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

01.03.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

Позивач ОСОБА_1 з 2002 року та на протязі усього часу проживав за однією адресою з дружиною - ОСОБА_2 Вказане не заперечується сторонами.

На час розгляду справи нумерація спірних кімнат визначена як НОМЕР_3-НОМЕР_4, що підтверджуються змістом рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2013 року.

Судом встановлено, що Рішенням Житомирського міськвиконкому від 10.11.2006 року № 837 гуртожитку по АДРЕСА_1 надано статус житлового будинку.

З досліджених в судовому засіданні змісту рішення двадцять третьої сесії VI скликання Житомирської обласної ради від 10.04.2014 року № 1159, додатку № 3 до рішення обласної ради № 1159, вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Житомирської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно встановлених в судовому засіданні обставин ОСОБА_2 проживала протягом більше десяти років в кімнатах НОМЕР_3-НОМЕР_4 по АДРЕСА_1. Будь-які рішення про втрату право на проживання, виселення, не приймались, відтак правовий стан особи наділений ознаками наймача з відповідними передбаченими чинним законодавством правами та обов"язками.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.2 ст. 8 закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством встановлено спеціальний порядок набуття у власність громадянами квартир або житлових приміщень у гуртожитках.

Як роз"яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

В даному випадку особа усвідомлювала або повинна була усвідомлювати можливість набуття у власність спірних помешкань шляхом реалізації прав в порядку приватизації житлового фонду.

За таких умов позивач не може визнаватись добросовісним володільцем в розумінні положень ч. 1 ст. 344 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської обласної ради про визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.М.Лєдньов