Справа № 297/609/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - одноквартирний (садибний) житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, а саме за ОСОБА_1 частку розміром 2/3, за ОСОБА_2 частку розміром 1/3.

Позов мотивований тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, по 1/2 частині кожному. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 за законом на її частку є її донька ОСОБА_1, спадкоємцями іншої половини будинку, яка належала ОСОБА_5 є його донька - ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_6, та інша донка ОСОБА_2. Однак ОСОБА_6 відмовилась від належної їй у спадщині частки після смерті свого чоловіка на користь доньки ОСОБА_2. Проте, у зв'язку з тим, що житловий будинок не був зареєстрований відповідно до чинного законодавства та спадкодавці не отримали правовстановлюючий документ на будинок, тому приватний нотаріус відмовила в оформленні спадкових справ позивачам.

Позивачі ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили справу розглянути без їх участі (а.с. 35,36).

Представник відповідача виконкому Берегівської міської ради в судове засідання не з'явився, згідно поданого листа проти позову не заперечив та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с. 33).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Встановлено, рішенням Берегівського районного народного суду від 26.10.1979 року визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним (а.с. 18-20), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14,15). Згідно довідки КП ББТІ БРР одноквартирний (садибний) житловий будинок в АДРЕСА_1, не зареєстрований (а.с. 13). На будинковолодіння в АДРЕСА_1, виготовлено технічний паспорт (а.с. 10-12). У зв'язку з тим, що право власності на частки будинку не були зареєстровані за померлими, нотаріус відмовила в оформленні спадщини (а.с. 21,22).

Оскільки визнання позову відповідачем виконкомом Берегівської міської ради не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 174 ЦПК України прийняв визнання позову виконкомом Берегівської міської ради.

За таких обставин позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити та визнати за ними право власності на вказаний будинок, в частках згідно заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України,

р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку розміром 2/3 в одноквартирному (садибному) житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 99 кв.м., житлова 50,6 кв.м..

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку розміром 1/3 в одноквартирному (садибному) житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 99 кв.м., житлова 50,6 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.