Справа №451/1872/14-ц
Провадження № 2/451/59/15
РІШЕННЯ

іменем України

17 квітня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

з участю представника Радехівської районної державної адміністрації Басарабчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радехів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Радехівська районна державна адміністрація та відділ Держземагенства у Радехівському районі Львівської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2014 року до суду із позовною заявою звернулася ОСОБА_2 та відповідно до вимог якої, просить визнати за нею право в порядку спадкування на земельну частку (пай) після смерті її сестри ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначає, що у 1997 році в смт.Лопатин Радехівського району померла її мама - ОСОБА_5.

Після смерті мами, вона та її сестра ОСОБА_4 успадкували в рівних частинах спадкове майно, зокрема право на земельну частку (пай) площею 2,74 умовних кадастрових гектарів.

У подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину Радехівська райдержадміністрація видала Сертифікат НОМЕР_1 від 17.04.2000 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було передано право на земельну частку (пай) в розмірі 1/2 частини ділянки, однак позивачку, як спадкоємця другої частини земельної ділянки, у сертифікат вписано не було.

Після смерті ОСОБА_4 в 2003 році відкрилася спадщина у склад якої увійшло і право на земельну ділянку площею 1,37 умовних кадастрових гектарів.

Донька померлої - ОСОБА_3 (відповідач у справі) спадщину після смерті матері не прийняла, а тому позивачка вважає, що вона, як спадкоємець другої черги претендує на спадкові права ОСОБА_4.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повній мірі та дала пояснення з приводу таких аналогічно, викладеним у заяві. Окрім цього, наголосила, що Радехівська районна державна адміністрація не в змозі внести зміни у сертифікат НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), від так за захистом своїх невизнаних прав вона вимушена була звернутися до суду. Позов просить задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3, надавши у попередньому судовому засіданні заяву про визнання позову, просила у подальші засідання її не викликати (а.с.33).

Також і представник третьої особи - Радехівської районної державної адміністрації, надавши суду заяву про визнання вимог, просив подальший розгляд справи здійснювати без його участі (а.с.45).

Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Радехівському районі Львівської області у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду повідомлявся судом належним чином. Про причини, що унеможливили прибуття представника у засідання, суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Згідно ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Аналогічні за змістом норми викладені у ст.1262 ЦК України.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), відповідно до Сертифікату серії ЛВ НОМЕР_1 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовних кадастрових гектарах (а.с.6) і, яке в рівних частках успадкували ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Як вбачається із копії Сертифіката НОМЕР_1 (а.с.6 зворот), право на земельну частку (пай) у розмірі 1,37 в умовних кадастрових гектарах, на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НОМЕР_2, 17.04.2000 року було зареєстроване за ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с.8).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За змістом статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 - відповідачка у справі та донька померлої ОСОБА_4 (а.с.9), спадщину після смерті мами не прийняла та в ході розгляду справи, розпорядившись своїми процесуальними правами, позовні вимоги визнала (а.с.23) та не заперечила щодо визнання права на спірну земельну частку (пай) за позивачкою.

Доказів про наявність інших претендентів на спадкові права ОСОБА_4, суду не надано.

Згідно ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Узагальнюючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а від так підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 1,37 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.