Провадження № 2-п/537/2/2015
Справа № 537/4361/14-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., при секретарі Грицьковій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 жовтня 2010 року,

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2010 року Крюківським районним судом м.Кременчука ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Даним рішенням позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в особі філії «Полтавського головного регіонального управління» заборгованість за кредитним договором №108612-CRED від 28.12.2007 року у сумі 116111 грн. 77 коп.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, де просить переглянути заочне рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 жовтня 2010 року, постановлене за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» С.В. до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про поважність причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду заяви про перегляд значного рішення без їх участі..

Представник позивача ОСОБА_4 вважає, що підстав для скасування заочного рішення не вбачається, оскільки заявником пропущено строк подачі заяви про перегляд заочного рішення, не надано доказів поважності пропуску цього строку та підстав для перегляду рішення, які не були враховані судом.

Представник заявника ОСОБА_5 підтримав заяву ОСОБА_1, пояснивши, що заявниця не була обізнана про розгляд цивільної справи судом, оскільки викликів до суду не отримувала. Про ухвалення заочного рішення від 10 жовтня 2010 року і про наявність такого рішення їй випадково стало відомо тільки 21.07.2014 року, коли вона отримала витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, згідно якого дізналась про накладення арешту на належне їй майно. Тому, вона фактично була позбавлена можливості бути присутньою у судовому засіданні та захищати свої права. Так, заявниця вважає, що Банком порушено досудову процедуру вирішення спору, що є обовязковою умовою для звернення з позовом до суду. В мотивувальній частині заочного рішення не зазначено розрахунки, з яких складається заборгованість перед Банком, це свідчить що ці розрахунки до суду не надавались, тому не зрозуміло походження такої значної суми заборгованості. А також, неповідомлення заявниці про розгляд справи і постановлення заочного рішення, позбавило її можливості заявити про застосування строків позовної давності, які вочевидь пропущені в даному випадку, оскільки кредитний договір укладено у 2007 році, а заочне рішення винесено у 2010 році. Той факт, що вона не знала про існування такого позову до неї і до інших відповідачів, позбавило її можливості заявити про вищезазначене у судовому засіданні і надати докази та захистити свої права.

Суд, вислухавши представників заявника та позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши представлені докази, прийшов до наступних висновків:

10 жовтня 2010 року Крюківським районним судом м.Кременчука ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 228 ч.2 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заявниця ОСОБА_1 отримала заочне рішення 04.11.2011 року, про що свідчить повідомленням про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи (т.1 а.с.131).

За вказаних обставин вбачається, що заявниця ОСОБА_1 належним чином була повідомлена та своєчасно отримала заочне рішення суду та мала можливість подати заяву про перегляд заочного рішення в строк передбачений цивільним процесуальним Кодексом.

Але остання не подала таку заяву в десятиденний строк з дня отримання копії заочного рішення, а тому законних підстав для поновлення пропущеного строку не вбачається, враховуючих також відсутність доказів з боку заявниці, як поважності пропущеного строку, так і того факту, що про існування заочного рішення заявниця взнала саме 21.07.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 неодноразово викликалася в судове засідання, які відкладались по причині її неявки, при цьому належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Факт обізнаності та належного повідомлення її судом, свідчить факт оскарження заявницею ухвали суду про відкриття провадження за зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (т.1 а.с. 98-99) та наявність у справі повідомлення про вручення поштового відправлення(т.1 а.с.95).

При цьому, як у заяві ОСОБА_1 відсутні посилання на докази, так і у даному судовому засіданні представник заявниці не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, невиконання з боку ПАТ КБ «Приватбанк» процедури досудового вирішення спору, не може бути визнана обовязковою умовою для звернення з позовом до суду, оскільки, у даному випадку, позов ПАТ КБ «Приватбанком» було подано як зустрічний позов вже після сплину строку на виконання кредитного договору (п.1.4 Договору 25.12.2009 року), після подачі позову позичальником ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання кредитного договору.

Розрахунки, з яких складається заборгованість відповідачів перед позивачем, зазначені в самому позові та додатках, які отримані заявницею, що також підтверджується поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду про відкриття провадження за зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (т.1 а.с. 98-99).

Позбавлення заявниці можливості заявити про застосування строків позовної давності, суд також не приймає як підставу для перегляду заочного рішення, так як загальна позовна давність статтею 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. А, враховуючи дату укладення кредитного договору 28.12.2007 року та дату звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду з зустрічним позовом 30.06.2010 року, підстав для застосування строків позовної давності не вбачається, так як трирічний строк не сплинув.

Крім того, не вбачається підстав для застосування строків позовної давності також з огляду на умови договору поруки №108612-CRED/П2 від 28.12.2007 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, пунктом 12 якого передбачено: «Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом 5 (пяти) років» (т.1 а.с. 18).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.228,231,232 ЦПК України суд ,-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 10 жовтня 2010 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Степура А.А.