Справа № 372/5628/14-ц
Провадження 2-100/15
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Мори О. М.,

при секретарі Рудніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухів заяву про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 учбово-виробничого підприємства № 3 Українського товариства сліпих до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-ІНВЕСТ», Громадська організація «Українське товариство сліпих», за участю прокурора Київської області в інтересах позивача ОСОБА_1 учбово-виробничого підприємства № 3 Українського товариства сліпих, про витребування нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,-

встановив:

В провадженні Обухівського районного суду перебуває вищезазначена цивільна справа. Представник позивача ОСОБА_10 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: а саме: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул Лугова, 7: адміністративний корпус загальною площею 94,5 кв.м; Б будівля складу загальною площею 46,8 кв.м; В гараж загальною площею 153,9 кв.м.; Г 16 будинок відпочинку № 16 загальною площею 70,2 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 31.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом про витребування нерухомого майна у первісних відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яке вибуло з володіння позивача поза його волею, але вже після звернення з зазначеним позовом до суду на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 14.11.2014 року право власності на спірні обєкти нерухомості було зареєстровано за ОСОБА_2, внаслідок чого судом було замінено неналежних первісних відповідачів на належного відповідача - ОСОБА_2, а позивач був змушений змінювати предмет позову. Зважаючи на те, що на даний час право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване відповідач ОСОБА_2 і він має право розпоряджатись ним, то в будь-який момент відповідач може вчинити дії направлені на відчуження обєктів нерухомості будь-яким третім особам, що унеможливить виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову, а тому з метою недопущення порушення прав позивача на спірне майно просить накласти арешт на спірне нерухоме майно.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглянув заяву у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1, ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено, що одним з заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб.

Судом встановлено, що позивач, Київське учбово-виробничого підприємства № 3 Українського товариства сліпих, звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом про витребування нерухомого майна, а саме: нежитлових будівель, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул Лугова, 7: адміністративний корпус загальною площею 94,5 кв.м; Б будівля складу загальною площею 46,8 кв.м; В гараж загальною площею 153,9 кв.м.; Г 16 будинок відпочинку № 16 загальною площею 70,2 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 31 у відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та визнання права власності на зазначене нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.11.2014 року, вже після звернення позивача до суду з даним позовом, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 14.11.2014 року право власності на спірні обєкти нерухомості зареєстроване за ОСОБА_2.

Судом було замінено неналежних первісних відповідачів на належного відповідача ОСОБА_2, який став новим власником спірного майна, а первісні відповідачі залучені до участі у справі в якості третіх осіб, а позивачем в звязку з викладеним було змінено предмет позову.

Вищевикладені обставини дають підстави вважати суду, що відповідачем можуть вчинятися дії, які будуть спрямовані на чергову зміну власників нерухомого майна, а тому з метою недопущення порушення прав позивача на спірне майно та зважаючи на те, що спірне майно: а саме: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул Лугова, 7: адміністративний корпус загальною площею 94,5 кв.м; Б будівля складу загальною площею 46,8 кв.м; В гараж загальною площею 153,9 кв.м.; Г 16 будинок відпочинку № 16 загальною площею 70,2 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 31, право власності на яке оформлено на відповідача ОСОБА_2 може бути відчужене ним, суд вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно для забезпечення позову, а заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту суд вважає обґрунтованою.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявником, надано докази, які свідчать про те, що невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що є предметом спору із забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій заяві представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, з приводу якого виникає спір, зокрема, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза уникнення від обов'язку виконання рішення суду у випадку задоволення вимог позову.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно, яке є оспорюваним у суді та у суду є підстави для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_10 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 153, 210, 293 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: а саме: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул Лугова, 7: адміністративний корпус загальною площею 94,5 кв.м; Б будівля складу загальною площею 46,8 кв.м; В гараж загальною площею 153,9 кв.м.; Г 16 будинок відпочинку № 16 загальною площею 70,2 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 31, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягувачем за даною ухвалою є: Київське учбово-виробниче підприємство № 3 Українського товариства сліпих (місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 72, ідентифікаційний код: 03967702).

Боржником за даною ухвалою є: ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АК № 563789, виданий 13.07.1999 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області).

Строк пред'явлення ухвали до виконання 1 рік з моменту її постановлення.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд шляхом подання апеляційної скарги на протязі п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О. М. Мора