Справа № 761/4989/15-ц
Провадження № 2/761/3595/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бешировій Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Лафорт», про стягнення коштів в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» (далі - Позивач), в особі свого представника, 19 лютого 2015 року звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач № 1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач № 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Лафорт» (далі - Третя особа), про стягнення коштів в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 10.06.2013 року, за умовами якого він прийняв під страховий захист транспортний засіб марки ВАЗ 2115, д.н.з НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2. Вказує, що 26 вересня 2013 року приблизно о 07 год. 20 хв., Відповідач № 1, керуючи ТЗ марки КАМАЗ д.н.з НОМЕР_3. у м. Києві на перетині проспекту Московського та вул. Л.Гавро, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці свого руху внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2115», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказує, що факт настання ДТП підтверджується Довідкою ВДАІ. Вказує, що вина Відповідача № 1 у скоєнні даної ДТП встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2013 року. Зауважує, що після отримання всіх необхідних документів, зазначена ДТП була визнана страховим випадком, у зв'язку з чим, на рахунок СТО було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 11 874,17 грн. Вказує, що із Довідки ВДАІ вбачається, що власником ТЗ марки КАМАЗ д.н.з НОМЕР_3 є Відповідач № 2. Зауважує, що цивільно-правова відповідальність Відповідача № 1 застрахована Третьою особою. Проте, на неодноразові регресні вимоги, направлені на адресу Третьої особи та Відповідача № 1 жодної відповіді ним не отримано. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказану суму із Відповідачів у солідарному порядку, а також присудити судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Представник Позивача, Відповідачі та представник Третьої особи у судове засідання не з'явилися. Про місце, день та час судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку. Сторона Позивача подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність Сторона Відповідачів та Третя особа про причини неявки суд не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність, як і заперечень на позов, до суду не подали.

Суд вбачає за можливе розгляд справи у відсутність осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення.

Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 26 вересня 2013 року, керуючи автомобілем марки КАМАЗ, д.н.з НОМЕР_3, в м. Києві по проспекту Маяковському-вул. Л.Гавро, при будь-якій зміні напрямку руху не переконався що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2115», д.н.з НОМЕР_1, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належному на праві власності ОСОБА_3 автомобілю марки «ВАЗ 2115», д.н.з НОМЕР_1, завдані механічні пошкодження.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 02 від 10 червня 2013 року, укладеного між Позивачем та ОСОБА_3, предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «ВАЗ 2115», д.н.з НОМЕР_1.

Із матеріалів справи також вбачається, що із заявою про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_3 звернувся до Позивача 26 вересня 2013 року.

Згідно Страхового акта № 5025-02 від 22 листопада 2013 року Позивача, страхове відшкодування підлягає виплаті у розмірі 11 874, 17 грн.

Згідно платіжного доручення № 14172 від 22 листопада 2013 року, страхове відшкодування у розмірі 11 874, 17 грн. перераховане Позивачем ФОП ОСОБА_5, згідно умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 02 від 10 червня 2013 року.

За змістом частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року, щодо даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане судове рішення є чинним.

За змістом частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Крім того, відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення містить стаття 27 Закону України «Про страхування».

Оскільки відповідно до платіжного доручення страхове відшкодування у розмірі 11 874, 17 грн. перераховане ФОП ОСОБА_5, згідно умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № 02 від 10 червня 2013 року та згідно Акта виконаних робіт з приводу відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, із Відповідача № 1 на користь Позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума у розмірі 11 874, 17 грн.

Разом з тим, позов в частині щодо стягнення в порядку регресу зазначеної суми у солідарному порядку, у тому числі із Відповідача № 2, задоволенню не підлягає, оскільки сторона Позивача не надала доказів в частині щодо наявності вини у діях останнього.

Крім того, за змістом частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача № 1 на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахування викладеного, на підставі статей 993, 1187, 1188, Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 209, 212-215, 226-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Лафорт», про стягнення коштів в порядку регрессу - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (Код ) кошти в порядку регресу у розмірі 11 874 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривень 17 коп. та судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні позову в частині щодо пред'явлення позовних вимог до ОСОБА_2 - в і д м о в и т и.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Києва за письмовою заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Вусо» шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :