Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та штрафних санкцій, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року ПАТ товариства «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та штрафних санкцій, обґрунтовуючи позов тим, що 06 жовтня 2008 року між банком і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 995/1-333-2008, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 7 тис. грн зі сплатою 3,33-33,3 % річних за користування кредитом, зі строком повернення кредиту 06 липня 2011 року. ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання погашати отриманий кредит щомісяця, включаючи відсотки за користування кредитом.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки від 06 жовтня 2008 року № 995/1-333/п-2008, згідно з умовами якого ОСОБА_2 зобов'язалася перед банком у повному обсязі відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань.

ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, допустивши прострочення з погашення суми кредиту і відсотків. 25 серпня та 14 жовтня 2009 року відповідачам були направлені поштою листи-вимоги, які отримані ними 06 жовтня та 17 листопада 2009 року відповідно.

Станом на 01 січня 2010 року заборгованість за кредитним договором становила 50 053 грн 87 коп.

Уточнивши позовні вимоги, банк просив стягнути солідарно з відповідачів отриманий кредит - 6 910 грн, комісію - 92 грн 31 коп., проценти - 11 333 грн 75 коп. з урахуванням сплачених відповідачем 220 грн, 31 937 грн 80 коп. пені за несвоєчасне погашення несанкціонованого овердрафту та судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 06 жовтня 2008 року № 995/1-333-2008 у розмірі 23 116 грн 06 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення, виходив із того, що грошові зобов'язання повинні виконуватись своєчасно та в строки, встановлені законом або договором. Оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання, суд стягнув з них в солідному порядку 23 116 грн 06 коп. заборгованості за кредитним договором, зменшивши при цьому розмір неустойки з 31 937 грн 80 коп. до 5 тис. грн.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко