Справа № 346/1102/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:

головуючого-судді Веселова В.М.

секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1. Вказує,що зазначений будинок не зареєстрований в Коломийському МБТІ, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів від 26.02.2015 року №52315. Станом на 26 лютого 2015 року в даному житловому будинку проживали: вона, ОСОБА_1, - голова двору, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 - син, які не мають частки в даному будинку. Однак, позивачка не може зареєструвати право власності на жилий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на жилий будинок. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в АДРЕСА_1. В судове засідання позивачка подала письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач Печеніжинська селищна рада - подала до суду письмове клопотання з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Суд, розглянувши письмові клопотання позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Будинковолодіння АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1.

Відповідно до довідки Печеніжинської селищної ради від 26 лютого 2015 року № 415 станом на 01 липня 1990 року домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1, відноситься до робітничого двору в якому проживали: ОСОБА_1 - голова двору, ОСОБА_3 - син позивачки, ОСОБА_4 - син позивачки.

Згідно роз`ясень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Згідно даних технічного паспорта на будинковолодіння АДРЕСА_1, будинок побудовано в 1973 році, а згідно чинного на той час законодавства (Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу від 31.01.66 р.) виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населенному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сілської ради, які видавались на підставі записів у погосподарських книгах.Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами». Однак, згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 26.02.2015 року №52315 право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 не було зареєстровано належним чином (а.с. 4).

Таким чином, оскільки на час ліквідації робітничих дворів, індивідуальним забудовником робітничого двору є позивачка, яка побудувала будинок власними силами та за власний кошт, то їй належить житловий будинок з господарськими спорудами. Діти позивачки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають частки в даному будинку оскільки факт їх реєстрації в даному будинку не породжує виникнення права власності за ними. Крім цього, від дітей позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду поступили письмові заяви, зареєстровані в належним чином в Печеніжинській сільскій раді про те, що вони не претендують на власність в будинковолодінні по АДРЕСА_1, відповідно просять розглянути справу у їх відсутність.

Згідно архівного витягу від 30 грудня 1997 року позивачці передано у приватну власність земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.5).

Зазначений будинок загальною площею 40,6 кв.м., житловою - 20,0 кв.м., складається з кімнати, кухні та коридору, що підтверджується технічним паспортом.

У відповідності до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком. У зв'язку з відсутністю вище зазначених документів, позивачка змушена звернутися в суд.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів, копією технічного паспорта, копією архівного витягу № 04-01/Р-9 від 23.02.2015 р., довідкою Печеніжинської селищної ради № 415 від 26.02.2015 р., копією свідоцтва про народження позивача, копією паспорта та ідентифікаційного коду.

На підставі ст.16,328,346,347,392 ЦК України та керуючись ст.ст.197 ч.2,213-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, за адресою АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Веселов В. М.