Справа № 137/1934/14-ц Провадження № 22-ц/772/565/2015Головуючий в суді першої інстанції Сільченко О. В.
Категорія 27 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Вавшка В.С.,

при секретарі Топольській В.О.,

за участю представників апелянток, відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника позивача кредит-ної спілки «Реал Кредит» Лисюк Т.І., розглянувши у відкритому судовому засі-данні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

кредитної спілки «Реал Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним догово-

ром в сумі 46830,54 гривень,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_8, її представника адвоката Мазура Олександра Валентиновича на рішен-ня Літинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

08 вересня 2014 року кредитна спілка «Реал Кредит» звернулася в Літинсь-кий районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 46830,54 гривень ( а. с. 1-2 ). Позов мотивований тим, що 25 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 97/08-1/В стосовно надання останній кредиту у розмірі 10 тисяч гривень. В цей же день між кредитною спілкою, позичальницею ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_7 був укладений договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 зобов'-язалася відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_4 умов договору. Всупереч договірним умовам позичальниця не виконує взяті на себе зобов'язання, погасила борг лише частково. На день звернення в суд з цим по-зовом заборгованість ОСОБА_4 становить: 8851,01 гривню неповернутого кредиту, 27274,34 гривні нарахованих процентів за користування кредитними коштами, 10705,19 гривень штрафу. Загальна сума цієї заборгованості складає ціну позову і становить 46830,54 гривень.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року позов кредитної спілки «Реал Кредит» задоволений частково, на ко-ристь позивача стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборго-ваність за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 97/08-1/В в сумах: 8851,01 гривня - сума неповернутого кредиту, 27274,34 гривні - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, всього - 36125,20 гривень. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь кредитної спілки судовий збір у розмірі 361,25 гривні ( а.с. 70-72 ).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_4, її представник ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_2 оскаржують його в апеляційному порядку. Апелянт ОСОБА_5, посилаючись на ухвалення оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, за неповного з'ясуванням судом обставин, що мають значення для спра-ви, просить дане рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі. Апелянтка ОСОБА_2 також посилається на не-повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведе-ність і невідповідність висновків суду фактичним обставинам, неправильне за-стосування норм матеріального права, просить скасувати судове рішення від 23 грудня 2014 року та ухвалити нове про відмову у позові щодо солідарного стягнення з неї кредитної заборгованості ( а. с. 79-84, 94-95 ).

Ухвалою судді Апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року ( а. с. 108 ) ОСОБА_2 поновлений строк на апеляційне оскарження рішення Літинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 ро-ку у даній цивільній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційні скарги представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах дово-дів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суд-дів апеляційного суду прийшла до висновку, що скарга ОСОБА_2 підля-гає задоволенню у повному обсязі, скарга ОСОБА_4 та її представника задо-воленню не підлягає як безпідставна.

Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відпо-відно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Обгрунтованим визна-ється рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, що були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають дока-зуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповіда-ють встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають зна-чення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову кредитної спілки «Реал Кредит» до ОСОБА_2 не відповідає зазначеним вимогам, в цій частині воно є необгрунтованим та незаконним.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 303 ЦПК України, згідно з роз'яснен-нями, викладеними в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржу-ваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи вра-ховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини ( факти ), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відпові-дають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно за-стосовані норми матеріального й процесуального права.

Таким чином, зазначеними положеннями цивільного процесуального зако-нодавства на апеляційний суд покладено обов'язок перевіряти законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановлені судом фактичні обставини і усувати недоліки, допущені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між кредитною спілкою та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 97/08-1/В, згідно якого останній наданий кредит у розмірі 10 тисяч гривень ( а. с. 11-13 ). В цей же день між кредитною спілкою, позичальницею ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язалася відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_4 умов договору ( а. с. 15 ). Всупереч договірним умовам позичальниця не вико-нує взяті на себе зобов'язання, борг погасила лише частково. На день звернен-ня в суд з цим позовом заборгованість ОСОБА_4 становила: 8851,01 гривню неповернутого кредиту, 27274,34 гривні нарахованих процентів за користуван-ня кредитними коштами, 10705,19 гривень штрафу. Загальна сума цієї заборго-ваності склала 46830,54 гривень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та солідарне стяг-нення з відповідачок суми неповернутого кредиту у розмірі 8851,01 гривні, за-боргованості по процентах - 27274,34 гривні, відмовляючи у позові про стяг-нення штрафу в сумі 10705,19 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 сплачувала кредитні кошти з порушенням умов пункту 3.3. чин-ного договору, як наслідок утворилася заборгованість по основній сумі кредиту і відсотках. Крім цього, згідно пункту 6.4. договору у відповідності до норм ст. 549 ЦК України нарахований штраф як неустойка, яка обчислюється у відсот-ках від суми невиконаного чи неналежного виконано зобов'язання ( розраху-нок на а.с. 19 ). Суд дійшов висновку про наявність порушення прав позивача через неналежне виконання договірних умов відповідачками і з метою захисту цих порушених прав у солідарному порядку слід стягнути визначену заборго-ваність по основній сумі кредиту та відсотках за користування кредитними коштами. У позові про стягнення штрафу на підставі ч. 2 ст. 258 ЦК України, враховуючи строк спеціальної позовної давності в один рік, суд відмовив.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення штрафу в сумі 10705,54 гривень жодною із сторін у справі не оскаржується.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване рішен-ня в частині стягнення заборгованих коштів з позичальниці ОСОБА_4 є за-конним й обгрунтованим. Суд не помилився в критичному оціненні доводів представника ОСОБА_4 щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення в суд із заявленою вимогою, оскільки відповідно до норм статей 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлена у три роки; перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, яка свідчить про визнання свого боргу або іншого обов'язку. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 відповідно до карточки платежів по гривневому кредиту ( а. с. 14 ) регулярно сплачувала кредит, при цьому не дотримуючись встановленого гра-фіку платежів та визначених у ньому сум до сплати ( п.п 3.3. договору, а.с. 11 ), здійснила останні дві сплати 29.09.2011 року та 26.04. 2012 року, то суд зробив вірний та справедливий висновок стосовно безпідставності твердження борж-ниці та її представника про пропуск позивачем строку позовної давності до дня подання в суд цього звернення.

Колегія суддів визнає також необгрунтованими доводи апелянта ОСОБА_5 стосовно недоведеності здійснення останніх виплат заборгованих сум са-ме позичальницею, оскільки така позиція сторони у справі є бездоказовою, на-думаною; та щодо недоведеності визначених розмірів заборгованих сум через відсутність належних, на думку апелянта, арифметичних розрахунків заборго-ваності.

Суду апеляційної інстанції надана належно посвідчена копія касової книги кредитної спілки станом на 26 квітня 2012 року ( а. с. 134-135 ), де засвідчу-ється внесення саме ОСОБА_4 двох тисяч гривень в погашення відсотків по виданому кредиту.

В судовому засіданні апеляційного суду у позивача була витребувана де-талізована карточка платежів по гривневому кредиту від 25 березня 2008 року № 97/08-1/В на кожне 25 число з моменту отримання кредиту, що приєднана до матеріалів справи. Викладені позивачем в обох карточках розрахунки заборго-ваних сум не потребують складних арифметичних обчислювань, є зрозуміли-ми, не містять помилок; апелянтом дані розрахунки не заперечуються, власних розрахунків він суду не надавав, про призначення економічної експертизи не клопотав.

Інші вимоги апелянта не спростовують доводів позивача та на увагу не за-слуговують. Колегія суддів звертає увагу, що норми Конституції України, ци-вільного процесуального законодавства в частині принципів рівності всіх учас-ників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів, у доведеності перед судом їх переконливості є обов'-язковими для всіх учасників судового процесу, тому мотиви апеляційної скарги ОСОБА_4 та її представника колегія суддів на підставі норм статей 10, 11, частини 3 статті 27 ЦПК України щодо обов'язку осіб, які беруть участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати проце-суальні обов'язки, оцінює критично, визнає їх безпідставними.

Разом з тим, суд першої інстанції зробив висновок щодо дії на даний час договору поруки ОСОБА_2 з огляду на те, що зобов'язання за таким до-говором припиняються з припиненням забезпечених порукою зобов'язань по-зичальника та після повного виконання ним всіх зобов'язань, забезпечених по-рукою.

Однак з таким висновком суду першої інстанції щодо продовження по да-ний час дії поруки ОСОБА_2 колегія суддів погодитися не може, він є помилковим.

Термін дії кредитного договору, укладеного кредитною спілкою «Реал Кре-дит» з ОСОБА_4, визначений у самому договорі до 25 березня 2011 року ( а.с. 11 ). Умови припинення поруки визначені у статті 4 договору поруки від 25 березня 2008 року ( а. с. 15 ), де зазначено про припинення зобов'язань за договором поруки одночасно з припиненням забезпечених порукою зобов'я-зань позичальника, після повного виконання останнім або поручителем всіх за-безпечених порукою зобов'язань.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до по-ручителя.

Отже, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладе-ної у справі від 08 жовтня 2014 року № 6-128цс14, встановивши, що догово-ром поруки від 25 березня 2008 року, укладеним між кредитною спілкою «Реал Кредит», ОСОБА_4 та поручителькою ОСОБА_2, не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до моменту припинення дії основного договору, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основ-ного зобов'язання ( тобто, з 25 березня 2011 року ) не пред'явив вимогу до ОСОБА_2 як поручителя про виконання зобов'язання, колегія суддів апе-ляційного суду дійшла висновку про те, що зобов'язання ОСОБА_2 за укладеним нею договором поруки припинилися, тому у позові до неї про солі-дарне стягнення заборгованих коштів належить відмовити.

Такий висновок суду апеляційної інстанції не спростовується тією обстави-ною, що останній платіж в погашення відсотків за кредитним договором здій-снений ОСОБА_4 26 квітня 2012 року, оскільки і за такої обставини шести-місячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя закінчився у грудні 2012 року, а позов поданий в суд лише у вересні 2014 року.

Відповідно до частин 1, 5 статті 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволе-них позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, з позивача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені та документально під-тверджені судові витрати ( а. с. 41-43, 93 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року скасувати в частині солідарного стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2008 року № 97/08-1/В у загальній сумі 36125,20 гривень та судових витрат у справі.

У позові кредитної спілки «Реал Кредит» до поручителя ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з кредитної спілки «Реал Кредит» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у справі в сумі 1948,80 гривень по оплаті правової допомоги, 121,80 гривню сплаченого судового збору за подання апе-ляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалі-зованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: