Справа № 344/3323/15-ц
Провадження № 2/344/2331/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10.11.1979 року у Івано-Франківському міському відділі ЗАГС між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.

Неповнолітніх дітей від шлюбу у подружжя немає.

Шлюб між сторонами існує формально, оскільки, протягом останніх десяти років подружжя разом не проживає, шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде. Кожен із них живе своїм життям та своїми інтересами. Єдине що поєднує подружжя - це спільні дорослі діти. За таких обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а тому, просила шлюб розірвати, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення учасників процесу судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 10.11.1979 року сторони зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі ЗАГС, про що зроблено запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 1489 (а.с.4).

Неповнолітніх дітей від шлюбу у подружжя немає.

Позивачка зазначає, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10.11.1979 року у Івано-Франківському міському відділі ЗАГС, про що зроблено запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 1489 слід розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10.11.1979 року у Івано-Франківському міському відділі ЗАГС, про що зроблено запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 1489 - розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.