16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про відшкодування понесених витрат,
за касаційною скаргою Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області, подану начальником відділення Черненко ТамароюМиколаївною, на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від
23 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року,
та касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року
в с т а н о в и л а:
У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про відшкодування понесених витрат.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18 травня 2004 року ОСОБА_4 виконуючи роботи в охоронній зоні електромережі з напругою 10 000 вольт з ремонту покрівлі автомайстерні, розташованої на території підприємства ТОВ «ЗЕФ «Вікон» у м. Вознесенську, був уражений електрострумом, внаслідок чого отримав тяжкі тілесні ушкодження.
У звʼязку із цим, позивачу було ампутовано верхні кінцівки обох рук, з
19 травня 2004 року по 15 липня 2004 року, він був вимушений особисто нести витрати на лікування, зокрема, на придбання призначених йому ліків та медичних препаратів, а також бензину для поїздок до рекомендованих лікувальних закладів, що знаходяться у м. Миколаєві. Рішенням медико-соціальної експертної комісії від 13 серпня 2004 року йому встановлена перша група інвалідності по загальному захворюванню безстроково, рішення від 23 лютого 2011 року - встановлена перша група інвалідності та визначено 100 % втрату працездатності. Всього на зазначені потреби ОСОБА_4 витратив 7 648 грн 46 коп. власних коштів, з яких Фонд відшкодував лише 2 349 грн 05 коп. Решту витрат, у звʼязку із відсутністю доказів, відповідач відмовився відшкодовувати. Ураховуючи наведене ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на лікування та проїзд з урахуванням індексу зростання цін на споживчі товари в розмірі 19 997 грн 25 коп. та 1 000 грн витрат понесених на правову допомогу.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області на користь ОСОБА_4 понесені витрати на придбання ліків в розмірі 100 грн 50 коп. та судові витрати в розмірі 200 грн, всього стягнуто 300 грн 50 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня

2015 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року змінено, збільшено розмір компенсації витрат, понесених на придбання ліків та виробів медичного призначення з 100 грн 50 коп. до 4 118 грн 03 коп., а загальний розмір, з врахуванням витрат на правову допомогу, з 300 грн 50 коп. до 4 618 грн 03 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі начальник Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області - Черненко Т.М. просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить змінити оскаржувані судові рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати в розмірі 19 997 грн 25 коп. та витрати по оплаті правової допомоги адвоката в розмірі 1 000 грн, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи витрати в розмірі 100 грн 50 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн суд першої інстанції виходив із їх доведеності в цій частині.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розмір компенсації витрат, понесених на придбання ліків та виробів медичного призначення з 100 грн 50 коп. до 4 118 грн 03 коп. та розміру суми на відшкодування витрат повʼязаних з правовою допомогою з 200 грн до 500 грн, суд апеляційної інстанції виходив із того, що судом першої інстанції надана належна оцінка матеріалам справи.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 розділу І, п. п. 7, 8 розділу ІІ Положення про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09 червня 2010 року № 18, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 08 липня 2010 року за № 489/17784 фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення здійснюється за прямими наслідками страхового випадку виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до укладених договорів із аптечними закладами (постачальниками, виробниками), санаторно-курортними, реабілітаційними закладами (відділеннями), закладами охорони здоров'я державної та/або комунальної форм власності за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Фінансування витрат на лікарські засоби, вироби медичного призначення у разі амбулаторно-поліклінічного лікування здійснюється виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до чинного законодавства шляхом відшкодування витрат аптечним закладам (постачальникам, виробникам) згідно з укладеними договорами.

Рішення про фінансування витрат на забезпечення потерпілих лікарськими засобами, виробами медичного призначення приймається протягом трьох днів з дати реєстрації заяви потерпілого та всіх необхідних документів у журналі реєстрації.

У разі самостійного придбання лікарських засобів, виробів медичного призначення їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими укладено договори, за умови перебування потерпілого на обліку та на підставі оригіналів платіжних документів, що підтверджують їх витрати.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів

(ст. 212 ЦПК України) встановив фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку про збільшення розміру витрат понесених на придбання ліків та виробів медичного призначення.

Перевіривши доводи касаційних скарг, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційних скарг та залишення без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року судом касаційної інстанції не перевіряється, оскільки змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу начальника Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області - Черненко Т.М. відхилити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня

2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про відшкодування понесених витрат залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко