Справа № 157/87/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гончарук О.Н.
Провадження № 22-ц/773/659/15 Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Подолюка В.А.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черченської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не відносяться до поважних, тобто таких, які перешкоджали б подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини від батька у визначений законом шестимісячний строк.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд дав правильну правову оцінку, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є відповідно сином та батьком.

З свідоцтва про смерть, довідки Черченської сільської ради Камінь-Каширського району убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер не залишивши по собі заповіту.

Після його смерті відповідно до ст.525 ЦК України (в редакції 1963 року) відкрилась спадщина на його спадкове майно, яке мають право успадкувати спадкоємці за законом першої черги.

З матеріалів справи убачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилася (а.с. 35, 36). Разом з тим копією будинкової книги підтверджується, що право власності на домобудівлю, належну померлому, було оформлено на співмешканку померлого ОСОБА_4, відповідно до копії договору дарування від 18 листопада 2013 року ОСОБА_4 подарувала будинок третій особі ОСОБА_2 (а.с.22).

Відповідно до ст.ст.548, 549 вказаного Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Згідно ст.550 ЦК України строк для прийняття спадщини може бути продовженим судом, якщо він визнає причини такого пропуску поважними.

Поважними вважаються ті причини, які роблять вчасне звернення до нотаріальної контори неможливим або важким.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом при цьому встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем і протягом шести місяців після відкриття спадщини не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені позивачем причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними, оскільки не пов»язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали позивачу у встановлений законом строк подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом вірно відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи позивача про те, що судом не з'ясовано, яким чином спадкове майно за сприяння посадових осіб Черченської сільської ради оформила гр. ОСОБА_5, не заслуговують на увагу, оскільки питання оформлення права власності на майно ОСОБА_5 не було предметом спору, свідоцтво про право власності на майно на ім'я ОСОБА_5 не оспорювалося.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: