АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/877/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 67 Олійник М.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівБородійчука В. Г. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа: Ліщинівська сільська рада Христинівського району Черкаської області, про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про оголошення брата ОСОБА_7 померлим.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що ОСОБА_7, є її братом по лінії матері, батьки у них різні.

Він є власником 9/50 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 30 вересня 1993 pоку, посвідченого в Христинівській держнотконторі в реєстрі за № 1709.

У 1991 р. ОСОБА_7 вибув з постійного місця проживання в с Ліщинівці Христинівського району у невідомому напрямку, до цього часу про нього немає відомостей. На час його вибуття вона та їх мати ОСОБА_8 були членами його сім'ї та проживали спільно в житловому будинку по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Вона поховала її. Вийшла заміж та змінила місце проживання на с. Лукашівку Монастирищенського району.

Зазначала, що належна ОСОБА_7 частина будинку руйнується, потребує значних фінансових витрат для ремонту. Вона не може вкладати кошти в ремонт будинку, коли він належить третім особам.

Вважає, що має право успадкувати будинок, оскільки є спадкоємцем за законом другої черги. Спадкоємців першої черги за законом немає.

Згідно з повідомленням сільської ради, місця народження ОСОБА_7 -Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області відомостей щодо місця перебування ОСОБА_7 немає.

У Христинівському РВ УМВС відкрита розшукова справа за її заявою щодо розшуку ОСОБА_7 Однак прийнятими заходами встановити місце перебування вказаної фізичної особи не вдалось.

Тому просила оголосити померлим ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженця с Колибабинці Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, останнє постійне місце проживання якого було в с. Ліщинівці Христинівського району Черкаської області.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2014 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, за відсутності доказів на спростування її доводів, дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким оголосити померлим ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженця с Колибабинці Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, останнє постійне місце проживання якого було в с Ліщинівці Христинівського району Черкаської області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні її заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність протягом трьох років відомостей про місце перебування ОСОБА_7 в с. Ліщинівці Христинівського району, яке не можна вважати місцем його постійного проживання, не може бути підставою для оголошення його померлим.

З таким висновком суду погоджується судова колегія виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 46 ЦК України визначено, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Частиною 3 ст.46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до вимог ч.4 ст.46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

За ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку..

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу від 30 вересня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1709, ОСОБА_7 є власником 29/50 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1(а.с.11-12).

Згідно копії адресної довідки ВСГІРФО Христинівського РВ УМВС від 2011 року, ОСОБА_7 зареєстрованим по Христинівському районі не значиться(а.с.5).

Відповідно до копії довідки Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 25 від 30 січня 2012 року на № 11 від 19 січня 2012 року гр. ОСОБА_7 на території сільської ради не зареєстрований та не проживає.

З довідки Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області №1494 від 28 лютого 2014 року вбачається, що відносно гр. ОСОБА_7 заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» за № 118012004 від 16 грудня 2012 року та оголошено державний розшук. На даний час місце перебування не встановлено, проводяться заходи по його встановленню(а.с.6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ліщинівської сільської ради №161 від 24 квітня 2014 року, ОСОБА_7 виписався із с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області в 1995 році, з того часу інформація про його місцезнаходження не надходила (а.с.4).

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Враховуючи, що ОСОБА_7 виписався із с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області та не з'являвся там з 1995 року, не можна вважати останнім місцем його проживання.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_6 зазначала, що мета її подання - спадкування будинку, який належить ОСОБА_7, оскільки є спадкоємцем за законом другої черги, спадкоємців першої черги за законом немає. Проте, доказів на підтвердження родинних відносин з ОСОБА_7 не надала.

Згідно вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 не надала доказів, які свідчили б про відсутність особи у місці її постійного проживання протягом трьох років, оскільки останнє місце проживання не встановлене.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 08 вересня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа: Ліщинівська сільська рада Христинівського району Черкаської області, про оголошення фізичної особи померлою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :