Провадження № 2/161/245/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 04.12.2014р. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач мотивує позов тим, що вона володіє часткою у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Інші співвласники даної квартири, які приймали участь у приватизації, померли, після них була прийнята спадщина. Вона вирішила подарувати свою частку сестрі ОСОБА_4, але оригіналу свідоцтва про право власності на житло не знайшла, тому була змушена звернутися в центр надання адміністративних послуг міста Луцька для виготовлення дублікату свідоцтва. 6 жовтня 2014 року в газеті «Луцький замок» випуск №44(980) було опубліковане оголошення про втрату свідоцтва про право власності на житло за адресою : АДРЕСА_1. З метою реєстрації дубліката вона звернулась до держаної реєстраційної служби нерухомого майна Луцького міського управління юстиції з заявою щодо реєстрації права власності. 15.11.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Філюком С.П. було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно даного рішення, та ч.2 ст. 369 ЦКУ їй було відмовлено, оскільки заяву про видачу дубліката свідоцтва про право власності повинні подавати всі співвласники. Крім того, їй було повідомлено, що відповідно до відомостей реєстру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 володіють даною квартирою на праві спільної часткової власності, а вона на праві спільної сумісної власності.

На підставі цього державний реєстратор Філюк С.П. відмовив їй у видачі дубліката свідоцтва та реєстрації його.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири, АДРЕСА_1.

Представник позивача подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1995р., виданого згідно з розпорядженням (наказом) №154-р, вбачається, що спірну квартиру за АДРЕСА_1, було приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на трьох осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1.

Остання змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», у зв'язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_9, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян на шлюб та копія паспорту позивача.(а.с.8) .

З копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14 жовтня 2014 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. (а.с.6)

Як вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14 жовтня 2014 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, ОСОБА_7 також померла ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.6)

Судом встановлено, що останнім на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1, а позивачу ця ж квартира належить на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 спадщина була прийнята в установленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦКУ у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом та абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 369 ч.2, 372 ч.2, 392, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта