Справа № 363/2369/14 Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/2089/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 10.08.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Таргоній Д.О.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 03 липня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № 907 зі змінами від 03 серпня 2011 року, за яким ОСОБА_2 надано грошові кошти у розмірі 160 000 доларів США зі сплатою 14 % річних з дати отримання коштів по 02 серпня 2011 року, а з 03 серпня 2011 року по 03 липня 2017 року у розмірі 12% річних, з терміном погашення кредиту до 03 липня 2017 року. У той самий день з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит ПАТ «Державний ощадний банк України» уклало з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір поруки №1842, за яким ОСОБА_3 зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором та додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, а 03 серпня 2011 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору поруки. Позичальник ОСОБА_2 зобов'язань за договором про іпотечний кредит належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 29 січня 2014 року утворилась заборгованість. З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути солідарно з боржника і поручителя заборгованість за договором про іпотечний кредит у розмірі 76 744 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 29 січня 2014 року становить 613 416 грн. 07 коп., а також судові витрати у розмірі 3 654 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит №907 від 03 липня 2008 року у розмірі 613 416 грн. 07 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задовольнити у повному обсязі. При цьому банк посилається на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя ОСОБА_3, суд дійшов помилкового висновку про те, банк пред`явив вимогу до поручителя після спливу шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України. Також апелянт зазначив, що позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 744 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 29 січня 2014 року становить 613 416 грн. 07 коп., однак суд стягнув заборгованість лише в національній валюті у розмірі 613 416 грн. 07 коп.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак оскаржуване рішення суду вказаним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того що, у зв'язку із застосуванням банком права для дострокового погашення кредиту, право на пред'явлення вимоги до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором у позивача виникло з 15 листопада 2013 року, однак таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише 03 червня 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України. Тому суд дійшов висновку, що порука є припиненою.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», перейменованого в подальшому на ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №907, згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 160 000 доларів США зі сплатою 14 процентів річних за користування кредитом із строком повернення до 03 липня 2017 року (а.с.11-13).

Згідно з пунктами 4.3.2, 4.3.3 договору позичальник зобов'язаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені договором. У разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурси, комісійних винагород, штрафів та інших платежів.

Відповідно до пункту 3.4 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором.

Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги банку.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної оплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення.

03 серпня 2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір до договору про іпотечний кредит, згідно з умовами якого сторони домовились про зміну розміру процентної ставки за користування кредитними коштами: 14 % річних - за період з дати отримання кредитних коштів по 02 серпня 2011 року; 12 % річних - з 03 серпня 2011 року по 03 липня 2017 року, в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.13).

Для забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит, 03 липня 2008 року ПАТ «Державний ощадний банк України» уклало з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 договір поруки №1842 (а.с.14).

Відповідно до пункту 1 договору поруки поручитель ОСОБА_3 зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

03 серпня 2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України» уклало з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 додатковий договір №1 до договору поруки, згідно з умовами якого термін «зобов'язання» викладено в новій редакції: «зобов'язання» - зобов'язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 160 000 доларів США, сплатити кредитору штраф, пеню та інші платежі розмірі, порядку та на умовах зазначених в кредитному договорі та проценти за користування кредитом на умовах та в строки, визначені в кредитному договорі та усіх додаткових договорах, додатках, змінах та доповненнях до них, які чинні на момент укладання цього договору та можуть бути укладені після його (цього договору) укладання (а.с.15).

По справі встановлено, що 15 листопада 2013 року у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит ПАТ «Державний ощадний банк України» надіслало на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту та процентів не пізніше 30 календарних днів від дати отримання цієї вимоги, які були отримані боржником особисто 19 грудня 2013 року (а.с. 21, 22).

Однак відповідачі у встановлений банком строк кредит добровільно не повернули, у зв'язку з чим станом на 29 січня 2014 року утворилась заборгованість ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит у розмірі 76 744 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 613 416 грн. 07 коп., з яких: 62 188 доларів США - загальна сума не простроченого кредиту; 8 892 доларів США - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом; 4 354,61 доларів США - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за кредитом; 654,32 доларів США - сума нарахованих відсотків за період з 01 січня 2014 року по 28 січня 2014 року; 445,31 доларів США - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом та 209,92 доларів США - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (а.с.8-10).

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст. 553 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1, ч.2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Правовий аналіз другого речення ч.4 ст.559 ЦК України свідчить про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Саме таку правову позицію було висловлено у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14).

По справі встановлено, що у зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 3.4 договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 15 листопада 2013 року вимогу боржнику і поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів не пізніше 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги.

Враховуючи, те що ОСОБА_2 отримала вимогу банку про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів 19 грудня 2013 року, то колегія суддів приходить до висновку, що граничним строком для дострокового погашення кредиту та пов'язаних із ним платежів є 18 січня 2014 року.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню саме з цієї дати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, кінцевим строком пред`явлення банком позову до поручителя є 18 липня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з даним позовом до боржника та поручителя про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором 03 червня 2014 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України на вказані вище вимоги закону та встановлені обставини справи належної уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що банк пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України для пред'явлення позову до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за кредитним договором.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову банку про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Крім того, колегія суддів не погоджується з рішенням суду щодо стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредиту в національній валюті - гривні, а не в іноземній валюті - доларах США, як того просив банк в позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судами роз'яснено, що уразі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Вказані роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судом не враховані, а тому висновки суду про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредиту в національній валюті - гривні, не грунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ПАТ «Державний ощадний банк України» та стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про іпотечний кредит у розмірі 76 744 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 січня 2014 року становить 613 416 грн. 07 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 3 654 грн., а при подачі апеляційної скарги - у розмірі 1 827 грн. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позов, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь в рівних частинах, з кожного окремо .

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит №907 від 03 липня 2014 року у розмірі 76 744 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29 січня 2014 року становить 613 416 (шістсот тринадцять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі по 2 740 грн. 50 коп., з кожного окремо.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді