Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 лютого 2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 43 000 доларів США строком до 28 лютого 2029 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 %. ОСОБА_4 зобов'язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 380 доларів США 28 числа кожного місяця. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 28 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було укладено договори поруки. Проте, ОСОБА_4 порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 25 лютого 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 12 250,12 доларів США, що еквівалентно 110 712,92 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів указану заборгованість.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2008 року, що утворилася станом на 25 лютого 2014 року в розмірі 12 250,12 доларів США, що еквівалентно 110 712,92 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованості в солідарному порядку. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість у розмірі 12 250,12 доларів США, що еквівалентно 110 712,92 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість у розмірі 12 250,12 доларів США, що еквівалентно 110 712,92 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість у розмірі 12 250,12 доларів США, що еквівалентно 110 712,92 грн. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані рішення місцевого суду в незміненій частині та апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом у незміненій частині та апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції в незміненій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що зобов'язання повинні виконувати належним чином та у термін, передбачений договором, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Позичальник порушив кредитні зобов'язання, забезпечені порукою, і відповідачі відповідають перед кредитором як солідарні боржники відповідно до умов, встановлених договорами поруки.

Змінюючи рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованості в солідарному порядку, суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що між сторонами були укладені окремі договори поруки і поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції в незміненій частині та апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржувані рішення місцевого суду в незміненій частині та апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 листопада 2014 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук Л.М. МазурТ.О. Писана