АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2869/15 Справа № 188/275/13 Головуючий у 1 й інстанції - Полубан М.П. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, вважає скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Банк, посилаючись на укладення 21 квітня 2006 року між ним та ОСОБА_2 кредитного договору, надання відповідачу кредитної суми 2 726 грн. до 21 квітня 2008 року, невиконання позичальником обов'язку з її повернення, - просив стягнути заборгованість в сумі 36800 грн..

Відмовляючи у таких вимогах, райсуд у відповідності до ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України виходив з недоведеності Банком факту укладання відповідачем кредитного договору.

Так, згідно правил ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається із справи, з моменту пред'явлення Банком вимоги - відповідач заперечував укладання ним договору, підписання заяви позичальника та отримання кредитних коштів.

Твердження ОСОБА_2 підтверджені висновком судової почеркознавчої експертизи від 28 жовтня 2014 року, яким встановлено, що рукописні записи "25 жовтня 2005 р", "10 Дн-ськ Кірова 125 56", "ОСОБА_2 21 квітня 06", якими заповнені графи заяви позичальника № DNH4KS93070015 від 24.04.2006 виконанні не ОСОБА_2, а іншою особою. Рукописні записи "25 жовтня 2005 р", "10 Дн-ськ Кірова 125 56", "ОСОБА_2 21 квітня 06", якими заповнені графи заяви позичальника № DNH4KS93070015 від 24.04.2006 - виконані іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі "(підпис)" заяви позичальника № DNH4KS93070015 від 24.04.2006 - виконаний не ОСОБА_2, а

іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.

Отже, встановленим є той факт, що ОСОБА_2 взагалі не брав кредит, так як не підписував заяву позичальника.

Доказів, які б спростували заперечення відповідача та зазначений експертний висновок Банком не надано.

Таким чином, спірний Договір не було укладено у відповідності до вимог ст. 203 ЦК України. Позов є недоведеним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з'ясувавши достатньо в повному обсязі обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, які не були спростовані позивачем.

Посилання Банку в скарзі на те, що суд порушив принцип дослідження всіх доказів у їх сукупності, взявши до уваги лише висновок експертизи, не врахував, що за змістом заяви позичальника кредитні кошти надавались для придбання телефону, а тому видача кредитних коштів фактично була здійснена шляхом їх перерахування на поточний рахунок продавця товару, що підтверджується актом прийому - передачі товару, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 це заперечується, докази про те, що, саме ним придбаний мобільний телефон відсутні, а з врахуванням, що заява позичальника не підписувалась відповідачем - не може прийматись до уваги акт прийому - передачі товару.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного з'ясування обставин справи, відповідають дійсним обставинам справи, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив законне рішення, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична