Провадження 2/235/879/15
Єдиний унікальний номер №235/1020/15-ц
8 квітня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Токарєва А.Г.
при секретарі Ященко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, -
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що 16 травня 2008 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач по справі не платив аліментів на їх дитину, пішов з сім'ї відразу після її народження і дитиною ніколи не цікавиться.
Вона самостійно піклується про стан здоров'я їх дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач з моменту розірвання їх шлюбу по теперішній час не виявляв батьківської турботи щодо своєї малолітньої дитини, не цікавився станом здоров'я та розвитком дитини, не приймав ніякої участі у її вихованні, підготовці до самостійного життя. Відповідач не спілкувався з дитиною, не виявляв інтересу до внутрішнього світу дитини, не створював умов для отримання нею освіти. Позивачка зазначає, що дитина фактично виховується тільки нею, відповідач же свідомо на протязі довгого часу (9 років) ухиляється від обов'язків з виховання та утримання своєї дитини.
З 04.07.2008 року вона перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_4, має від цього шлюбу двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з дітьми та чоловіком вона мешкає в с.Новоекономічне Красноармійського району Донецької області. Після початку антитерористичної операції та загострення бойових дій в січні - лютому 2015 року, перебування в с.Новоекономічне Красноармійського району Донецької області стало для них небезпечним, особливо після обстрілу 10 лютого 2015 року с.Гродівка, що знаходиться в безпосередній близькості від їх селища. Для збереження життя та здоровя їх дітей вона вимушена разом з ними та її чоловіком ОСОБА_4 тимчасово покинути їх постійне місце проживання та поїхати в гості в Республіку Білорусь.
Позивачка зазначає, що рішення про тимчасовий виїзд було прийнято нею в інтересах дітей і пов'язане з важкою і непередбаченою ситуацією в Донецькій області. Вона не має наміру залишатися в Республіці Білорусь на постійне проживання. Вважає, що тимчасовий переїзд в Республіку Білорусь буде відповідати інтересам дітей, позитивно вплине на їх духовний та фізичний розвиток. Для виїзду неповнолітніх дітей за кордон необхідна згода батьків. Отримати згоду від відповідача на виїзд їх дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неможливо, оскільки фактичне місце перебування відповідача їй невідоме, зв'язок з ним також відсутній. Тому, на підставі вищевикладеного, позивачка просить суд надати їй дозвіл на короткочасні та багаторазові виїзди малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України в Республіку Білорусь, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в супроводі її, на весь час до досягнення дитиною 16-річного віку, надати їй дозвіл на оформлення проїзного документу дитини для тимчасових виїздів ОСОБА_3 за межі території України без згоди батька - ОСОБА_2, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд дитини за кордон.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.24).
Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України (а.с.23).
Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16.05.2008 року було розірвано (а.с.9). Від даного шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). На даний час дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.13).
Згідно акту від 24.02.2015 року, затвердженого головою Новоекономічної селищної ради, встановлена, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за вищевказаною адресою разом з матір'ю ОСОБА_1, вітчимом ОСОБА_4 (а.с.8) та сестрами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.6,7). Батько дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2, в її житті участі не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Малолітня ОСОБА_3 проживає з сім'єю в добрих відносинах, їй приділяється належна увага, умови життя задовільні (а.с.14).
Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учениці 4-а класу Новоекономічної ЗОШ І-ІІІ ступенів Красноармійського району Донецької області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованням дитини займається мати, ОСОБА_1, та вітчим, ОСОБА_4, які приділяють вихованню дівчини максимум уваги. Батько ОСОБА_10, ОСОБА_2, у школі ніколи не був і справами доньки не цікавився (а.с.22).
Позивачка бажає виїхати разом з дитиною за межі України до Республіки Білорусь в зв'язку з проведенням антитерористичної операції у Донецькій області та загостренням бойових дій.
Отримати згоду від відповідача ОСОБА_2 на виїзд дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неможливо, оскільки фактичне місце перебування відповідача невідоме, зв'язок з ним також відсутній.
Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно зі ст.151 ч.1 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до п.2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який ще не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Оскільки судом встановлено, що тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України не суперечить її інтересам, батько дитини такий дозвіл матері дитини не надав, суд вважає, що є всі необхідні підстави для того, щоб надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка ще не досягла 16-річного віку, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, задовольнивши позов в цій частині в повному обсязі.
Щодо терміну дозволу на весь час до досягнення дитиною 16-річного віку, суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає доцільним надати дозвіл строком на один рік, оскільки задоволення позовних вимог в повному обсязі порушує права відповідача як батька.
Керуючись ст.141, 142, 152 п.1 Сімейного Кодексу України, п.2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р., ст.ст.88, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226, 234, 235, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити частково.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, дозвіл на короткочасні та багаторазові виїзди малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Новоекономічне Красноармійського району Донецької області, за межі України в Республіку Білорусь без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, в супроводі матері - ОСОБА_1, строком на один рік.
Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, оформити документи для тимчасового виїзду малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: