Справа №591/7334/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/758/15 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2014 року

у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення боргу за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_4 2585,31 доларів США банківського вкладу. Вирішено питання розподілу судового збору.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення та неправильне застування норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. При цьому вказує на те, що залишок коштів на рахунку позивача становить 26,26 доларів США, що є суттєво меншим за суму стягнуту за рішенням суду. Вважає, що суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення не навів розрахунків з переведення іноземної валют в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені зобов'язання щодо повернення вкладнику депозитних коштів на його вимогу, тому стягнув суму депозиту у заявленому позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам та нормам матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2013 року між вкладником ОСОБА_4 та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений Договір банківського вкладу «Подарунок «Он-лайн» «Квартальний»» № 605459/2013, відповідно до п.п. 1.1, 1.3 якого він передав, а Банк прийняв грошову сумі в розмірі 2139 доларів США строком на 13 місяців зі сплатою 10,5 % річних (а.с. 6).

З виписки за поточним (картковим) рахунком ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" від 22 вересня 2014 року вбачається, що залишок коштів на рахунку позивача становить 2585,31 доларів США (а.с. 15).

24 липня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Банку з письмовою вимогою, в якій просив повернути йому 28 липня 2014 року внесені за вказаним договором банківського вкладу кошти та нараховані на них відсотки (а.с. 7).

В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що 28 липня 2014 року позивач особисто з'явився до відділення банку за отриманням коштів, але йому було відмовлено у задоволенні вимоги щодо повернення коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір у силу ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

В ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Банк не надав жодного належного доказу, який би свідчив про отримання позивачем коштів, натомість в матеріалах справи містяться довідка про рух коштів по особовому рахунку ОСОБА_4 та виписка за його поточним (картковим) рахунком, з яких вбачається, що на день ухвалення рішення судом першої інстанції загальна сума заборгованості Банку перед вкладником становить 2585,31 доларів США (а.с. 14 - 15).

Отже, доводи апеляційної скарги, що Банк частково розрахувався з позивачем після постановлення судом рішення не підтверджуються доказами, так як апелянт не надав належно завіреної виписки - розрахунку щодо сплати коштів позивачу.

За правилами ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

На такі обставини апелянт в доводах скарги не посилається.

Що стосується стягнення коштів в іноземній валюті, то колегія суддів виходить з того, що предметом укладеного між сторонами договору банківського вкладу є сума коштів, визначена в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Крім того, пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 роз'яснено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Це роз'яснення стосується як кредитних, так і депозитних коштів, а тому з відповідача слід стягувати кошти саме в іноземній валюті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для скасування судового рішення.

Рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" відхилити, а заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -