Справа № 522/5658/15-ц
Провадження №4-с/522/100/15
У Х В А Л А

01 квітня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби ОМУЮ ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 та просив скасувати арешт і заборону відчуження, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 168536 від 17.03.2011 р.

В обгрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що квартира, на яку накладено арешт та заборона відчуження, було передано ним в іпотеку в забезпечення виконання умов кредитного договору № 014/0044/85/77740, укладеного з Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 ОСОБА_4», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», і останній має переважне право перед іншими особами на задоволення своїх вимог. На теперішній час між скаржником та банком досягнуто угоди про продаж предмету іпотеки, який унеможливлюють накладений арешт та заборона відчуження майна.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

05 липня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4», укладено кредитний договір № 014/0044/85/77740, згідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 96 594,00 доларів США.

На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки від 05.07.2007 р., посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 у ж/м «Чорноморка» с. Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області.

На виконанні Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-8547/09, виданого Приморським районним судом м. Одеси 21.09.2010 р., про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» грошової суми у розмірі 603729,40 грн

В рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 168536 від 17.03.2011 р.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Іпотеку» іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Отже суд приходить до висновку, що іпотекодержатель ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» має переважне перед іншими кредиторами право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.

На теперішній час між скаржником та банком досягнуто угоди про продаж предмету іпотеки, для здійснення якого необхідно скасувати арешт та заборону відчуження предмету іпотеки.

У відповідності до ч. 5. ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незакінченого виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи. Як визначено в ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи встановлені судом обставини та вказані правові норми, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, оскільки скасування арешту та заборони відчуження з заставленого майна є належним способом захисту прав сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 293, 385, 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 про серії АА 168536 від 17.03.2011 р. (обтяження 10957948).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: Ільченко Н.А.

01.04.2015