Справа № 191/2803/15-ц
Провадження № 2/191/1249/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
30.09.2015 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого-судді - Бондаренко Г.В.,
при секретарі Якимчук Я.С.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання , -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що вона є власником будинку, розташованого за адресою : м. Синельникове, вул. Поворотна, будинок, 7, який належить їй на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна від 08.08.1997 року № 169, оформленого Придніпровською торговою біржею і зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 30.12.1997 року за реєстраційним номером Д-12 стр.194.
Відповідач по справі, з якою вона не перебуває в родинних чи інших відносинах звернулась до неї, як до голови квартального комітету в липні 2004 року, з проханням допомогти оформити паспорт громадянина України, для подальшого оформлення та одержання пенсії, так як по паспорту зразка СРСР без реєстрації пенсію їй би не виплачували. Для одержання паспорта громадянина України зразка СРСР -1974 року і одержання пенсії, їй необхідно було оформити реєстрацію за місцем проживання. Так як відповідач не мала власного житла, позивач погодилась їй допомогти, на що вона пообіцяла знайти інше місце для реєстрації і знятися з реєстраційного обліку за її адресою зразу після отримання паспорта. Паспорт вона отримала 14.11.2005 року, але іншого місця реєстрації вона не могла знайти. 11.02.2011 року позивач прописала відповідача, думаючи, що тимчасово. В березні 2011 року відповідач почала отримувати пенсію і з того часу уникає зустрічі (вже понад 5 років). Так вона і залишилась зареєстрованою в будинку позивача. Таким чином відповідач на даний час прописана (зареєстрована) за вищевказаною адресою, хоча фактично з дня прописки ( реєстрації ) та по даний час в зазначеному будинку не проживала та не зявлялась.
В свою чергу, відповідач, який не проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила право на користування будинком, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік.
Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом своїх прав. Також реєстрація відповідача за адресою : м. Синельникове, вул. Поворотна, 7, перешкоджає їй в оформленні субсидії на сплату за комунальні послуги.
У звязку з цим, позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 7 по вул.. Поворотна м. Синельникове Дніпропетровської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Крім того просила стягнути з відповідача на її користь витрати, повязані із сплатою судового збору, а також витрати на оголошення виклику до суду у пресі в розмірі 400 грн..
Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням в газеті « Вісті Придніпровя» № 74 (1669) від 17.09.2015 року.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.
Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 169/Ф3 від 08.08.1997 року, зареєстрованого в реєстрі № Д-12 стр.194, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 ? частину жилого будинку, розташованого за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Поворотна,7.
З копії домової книги вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.01.2011 року.
Факт не проживання відповідача у будинку за адресою : м. Синельникове, вул.. Поворотна,7 підтверджується довідкою, виданою квартальним комітетом № 30 від 12.08.2015 року, згідно якої ОСОБА_2 в будинку по вул.. Поворотній,7/1 м. Синельникове ніколи не проживала.
У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З норми ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Так, матеріалами справи встановлено, що дійсно відповідач по справі ОСОБА_2 не являвся членом сімї позивача, дійсно зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, але за даною адресою ніколи не проживала та не проживає по сьогоднішній день, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ст..88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., а також витрати, понесені на публікацію оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» в розмірі 400,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.10,11,60,212-214,215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 7 по вул.. Поворотна м. Синельникове Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстрації за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія АН № 427536, виданий 14.11.2005 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 ( чотириста вісімдесят сім ) гривень 20 копійок, а також витрати, понесені на публікацію оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» в розмірі 400 ( чотириста) гривень 00 копійок.
На заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу на рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: ОСОБА_4