У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3, треті особи: Ірлявська сільська рада, Ужгородська районна державна нотаріальна контора, Ужгородське районне комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року у прийнятті заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, постановляючи ухвалу про відмову в прийнятті заяви, керувалися положеннями ст. 362 ЦПК України та, враховуючи роз'яснення, викладені в п. 11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», дійшли правильного висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_2, оскільки він не був залучений до участі у вказаній справі.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3, треті особи: Ірлявська сільська рада, Ужгородська районна державна нотаріальна контора, Ужгородське районне комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання права власності на нерухоме спадкове майно, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур