Номер провадження 22-ц/788/680/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 24 лютого 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24 лютого 2015 року позов ТОВ «Сумитеплоенерго» задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 червня 2011року по 30 червня 2014 року в сумі 26 грн. 85 коп. та судові витрати в сумі 01 грн. 03 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сумитеплоенерго» просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю, а також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 365 грн. 40 коп.

При цьому зазначає, що кошти, які сплачувалися відповідачкою за види послуг, які надаються на ТОВ «Сумитеплоенерго», зараховувалися позивачем на погашення її заборгованості, яка виникла раніше, до повного її погашення і це є правомірним відповідно до п.3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Вважає, що, оскільки увесь спірний період часу боржниця отримувала послуги з теплопостачання, а повернути їх неможливо, то за аналогією застосування ч.2 ст.1213 ЦК України, відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, вона повинна відшкодувати вартість отриманих послуг, які і є предметом стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з наступних підстав.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Сумитеплоенерго», суд першої інстанції виходив з того, що позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання, проте оплата цих послуг проводилася частково, у результаті чого виникла заборгованість, яка підлягає частковому стягненню. Суд виходив з того, що нарахована до сплати сума заборгованості за період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2014 року становить 15 859 грн. 24 коп., а відповідачкою ОСОБА_3 за цей період сплачені кошти у розмірі 15 832,39 грн., тому сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки, становить 26 грн. 85 коп.

Висновок суду є таким, що відповідає зібраним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Згідно з п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з вимогами ст.ст.20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідачі, як споживачі таких послуг, зобов'язані оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначено в п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 720 від 27 грудня 2005 року «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м.Суми» позивач є виробником та виконавцем вказаних послуг з 01 жовтня 2005 року (а.с.6)

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року «Про визначення виробників послуг і виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м.Суми» позивача визначено виробником та виконавцем послуг в м.Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно оборотної відомості по особовому рахунку ОСОБА_3, їй за період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2014 року нараховано до сплати 15 859 грн. 24 коп. (а.с.12, а.с.73)

За період з 01 червня 2011 року по 30 червня 2014 року ОСОБА_3 сплатила кошти у розмірі 15 832 грн. 39 коп. (а.с.73).

Із цієї суми позивачем перераховані кошти в сумі 6290,96 грн. (за період з травня 2013 року по травень 2014 року) на погашення іншого боргу, який стягувався в примусовому порядку державною виконавчою службою на виконання судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 червня 2011 року про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 вересня 2005 року по 31 травня 2011 року в сумі 11855 грн.

Позивач вважає, що він правомірно, на свій розсуд і за згоди відповідачки здійснив зазначені перерахування коштів, з чим погодитись не можливо.

По-перше, відповідачка категорично заперечує проти того, що вона давала згоду на перерахування коштів, а позивачем не надано належних доказів на підтвердження цієї обставини. По-друге, як встановлено в суді апеляційної інстанції, крім оспорюваного судового рішення існує ще два судових рішення, відповідно до яких з відповідачки стягнута заборгованість за надані позивачем послуги за один і той же період: з 30 вересня 2005 року по 01 квітня 2008 року.

Так, вивчивши витребувані цивільні справи та виконавчі провадження, встановлено наступне.

16 квітня 2008 року ТОВ «Сумитеплоенерго» зверталося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та членів її сімї за період з вересня 2005 року по квітень 2008 року у сумі 6148 грн. 11 коп. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми позов задоволено. Стягнута заборгованість за період з 30.09.2005 року по 01.04.2008 року в сумі 6148 грн. 11 коп.

За цим судовим наказом 10.06.2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення зазначеної суми та 20.08.2014 року закінчено виконавче провадження у зв'язку зі сплатою заборгованості в повному обсязі.

Крім того, 16 червня 2011 року ТОВ «Сумитеплоенерго» зверталось до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 та членів її сімї заборгованості за надані послуги у сумі 11855 грн. 37 коп. за період з 01.09.2005 року по 31 травня 2011 року.

Згідно судового наказу від 29.06.2011 року стягнута заборгованість у сумі 11855 грн. 37 коп.

20 червня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення боргу у сумі 11855 грн. 37 коп. у зв'язку з повним погашенням заборгованості.

Позивач не довів суду, що існувала заборгованість, на погашення якої утримувались кошти з поточних платежів, він не позбавлений можливості провести звірку нарахованих та сплачених коштів, визначитися в іншому періоді, який не є спірним в рамках цієї цивільної справи, з наявністю заборгованості чи її відсутністю та вирішувати це питання в рамках виконавчого провадження в установленому законом порядку.

Суд першої інстанції вірно вважав, що в рамках заявленого позову підлягає стягненню різниця між нарахованою позивачем та сплаченою відповідачкою сумою.

Всупереч положенням ст. 60 ЦПК України позивач не довів обґрунтованості заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 24 лютого 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: