Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , при секретарі Сердюк Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (далі ПАТ "ММК ім. Ілліча") про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати індексації заробітної плати, моральної шкоди, зазначивши, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Під час її роботи на підприємстві, при виплаті заробітної плати, не проводилася індексація передбачена діючим законодавством, внаслідок чого порушені її права на оплату праці. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 03 жовтня 2014 року на користь ОСОБА_1 стягнуто з відповідача заборгованість по виплаті індексації заробітної плати з компенсацією в розмірі 1070,60 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період з 26 квітня 2013 року по 20 березня 2015 року, тобто по день винесення судом рішення.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, про день розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача ПАТ "ММК ім. Ілліча" до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заперечення у якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що ними не було допущено порушення трудових прав позивача при звільненні в частині проведення повного розрахунку, тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку, також вважають, що позивачем був пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 08 серпня 1979 року по 26 квітня 2013 рік перебувала у трудових відносинах із ПАТ "ММК ім. Ілліча", що не спростовується відповідачем. За цей період їй нараховувалась і виплачувалась заробітна плата.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2014 року, яке набрало чинності 13 жовтня 2014 року встановлено, що заробітна плата позивача не індексувалась, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні частково, та стягнуто з ПАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» індексацію заробітної плати з компенсацією у розмірі 1070,60 грн. Зазначена сума заборгованості з утриманими обов'язковими платежами нарахована позивачу 03 березня 2015 року, що підтверджується наданою відповідачем довідкою.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Рішенням від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 Конституційного Суду України у справі № 1-5/2012 було визначено, що положення ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Таким чином Конституційним Судом України було визначено, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 27 березня 2013 року по справі № 6-15цс13.

При розгляді справи було встановлено, що строки для звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за затримку в розрахунку для позивача не спливли, тому посилання представників відповідача про необхідність відмовити у позові з цих підстав не ґрунтуються на законі.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується наступним.

Відповідно до п. 20 Постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Такі ж положення були викладені і у Правових позиціях Постанов Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-39 цс11 та від 21 листопада 2011 року у справі № 6-60 цс11.

Позивачкою заявлено позовні вимоги щодо стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з наступного дня з дати звільнення по день фактичного розрахунку, а саме по 20 березня 2015 року.

Разом з тим, суд не може брати до уваги посилання позивачки на дату 20 березня 2015 року, оскільки вона позивачкою документально не підтверджена, натомість дата проведення відповідачем перерахунку заборгованої індексації з компенсацією 03 березня 2015 року на картковий рахунок позивачки підтверджена відповідною довідкою.

Виходячи з наступного, кількість робочих днів ОСОБА_1 складає 463 дні (наступний день з дати звільнення 27.04.2013 року по день проведення перерахунку коштів 03.03.2015 рік).

Згідно із довідкою за № 2/81521, наданою відповідачем, розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 186,48 грн.

При цьому суд зазначає, що цей розрахунок зроблений відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Таким чином, розмір середнього заробітку за період з 27.04.2013 року по 03.03.2015 рік складає: 462 х 186,48 грн. = 86153,76 грн.

Разом з тим, суд, враховуючи частковість задоволення позовних вимог щодо стягнення індексації з компенсацією згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2014 року, розмір спірної суми, на яку мала право позивачка, частку, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком, визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку у розмірі 2500 грн.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі мінімальної ставки в сумі 243,60 гривень за вимоги майнового характеру.

Керуючись, ст. ст. 115 - 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення, середнього заробітку за час затримки виплати індексації, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", юридична адреса: м. Маріуполь, вул. Левченка, 1 () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає у АДРЕСА_1, середній заробіток за час затримки виплати індексації заробітної плати з компенсацією в розмірі 2500 грн., з утриманням ПАТ "ММК ім. Ілліча" з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" юридична адреса: м. Маріуполь, вул. Левченка, 1 () на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва