УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про повернення та стягнення коштів банківського вкладу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що між позивачем та банком були укладені вкладні та поточні рахунки і відповідні договори, а саме: договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_1 від 07.08.2013; договір банківського вкладу «Подарунок «Он-лайн» (в євро) №633884/2013 від 13.08.2013, відповідно до якого сума вкладу становить 6 965, 00 Євро; договір банківського вкладу «Англійський Постійний», «Здорова добавка», «Піврічний» № 671659/2013 від 29.10.2013 в евро на строк 13 місяців, з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів за ставкою 7,5% річних; договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №0 від 29.10.2013.

19.02.2014 позивач звернувся до банку із заявою про дострокове розірвання договорів банківського вкладу та повернення сум банківського вкладу з нарахованими процентами. 21.10.2014 ОСОБА_1 повторно звернуся до банку з зазначеною вимогою.

Станом на день подання позовної заяви грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернуті. Згідно виписки з поточних рахунків баланс коштів становить 8 979, 08 Євро, проте дані кошти для позивача є недоступними.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» залишок по вкладу з нарахованими процентами, відповідно до виписки , у розмірі 8 978, 31 Євро, в гривневому еквіваленті, з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 07.11.2014 в сумі 162 623, 45 грн.

Справа № 761/33912/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5825/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кондратенко О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2015 позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 162 623, 45 грн. за договором банківського вкладу «Подарунок «Он-лайн» №633884/2013 від 13.08.2013 та договором банківського вкладу «Англійський Постійний», «Здорова добавка», «Піврічний» № 671659/2013 від 29.10.2013 та 243, 60 судового збору, а всього 162 867, 05 грн. Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 382, 63 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт зазначила, що випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 підтверджується, що банк повернув позивачу всю суму коштів на його картковий рахунок, а тому виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору.

Вказувала, що у випадку дострокового розірвання договору банківського вкладу проценти мають бути перераховані. Стягнення в такому випадку, з банку суми вкладу в повному обсязі є безпідставними, оскільки позивач отримував весь період дії договору відсотки по вкладу по ставці строкового вкладу, а не вкладу на вимогу.

Звертала увагу, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку.

Враховуючи зазначене просила рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити з огляду на її безпідставність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином. Разом з тим, 20.04.2015 на адресу суду надійшло клопотання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про розгляд справи без участі представників відповідача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 07.08.2013 року банк та ОСОБА_1 уклали договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платників картки фізичної особи НОМЕР_1, відповідно до умов якого банк відкриває і здійснює обслуговування поточного рахунку на ім'я держателя НОМЕР_1 у євро та видав ОСОБА_1 платіжну картку (а.с.7).

13 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу " Он - лайн " ( в євро ) № 633884/2013, предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу в євро. Сума початкового вкладу складає 6 965, 00 євро.

29 жовтня 2013 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу " Англійський " Постійний " Здорова добавка " Піврічний " № 671659/2013 ( в євро ), предметом якого, відповідно до п.1.1 є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту " Англійський " Постійний "Здорова добавка " в євро на строк 13 місяців, з дня укладення договору, з щомісячною виплатою процентів у розмірі 7,5% річних (а.с. 9). Для обліку вкладу банк відкрив на ім'я ОСОБА_1 вкладний рахунок НОМЕР_2 та картковий рахунок НОМЕР_3. На цей рахунок банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів банк перераховує на рахунок.

Відповідно до п.1.3. договору, сума початкового вкладу складає 6 000, 00 євро.

29 жовтня 2013 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу на вимогу " Для виплат " НОМЕР_4 ( в євро ), по якому банк відкрив на ім'я вкладника іменний вкладний рахунок на умовах вкладу на вимогу " Для виплат " в євро НОМЕР_4 (а.с. 10).

Вказаними договорами визначено, крім предмета договору, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов цього договору, тощо.

19.02.2014 року та 21.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до банку із письмовими заявами про повернення вкладених ним грошових коштів та нарахованих процентів (а.с. 11-12).

Як вбачається із виписки за поточним рахунком станом на 23.12.2014 року сума вкладу, яка перебуває на рахунку НОМЕР_1 становить 8 978, 31 євро (а.с. 34).

Крім того, встановлено, що на час розгляду справи, проценти за користування вкладом та суми вкладів перераховано на картковий рахунок позивача НОМЕР_1. При цьому видача грошових коштів проведена частково, залишок по вкладу складає 8 978, 31 євро.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вкклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення (ст. 1060 ЦК України). Незалежно від виду вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дію договору припинено до закінчення строку передбаченого у п. 1.1., оскільки встановлено факт перерахування на рахунок НОМЕР_1 суми вкладу ( залишок по вкладу ).

Крім того, з урахуванням вищевикладеного, а також факту перечислення на даний рахунок суми вкладу, суд обґрунтовано приходить до висновку про те, що договір банківського вкладу " Англійський " Постійний " Здорова добавка " Піврічний " № 671659/2013 ( в євро ) та дію договору банківського вкладу " Он - лайн " ( в євро ) припинено до закінчення строку передбаченого у п. 1.1 договору.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути суми вкладів та нараховані проценти, проте його прохання не було задоволено у повному обсязі.

Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем договірних зобов'язань та вимог наведених вище норм чинного законодавства. Відповідно, доводи відповідача про не доведеність протиправності дій банку щодо видачі вкладу позивачу є безпідставними.

Всупереч вимогам закону банк не видав вклад та нараховані проценти, а тому суд правильно вказав, що з метою захисту порушеного права ОСОБА_1 є необхідним стягнути з банку на користь позивача: 8 978, 31 євро, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 07.11.2014 року складає 162 623, 45 грн., згідно вищезазначених договорів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти та нараховані відсотки, оскільки видача коштів за розпорядженням клієнта є обов'язком банку, встановленим ЦК України та умовами договору.

Посилання апелянта на постанову Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та на положення п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» про неможливість здійснення задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки позивач звернувся до банку із вимогою про видачу вкладу та нарахованих процентів 21.10.2014, а до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу 12.11.2014, тобто до винесення вищезазначених постанов і запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Враховуючи наведене, вищезазначена норма не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки вказані обмеження застосовуються під час тимчасової адміністрації і зворотної сили не має.

Доводи апеляційної скарги щодо виконання банком своїх зобов'язань перед позивачем шляхом перерахування коштів на рахунок є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва