Провадження № 4-с/742/7/15
Єдиний унікальний № 742/2609/13-ц
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2015 року Прилуцький міськрайонний суду Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М.,

при секретарі Карпенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення та дії старшого державного виконавця відділу ДВС Прилуцького МРУЮ ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вказує скаржник в своїй скарзі постановою від 23.05.2014 року, яка винесена старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-н/742/202/13 виданого 30.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», заборгованості у сумі 2537 грн. 16 коп. на підставі п. 8 частини 1 статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: повне фактичне виконання судового наказу, яку останній отримав 16.03.2015 року.

Однак скаржник не погоджується з даною постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і вважає, що такі дії та рішення державного виконавця порушують положення статті 6, п.8 ч.1 та ч.3 ст. 49, Закону України «Про виконавче провадження», права та законні інтереси стягувача, гарантовані чинним законодавством України.

Фактично рішення суду щодо стягнення заборгованості за послуги у сфері теплопостачання у сумі 2422 грн. 46 коп. та 114 грн. 70 коп. судового збору не було виконано, а отже і постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена передчасно.

30.05.2013 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було видано судовий наказ № 2-н/742/202/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОТКЕ» заборгованості за послуги у сфері теплопостачання у сумі 2422 грн. 46 коп. та 114 грн. 70 коп. судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 21.06.2013 року, строк пред'явлення судового наказу до виконання - 21.06.2014 року. 08.10.2013 року стягувачем за заявою судовий наказ було передано на виконання до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. 14.11.2013 року за повідомленням відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, лист №0340/802 від 12.03.2015 року, виконавчий документ направлено за місцем отримання заробітної плати ОСОБА_2 до ВП «Пожспецмаш». У травні 2014 року на рахунок АТ «ОТКЕ» надійшли кошти з заробітної плати боржника у сумі 257 грн. 50 коп. Листом відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції №0340/802 від 12.03.2015 року скаржника повідомлено, що 13.05.2014 року до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції надійшло підтвердження про повне погашення 114 грн. 70 коп. судового збору із заробітної плати боржника та боржником ОСОБА_2 надано квитанцію № 6677.618.1 від 28.11.2013 року про сплату боргу у сумі 2422 грн. 46 коп. Державний виконавець на погашення боргу по виконавчому документу зарахував не тільки суми коштів, які надійшли з заробітної плати боржника на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, а і суму, яку сплатив боржник особисто на рахунок АТ «ОТКЕ» на погашення поточних (щомісячних) нарахувань оплати за послуги (відповідно до зазначеного і квитанціях періоду), і врахував її як повне самостійне виконання рішення суду боржником, в зв»язку з чим 23.05.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Посилаючись на ті обставини, що хоча державним виконавцем і винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, однак на особових рахунках АТ «ОТКЕ» сума боргу, яка зазначена у виконавчому документі, залишається несплаченою - фактично рішення суду не виконано. Так, на розрахунковий рахунок АТ «ОТКЕ» не надійшли судові витрати у сумі 114 грн. 70 коп., а квитанція № 6677.618.1 від 28.11.2013 року про сплату 2422 грн. 46 коп. зарахована на погашення поточного нарахування оплати за надані послуги, а саме за жовтень 2013 року, так як на той час заборгованість за послуги по ОР № 190660, який відкрито на квартиру за адресою: смт. Ладан, вул. Миру, буд. 99 кв.l на 01.10.2013 року становила 3214 грн. 78 коп. Крім того, у призначенні платежу платником не зазначено за який саме період сплачена відповідна сума коштів, але державним виконавцем дану квитанцію зараховано на виконання судового наказу № 2-н/742/202/13, а тому скаржник вважає, що вказані дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме: п. 2 ст. 11, п. 8 ст. 49, п. 3 ст. 45.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні старший державний виконавець відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції заявлені вимоги не визнала та при цьому пояснила, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена правомірно на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що сума боргу в розмірі 2422,46 грн. та судовий збір в розмірі 114,70 грн. відповідно до судового наказу Прилуцького міськрайонного суду № 2-н/742/202/13 ним сплачено в повному обсязі, а тому вважає що заявлені вимоги скаржником не підлягають до задоволення.

Вислухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Облтеплокомуненерго» не підлягають до задоволення з таких підстав:

Так в судовому засіданні достовірно було встановлено, що згідно судового наказу Прилуцького міськрайонного суду від 30.05.2013 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість за теплопостачання в сумі 2422 грн. 46 коп. та судовий збір 114 грн. 70 коп.

Відповідно до ст.49 ч. 1 п. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що сума боргу, згідно з судовим наказом № 2-н/742/202/13 виданого 30.05.2013 року, в розмірі 2422 грн.46 коп., була повністю сплачена боржником на користь скаржника на розрахунковий рахунок зазначений в судовому наказі, про що свідчить копія квитанції № 6677.618.1 від 28.11.2013 року, та сума судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. вирахувана з заробітної плати ОСОБА_2, проти чого не заперечував і сам представник скаржника як в своїй скарзі так і в судовому засіданні, в зв»язку з чим суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2014 року, винесена старшим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, є правомірною, посилання ж скаржника на ті обставини, що сума боргу зарахована на погашення поточного нарахування оплати за надані скаржником послуги, а також те, що боржником у призначенні платежу не зазначено за який саме період сплачена відповідна сума коштів не є підставою визнання дій державного виконавця неправомірними.

На підставі ст. 383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення та дії старшого державного виконавця відділу ДВС Прилуцького МРУЮ ОСОБА_1 відмовити .

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М.Бездідько