Провадження № 2/202/1290/2014
10 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Чумак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, поділ майна та стягнення моральної шкоди, -
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, 2008 року випуску. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості автомобіля Mitsubishi Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, 2008 року випуску в розмірі 62 118 (шістдесят дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 37 (тридцять сім) коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 43 607 (сорок три тисячі шістсот сім) грн. 30 (тридцять) коп. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, поділ майна та стягнення моральної шкоди задоволено частково. В порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділено у власність ОСОБА_2 пральну машину SAMSUNG WF - 7522, праску парову TEFAL GV 8461 та сушильну машину Siemens WT 46 W561 OE. В порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділено у власність ОСОБА_1 - холодильник Whirlpool ARC 4208, телевізор SAMSUNG (плоскопанельний). В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2015 року зазначена цивільна справа була повернута до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення.

ОСОБА_1 не з'явився в судове засідання, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з'явилася ОСОБА_2, зазначала, що усі судові витрати понесенні нею у повному обсязі, та підстав для стягнення з неї судових витрат не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін у судовому засіданні не є обов'язковою.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, при ухваленні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі, не було вирішено питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але неменше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із вартості транспортного засобу, яка зазначена у висновку № 269-14 судово - автотоварознавчої експертизи, суми грошових коштів, що знаходились на рахунку в банку АТ «Дельта Банк», вартості іншого майна, що є предметом спору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1пред'явлені позовні вимоги на 105 725 грн. 67 коп., при цьому задоволено в сумі 121 489 грн. 77 коп., ОСОБА_2 пред'явлені позовні вимоги на 123 058 грн. 97 коп., а задоволено на 75 367 грн. 37 коп.

Разом з цим, ОСОБА_1сплачено судовий збір у сумі 871 грн. 76 коп., тому сума недоплаченого судового збору становить: 343 грн. 14 коп., яка підлягає стягненню на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 88, 220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі 1 214 (однієї тисячі двісті чотирнадцять) грн. 90 (дев'яносто) коп.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2судовий збір в сумі 753 (сімсот п'ятдесят три) грн. 67 (шістдесят сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір у сумі 343 (триста сорок три) грн. 14 (чотирнадцять) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: Г.В. Бєсєда