АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» - про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року, посилаючись на його незаконність, неповне зясування всіх обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи та доводи скарги, вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії в сумі 17800 доларів США на десять років з кінцевим терміном погашення 20 серпня 2017 року.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивачка свідомо звернулася до Банку з метою отримання кредиту та згідно Умов договору підтвердила, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов'язки за договором і погоджується з ними.

Банк свої зобов'язання за договором виконав, позивачка отримала грошові кошти для споживчих потреб.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог.

Посилання апелянта в скарзі на те, що їй не було надано Банком необхідної інформації відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки з вказаною інформацією позичальник була ознайомлена у повному обсязі та у відповідності до чинного законодавства України, що підтверджується кредитним договором та оформленою анкетою-заявою.

До підписання кредитного договору, анкети-заяви позичальник детально ознайомилася з текстом даного договору, та погодилась з умовами кредитування, які були їй надані у письмовій формі.

Згідно цих документів підтверджено факт надання позивачці повної інформації про умови кредитування у ПАТ «КБ «ПриватБанк», а саме: мету, для якої кредит може бути використаний; форми його забезпечення; наявні форми кредиту з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі, обов'язками позичальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку може бути наданий кредит; орієнтована сукупна вартість кредиту та вартість послуги за оформлення договору; строк, на який кредит може бути виданий; варіанти повернення кредиту; можливість дострокового погашення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка являється необхідною, та дані про те, від кого позичальник може отримати більш детальну інформацію.

Крім того, вказаний кредитний договір укладений позичальником добровільно в 2007 році, за ним проходили платежі, з позовом позивачка звернулась до суду в 2015 році, - що свідчить про її згоду з усіма умовами вказаного договору.

Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Отже, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства.

Стосовно посилання позивачки на введення її Банком при укладанні договору в оману як позичальника остання не надала доказів про такий обман, тиск на неї чи звернення до правоохоронних органів стосовно цього питання. В договорі зазначена валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов'язки сторін договору та багато іншого. Тобто, ознайомившись з умовами кредитування до підписання договору, звіривши їх із положеннями договору, позивачка отримала повну інформацію про умови кредитування та й власноруч підписала кредитний договір (кожну сторінку договору). Маючи можливість обрати інші умови кредитування, можливо у іншій кредитній установі, ОСОБА_2 без спонукання з боку третіх осіб, самостійно вирішила укласти кредитний договір з відповідачем.

Отже, посилання позивачки про введення її в оману з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів» районний суд вірно вважав недоведеним.

Твердження ОСОБА_2 про те, що Банк повинен був надати інформацію про можливі валютні ризики під час виконання зобовязань також є безпідставними, оскільки в п.2.3.1 Кредитного договору зазначено, що Банк вправі в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом у разі зміни курсу долару США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення договору, що свідчить про обізнаність позиваки з можливою зміною курсу долару та відповідно збільшення процентної ставки.

Доводи апелянта про ненадання Банком окремого документу з детальним розписом загальної вартості кредиту, також є безпідставними, оскільки дійсно матеріали справи не містять графіку заборгованості, однак в п. 7.1 Кредитного договору чітко розписано в якому розмірі Банк надає позичальникові кредитні кошти, вказано відсотки за користування кредитом, розмір винагороди за надання фінансового інструменту, розмір винагороди за проведення додаткового моніторингу .

Крім того, вказано, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку щомісяця в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 254,15 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, який складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вірно зазначив, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір укладено у письмовій формі, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. На момент укладення оспорюваного кредитного договору ОСОБА_2 не заявляла додаткових умов, щодо яких повинно бути досягнуто згоди. Крім того, Банком було видано кредит у повному обсязі у строки, зазначені в договорі, тобто свої обов'язки банк виконав належним чином. Факт підписання ОСОБА_2 кредитного договору та подальше його виконання також свідчить про згоду останньої з його умовами.

Інші посилання апелянта не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного зясування обставин справи, відповідають дійсним обставинам справи, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив законне рішення, підстави для його зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3