07.04.2015 Справа № 127/5130/15-ц
Провадження № 2/127/2769/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання. Свій позов мотивувала тим, що 29 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що сімейні відносини між сторонами не склалися, внаслідок чого відповідач не надає допомоги ні на утримання дитини, ні на її утримання, а вона не має можливості самостійно нести всі витрати з приводу цього. Відповідач же таку можливість має, є фізично здоровою, працездатною особою, крім спільного сина інших утриманців не має, отримує нерегулярний мінливий дохід. За викладених обставин просила стягувати аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьох років.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що може сплачувати аліменти на дитину в мінімальному розмірі (400-500 грн.), однак не бажає брати такий обов'язок щодо дружини, зважаючи, що остання не витрачає кошти на потреби сім'ї.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 23.02.2015 року №851. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною, їй важко самій утримувати дитину.

Відповідач проживає окремо, офіційно не працює, його дохід є мінливим та нерегулярним, за станом здоров'я може утримувати сім'ю, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання як дитини, так і дружини не надає. Суд звертає увагу, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину та дружину суду не надав.

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання, прав та обов'язків жінки та чоловіка по утриманню одного з них у разі проживання з нею ( ним ) їхньої дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2015 року становить 1032 гривні.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормами статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує часткове визнання відповідачем позову, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, не дивлячись на його нерегулярний, мінливий дохід, а дитина та жінка потребує такої допомоги. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину та дружину суду не надав. За наведеного, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по її утрима нню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановити аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно. Судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України. При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо витрачання позивачкою аліментів на дитину на власні потреби, зокрема на виконання кредитних зобов'язань, оскільки таке твердження ґрунтується на припущеннях, належних доказів щодо цього суду не надано. До того ж, слід зауважити, що відповідач, враховуючи положення ст.186 СК України, не позбавлений можливості забезпечити контроль за цільовим використанням аліментів.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Суд також приходить до висновку, що підлягає частковому задоволенню позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини та, з урахуванням встановлених обставин та відсутності доказів про неможливість утримувати дружину, вважає справедливим встановити аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 300,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 18 березня 2015 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3,:

на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, з дня подачі заяви, тобто з 18 березня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття;

на утримання ОСОБА_1 - в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно, починаючи з 18 березня 2015 року і до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України п'ятиденний строк.

Суддя: