Справа № 523/2553/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Дараган В.О.,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність, дії державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4, стягнення витрат за правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась із скаргою на бездіяльність, дії державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4, стягнення витрат за правову допомогу. Вищевказана скарга мотивована тим, що 19 січня 2015 року державний виконавець Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження №46036719 про зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути ОСОБА_6 0,6 кв.м. коридору.

Скаржник вважає, що під час проведення виконавчого провадження № 46036719 державний виконавець Дараган В.О. допустила ряд порушень вимог чинного законодавства.

Так, по-перше, державний виконавець не розглянула заяву про закінчення виконавчого провадження, яку було спрямовано 29.01.2015р. на адресу Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ. В заяві було повідомлено, що 27 січня 2015 року Головою правління ОСТ «Заболотного-26А» було здійснено обстеження кімнати № 416, 417 (гуртожитку) № 26-А по вул. Ак. Заболотного в місті Одесі, про що було складено відповідний акт.

В результаті обстеження було встановлено наступне:

· розташування стін та перегородок в кімнатах № 416, 417 гуртожитку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26-А, відповідає технічному паспорту, який виданий КП «Міське агентство з приватизації житла» на приватизовану кімнату № 416,417 (гуртожитку) № 26-А по вул. Ак. Заболотного в місті Одесі.

· перегородка, яка розташована у вмивальні кім. 416 та відділяє кімнату ОСОБА_5 JI.I. від кімнати ОСОБА_6 встановлена згідно технічного паспорту і немає жодних відхилень від плану кімнати.

Таким чином в акті встановлено, що перегородка, яка розташована у кім. 416 та відділяє кімнату ОСОБА_5 від кімнати ОСОБА_6 встановлена згідно технічного паспорту, будь-яких інших перегородок у кімнатах 416, 417 не знаходиться, і тому рішення Суворовського районного суду м. Одеси в частині зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути ОСОБА_6 0,6 кв.м. коридору є виконаним.

У зв'язку з вказаним, у відповідності до ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» скаржниця просила державного виконавця закінчити виконавче провадження № 46036719 за участю боржника, у зв'язку з фактичним виконанням рішення, згідно з виконавчим документом.

Однак до теперішнього часу, заявник жодної відповіді від державного виконавця в будь-якій формі не отримав.

По-друге, державний виконавець прийняв ряд постанов з порушенням порядку визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

В зв'язку з відмовою від добровільного виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси в частині демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути ОСОБА_6 0,6 кв.м. коридору, в рамках виконавчого провадження № 46036719 державним виконавцем прийнято ряд рішень, зокрема:

26 січня 2015 року державний виконавець Дараган В.О. прийняла постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, у відповідності до якої постановив стягнути з боржника ОСОБА_3 680 грн. виконавчого збору.

26 січня 2015 року державний виконавець Дараган В.О. прийняла постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, у відповідності до якої постановив стягнути з боржника ОСОБА_3 42,72 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

30 січня 2015 року державний виконавець Дараган В.О. винесла постанову про накладення штрафу, відповідно до якої постановив у зв'язку з невиконанням вимог виконавчого листа № 523/11961/13, який видав Суворовський районний суд м. Одеси, зобов'язати ОСОБА_3 демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути ОСОБА_6 0,6 кв.м. коридору та накласти на ОСОБА_3 штраф у розмірі 340 грн.

Таким чином, за думкою скаржниці, приймаючи постанови від 26 січня 2015 року в державного виконавця не було жодних відомостей чи виконано боржником рішення суду чи ні, а тому відповідно і не було підстав для ухвалення відповідних рішень у формі постанов.

Скаржниця також посилається на те, що 30 січня 2015 року державний виконавець Дараган В.О. провела огляд кімнат гуртожитку за відсутності скаржника, без попереднього її повідомлення та узгодження часу проведення виконавчих дій, чим позбавила її права на захист своїх інтересів під час проведення виконавчих дій.

Більш того, виконавчі дії, які полягали у огляді кімнати, проведені державним виконавцем в межах строку, який відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» надається на добровільне виконання.

В звязку з чим, скаржниця вважає, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, а також накладення штрафу були безпідставними, оскільки не закінчився строк на добровільне виконання рішення суду.

На підставі викладеного, скаржниця просить:

- Визнати бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження неправомірною.

- зобов'язати державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4О розглянути заяву ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження, і прийняти рішення в порядку визначеному ЗУ «Про виконавче провадження».

- визнати постанову державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ, ОСОБА_4 про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01. 2015 р., постанову державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 26.01.2015 р., постанову державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 про стягнення штрафу від 30.01.2015 р., - неправомірними.

- визнати дії державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4О щодо проведення огляду 30.01.2015р кімнат гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного, 26а, та складення акту від 30 січня 2015 року про невиконання рішення суду - неправомірними.

- скасувати постанову державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2015 р. в сумі 680 грн., постанову державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 26.01.2015 р. в сумі 42,72 грн., постанову державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 про стягнення штрафу від 30.01.2015 р. в сумі 340 грн. по виконавчому провадженню № 46036719.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав заявлені вимоги, а також підтвердив обставини, які викладені в скарзі.

Державний виконавець Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні скарги, вважаючи її необґрунтованою.

Представник заінтересованої особи, а саме стягувача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 пояснив, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржниця бажає ухилитись від виконання рішення.

Представники заінтересованої особи ОСББ «Заболотного -26а» в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що скаргу необхідно залишити без задоволення на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так, по-перше, заявлені вимоги ОСОБА_3 в частині

визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4

про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.01.2015 р. в сумі 680 грн.,

про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 26.01.2015р. в сумі 42,72 грн.,

про стягнення штрафу від 30.01.2015р. в сумі 340 грн. по виконавчому провадженню № 46036719.

про визнання дій державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4О щодо проведення огляду 30.01.2015р. кімнат гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Заболотного, 26а, та складення ОСОБА_2 від 30 січня 2015 року про невиконання рішення суду неправомірними, відповідно до ухвали суду від 15 квітня 2015р. були залишені без розгляду, у звязку з пропуском строку на їх оскарження.

В звязку з чим, судом заявлені вимоги вирішуються судом в частині визнання неправомірними бездіяльності та дій державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 19 січня 2015 року державний виконавець Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження №46036719 про зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати самовільно побудовану перегородку та повернути ОСОБА_6 0,6 кв.м. коридору.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність

боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 5 ст. 25 Закону встановлюється, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення,

документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи

виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

З пояснень представників скаржниці вона була отримана лише 26.01.2015р., що також підтверджується її заявою від 26.01.2015р. (а.с. 10)

Однак після її отримання боржниця не просила надати їй додатковий час для добровільного виконання рішення, а навпаки звернулась із заявою про зупинення виконавчого провадження. (а.с.10)

Крім того в матеріалах виконавчого провадження дійсно перебуває заява ОСОБА_5 про закінчення виконавчого провадження, яку надійшла 30.01.2015р. на адресу Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ. (а.с. 111- зворот)

В ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV визначені обов'язки і права державних виконавців.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Законом України « Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV передбачені випадки, в яких державний виконавець має право, або зобовязаний винести мотивовану постанову.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N606-XIV встановлені випадки, які передбачають можливість закінчення виконавчого провадження.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Таким чином, саме державний виконавець встановлює можливість застосування ст. 49 Закону, та з винесенням відповідної постанови.

Законом України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV не передбачений обовязок державного виконавця відмовляти у задоволенні заяви про закінчення виконавчого провадження у формі постанови, а лише передбачена можливість прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження є лист від 03.02.2015р. за № 3207 на імя боржниці, в якому повідомлено про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження. (а.с. 111)

В звязку з чим, суд вважає, що відсутні підстави для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не розгляду заяви боржниця про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а також безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

В звязку з чим, суд вважає, що посилання скаржниці на неправомірність дій державного виконавця, повязаних з перевіркою виконання рішення, огляду приміщень є безпідставним.

На підставі викладеного, суд вважає, що викладені обставини в скарзі щодо неправомірності дій та бездіяльності державного виконавця є безпідставними.

Частиною 3 ст. 387 ЦПК України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню, у звязку з чим, на підставі ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, дії державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4, стягнення витрат за правову допомогу залишити без задоволення у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-и днів з дня оголошення ухвали.

Суддя