Справа № 148/773/15-ц
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем України

15 квітня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Саламахи О.В.

при секретарі Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тульчині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заява мотивована тим, що згідно з паспортом та іншими документами його записано як «ОСОБА_1. Заявник є власником земельних ділянок площею 1,9196 га і 1,9114 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Левківської сільської ради, право на які посвідчується державними актами на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 і НОМЕР_2 від 14.02.2003, однак у вказаних державних актах власника даних земельних ділянок записано як «ОСОБА_1.

Земельні ділянки ОСОБА_1 передав в оренду ПСП «Левківці», однак через помилки в написанні прізвища, в державних актах на право приватної власності на землю, він не може отримати орендну плату за користування земельними ділянками та в подальшому продовжити строк договору оренди земельних ділянок.

У зв'язку з вказаними обставинами заявник звернувся до суду і просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 і НОМЕР_2 від 14.02.2003, виданих Тульчинською районною державною адміністрацією на ім`я «ОСОБА_1.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає.

Представник заінтересованої особи Левківської сільської ради в судове засідання не з'явився проте на адресу суду надійшло письмове повідомлення, в якому вказано, що сільська рада не заперечує проти задоволення заяви і просить розглядати справу без участі її представника.

Представник заінтересованої особи ПСП «Левківці» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду повідомлені не були.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно копії паспорта заявник значиться як «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), вказані обставини також підтверджуються копією картки фізичної особи-платника податків (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2002 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто заявник, отримав у спадок земельні частки (паї) розміром 1,96 кожна (а.с. 7).

Відповідно до копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14.02.2003, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 1,9114 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Левківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, він виданий Тульчинською районною державною адміністрацією на ім'я «ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 14.02.2003, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 1,9196 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Левківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, він також виданий Тульчинською районною державною адміністрацією на ім'я «ОСОБА_1 (а.с. 6).

За довідками, виданими Левківською сільською радою 26.03.2015 № 138 та № 139, «ОСОБА_1, який є власником державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_2 і серії НОМЕР_4 від 14.02.2003 і «ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий 17.11.2001 Мелітопольським МВ УМВС України у Запорізькій області, являється однією особою. (а.с. 8, 10).

Відповідно до довідок, виданих Левківською сільською радою 26.03.2015 № 140 та № 141, «ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 1,9196 га і 1,9114 га, право на які посвідчується державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 і серії НОМЕР_4 від 14.02.2003 (а.с. 9, 11).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 11, 15, 18, 57-60, 88, 209-213, 256, п. 6 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по АДРЕСА_1, правовстановлюючих документів, а саме: державного акту серії НОМЕР_3 від 14.02.2003, на право власності на земельну ділянку площею 1,9114 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Левківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, який виданий Тульчинською районною державною адміністрацією на ім'я «ОСОБА_1 та державного акту серії НОМЕР_4 від 14.02.2003, на право власності на земельну ділянку площею 1,9196 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Левківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, який виданий Тульчинською районною державною адміністрацією на ім'я «ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: