АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4162/2015 Головуючий у І інстанції - Зарицька Ю.Л.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» Тихонової Наталії Володимирівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотрейд», третя особа - ТихоноваНаталія Володимирівна, про визнання наказу незаконним, внесення змін до трудової книжки, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення депонованої заробітної плати та компенсації за невикористані щорічні відпустки,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2006 року він працює на посаді юриста в ТОВ «Експотрейд». З травня 2011 року по 30.08.2012 року товариством частково нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата.

Зазначив, що приблизно 22.04.2013 року відповідачем було запропоновано йому звільнитись заднім числом - вереснем 2012 року - та знову бути зарахованим на роботу нинішнім числом, що було обґрунтовано тяжким становищем товариства та з метою уникнення обов'язкових платежів, сплати страхових внесків до пенсійного фонду, штрафних санкцій за прострочення виплат заробітної плати та інших обов'язкових платежів. Однак, позивач відмовився від вказаної пропозиції, після чого йому було сказано, щоб він звільнився з 30.04.2013, на що він погодився за умови, що товариством буде сплачено всі обов'язкові платежі та страхові внески.

Позивач вказав, що 24.04.13 року він звернувся до Пенсійного фонду Печерського району м. Києва про надання індивідуальних відомостей про нараховану заробітну плату за 2011-2013 звітні роки. З відомостей вбачається, що в період з 01.05.2011 року по 30.08.2012 року нараховувалась, але на руки по відомості під розпис не видавалась заробітна плата та були відрахування до Пенсійного фонду, а з 01.09.2012 року по 30.04.2013 року заробітна плата не нараховувалась і не видавалась.

Крім того, позивач вказав на те, що з 2009 по 2012 року він не перебував у чергових відпустках, а тому просив стягнути компенсацію за невикористані відпустки.

Позивач вказав, що 07.05.2013 року ним була подана заява до Державної інспекції з питань праці, а 08.05.2013 року його не було допущено до робочого місця.

08.05.2013 року позивачем було направлено засобами поштового зв'язку заяву про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України та іншими вимогами щодо видачі трудової книжки, виплату заробітної плати та інших компенсацій. 14.06.2013року лист був йому повернутий у зв'язку з неотриманням адресатом та спливом строку зберігання. Позивач вказав, що відповідач навмисно не отримав лист, оскільки знав про зміст листа.

29.05.2013 ним було подано заяви до ДПІ у Печерському районі м. Києва та Державної податкової міліції у Печерському районі м. Києва щодо проведення перевірки, виявлення порушень щодо несплати податків та обов'язкових платежів, що випливають з трудових відносин, а також щодо можливості порушення кримінального провадження відносно не сплати податків та затримання виплати заробітної плати більше ніж на один місяць.

26.06.13 року позивач отримав лист від Податкової інспекції Печерського району, в якому підтверджується заборгованість ТОВ «Експотрейд» по заробітній платі з квітня 2011 року по квітень 2013 року на загальну суму 24 258,43 грн., а також зазначено, що дані кошти є депонованими. Позивач також вказав, що в ході проведення слідчих дій та напередодні допиту генерального директора ТОВ «Експотрейд» 02.09.2013 відповідачем було сплачено поштовим переказом на ім'я позивача суму в розмірі 7334,07 грн., однак, дані дії були здійсненні без письмової вказівки позивача, а також без повідомлення про намір та розмір суми, яку хочуть виплатити.

Крім того, позивач зазначив про те, що відповідачем було заявлено, що позивача було звільнено за прогул відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України на підставі наказу № 6/1 від 07.05.2013 року, а відповідні документи надіслав поштою, що позивач вважає незаконним. Вислані поштою наказ, трудова книжка позивачем не отримувались, через що тільки 30.10.2013 року офіційно завірену копію наказу було отримано від слідчого.

У зв'язку з тим, що відповідачем були вчинені протиправні та незаконні дії, що порушили трудові права позивача, останній звернувся до суду та просив визнати наказ № 6/1 від 07.05.2013 року про його звільнення з посади юриста за прогул п.4 ст.40 КЗпП України незаконним в частині причини звільнення з роботи та дати звільнення. Також позивач просив змінити формулювання причин його звільнення з посади юриста на «звільнений за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України» та вважати звільненим з 30.04.2013 року. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь депоновану заробітну плату в розмірі 16 924,36 грн. за період з 01.05.2011 по 30.04.2013, а також просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за невикористані щорічні відпустки в розмірі 3 960 грн. за 2009, 2010, 2011, 2012 роки.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано наказ №6/1 від 07.05.2013 року про звільнення ОСОБА_3 з посади юриста за прогул п.4 ст.40 КЗпП України незаконним в частині причини звільнення з роботи та дати звільнення. Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_3 з посади юриста на «звільнений за власним бажанням відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України» та вирішено вважати ОСОБА_3 звільненим з 08.05.2013 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» на користь ОСОБА_3 заробітну плату в розмірі 16 924 грн. 36 коп. за період з 01.05.2011 року по 30.04.2013 року та компенсацію за невикористані щорічні відпустки в розмірі 3 960 грн. за 2009, 2010, 2011, 2012 роки. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» на користь держави судовий збір в розмірі 452 грн. 44 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта просить задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу , рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що Наказом № 25 від 01.07.2006 року ОСОБА_3 був прийнятий на посаду юриста ТОВ «Експотрейд» з 01.07.2006 року з окладом згідно з штатним розкладом (т.1 а.с.75).

Згідно даних трудової книжки позивача, 13.05.2013 його було звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України відповідно до наказу № 6/2 від 13.05.2013 (т.1 а.с.108).

Наказом № 6/1 від 07.05.2013 було звільнено ОСОБА_3 з посади юриста Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» з 07.05.2013 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, за прогули без поважних причин, а саме відсутність на робочому місці 07 травня 2013 року більше трьох годин протягом робочого дня (т.1 а.с.55).

Відповідно до даних акту від 07.05.2013 року, комісія ТОВ «Експотрейд» встановила, що «менеджер з юрист Цакадзе Н.Ч. відмовився ознайомитись з наказом про звільнення №6/1 від 07.05.2013 року та отримати його копію за підписом» (т.2 а.с.69).

Відповідно до даних акту від 15.04.2013 року, комісія ТОВ «Експотрейд» встановила, що «менеджер з юрист Цакадзе Н.Ч. відмовився ознайомитись з наказом № 5/2 від 15.04.2013 року та отримати його копію за підписом» (т. 2 а.с. 70).

Представник відповідача зазначав про те, що запис в трудовій книжці здійснений помилково, позивач вважається звільненим від 07.05.13 р. згідно наказу. Також представник відповідача вказував на те, що при звільненні позивача враховувались вказані доповідні працівників охорони та позивач був фактично звільнений за прогул, відсутність на роботі більше 3-х годин.

Відповідно до ст.. 235 ч.3 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним та таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір,зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю ( пункт) закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач був відсутній на роботі з поважних причин, а саме : між сторонами по справі виник конфлікт з приводу невиплати заробітної плати протягом тривалого періоду та вимогами позивача виплатити йому заборгованість та сплатити обов'язкові платежі до Пенсійного фонду та інших установ, що підтверджується зверненнями позивача до Пенсійного фонду та Державної інспекції з питань праці.

За таких обставин обґрунтовано вважав, що позивач не може бути звільнений за прогул без поважних причин.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 08.05.2013 року направив на адресу ТОВ «Експотред» заяву, в якій просив звільнити його з займаної посади юриста з 30.04.2013 року відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України (т.2 а.с.2). Також позивач вказаною заявою просив компенсувати йому в грошовому еквіваленті відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України, невикористані відпустки за 2009, 2010, 2011, 2012 роки. Крім того, позивач просив провести розрахунок (видати по відомості) заробітну плату за період з 01.05.2011 по 30.04.2013 та компенсації при звільненні відповідно до ст. 44 КЗпП України. Про направлення вказаної заяви свідчить відмітка поштового відділення від 08.05.2011 на описі вкладення у цінний лист та на конверті (т.1 а.с.8 на звороті).

Також позивачем на адресу відповідача був направлений лист від 23.05.2013 у відповідь на лист № 142 від 13.05.13 р., в якому позивач вказав, що 07.05.2013 він не був допущений охороною до робочого місця на підприємстві (т.1 а.с.10). Також в листі зазначено, що 08.05.2013 позивач надсилав оригінал заяви про звільнення та інші документи. Про направлення вказаного листа свідчить зворотне поштове повідомлення, згідно відмітки на якому відповідачем вказаний лист був отриманий 27.05.2013.

Судом встановлено, що ТОВ «Експотрейд» були здійснені порушення в частині виплати заробітної плати. Вказані обставини представником відповідача не заперечувались. Представник відповідача вказував на те, що ТОВ «Експотрейд» не мало коштів на виплату заробітної плати.

Суд за таких обставин прийшов до правильного висновку про зміну формулювання причин звільнення позивача на ч.3 ст.38 КЗпП України та вважати його звільненим з 8.5.2013 року, тобто з дня здачі до поштового відділення заяви про звільнення.

Посилання представника відповідача на те, що лист із заявою на звільнення відповідачем отриманий не був, не може бути прийнятий до уваги, оскільки отримання поштової кореспонденції , яка адресована установі або організації, є обов'язком цієї установи, організації.

Згідно даних акту перевірки ДПІ України з питань праці територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві вбачається, що позаплановою перевіркою за період з 14.05.13 р. по 17.05.13 р. встановлено, що працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заробітна плата за період з квітня 2011 року по травень 2013 року нарахована, проте не виплачена (т.2 а.с.3-11). Крім того, зазначено, що перевіркою бухгалтерської документації за вищевказаний період встановлено, що заробітна плата працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 депонована, що підтверджується платіжними відомостями та видатковими касовими ордерами за вищевказаний період.

З даних листа ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС за № 310/Ц/17/17-02-12 від 26.06.2013 року вбачається, що при перевірці нарахування та виплати заробітної плати встановлено заборгованість по виплаті ТОВ «Експотрейд» перед ОСОБА_3, починаючи з квітня 2011 року: 2011 рік - 8089,72 грн.; 2012 рік - 12605,12 грн.; 2013 рік - 3563,59 грн. (т.1 а.с.33). Також в даному листі зазначено про те, що відповідно до акту перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві заробітна плата працівнику ОСОБА_3 депоновано, що підтверджується платіжними відомостями.

Згідно даних листа ДПІ України з питань праці територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві за № Ц-1131 від 19.06.13 р., визначено, що заробітна плата за період з 2009 року по 2012 рік ОСОБА_3 нарахована, проте невиплачена (т.1 а.с.35). Також зазначено, що заробітна плата за вказаний період депонована, що підтверджується платіжними відомостями та видатковими касовими ордерами.

Колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача правомірно стягнута невиплачена заробітна плата за весь період його роботи в Товаристві.

Колегія не погоджується із доводами представника відповідача про те, що позивач нерегулярно відвідував своє робоче місце, а тому заробітна плата йому повинна бути виплачена за фактично відпрацьований час, оскільки фіксування фактично відпрацьованого часу у табелях робочого часу повинно бути здійснюватися своєчасно, а не після звільнення позивача.

Колегія також погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення компенсації за невикористані відпустки за період з 2009 року по 2012 роки.

Відповідач не надав суду достовірних доказів на підтвердження того, що позивач, перебуваючи у трудових стосунках з відповідачем, протягом зазначеного періоду перебував у чергових оплачуваних відпусток, передбачених Законом України «Про відпустки».

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» Тихонової Наталії Володимирівни відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді :