АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2098/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1022/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Карпушина Г.Л.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_2

Представника позивача ОСОБА_3

Відповідача ОСОБА_4

Представника відповідача ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння, виділення в натурі частки нерухомого майна, яке знаходиться у спільній частковій власності в окрему одиницю, визнання права власності на виділений в натурі об»єкт нерухомого майна, визначення порядку користування земельною ділянкою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року позивачі звернулись в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їм на праві свідоцтва про право на спадщину належить по 1/4 частині спадкового майна, яке складається з житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачу у справі належить 1/2 частина спірного домоволодіння. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною частковою власністю, сторонами не досягнуто.

Земельна ділянка загальною площею 600 кв.м за вищевказаною адресою використовувалася за життя спадкодавця ОСОБА_7 на підставі договору на право безстрокового користування земельною ділянкою та будівництво житлового будинку від 30.12.1953 року №2-12813/І, зареєстрованого БТІ «Інвентаризатор» за №1945.

Посилаючись на те, що відповідач на усні звернення щодо реального розподілу домоволодіння та реалізації своїх прав як власника не реагує, позивачі просили суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 як окремий об»єкт нерухомого майна. Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 як окремий об»єкт нерухомого майна. Визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

В період розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 і ОСОБА_6 доповнили свої вимоги, прохаючи розподілити понесені ними витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1200 грн.00 коп. та послуги ПФ УкрНДІНТВ» в розмірі 601 грн.73 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_6 згідно Висновку № 80 судової будівельно-технічної експертизи від 17.07.2014 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_9, в основній частині житлового будинку літера «А-1»: житлова кімната 1-3 площею 14,2 кв.м, передня 1-4 площею 5,3 кв.м. Площа по внутрішніх обмірах основної частини житлового будинку літера «А-1» складає 19,5 кв.м (14,2+5,3), на суму 28728 грн. (19,5х1 473,25); в прибудові літера «а» приміщення: ванна 1-5 площею 4,4 кв.м, коридор 1-6 площею 3,3 кв.м. Площа по внутрішніх обмірах прибудови літера «а» складає: 7,7 кв.м (4,4+3,3) на суму 11 845 грн. (7,7х 1 538,37). По інших будівлях і спорудах: гараж літера «Б» - 37772 грн.; вбиральня літера «В» - 3287 грн.; частина огорожі №1-3 - 5214грн. (10019:81.0 х 42.15); частина замощення №4 - 3970 грн. (7939/2).

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 виділити будівлі і споруди на суму 9 816 грн. (28728+11845+37772+3287+5214+3970), що менше на 11351 грн. (204334 х ? - 90 816).

Виділити ОСОБА_4 в основній частині житлового будинку літера «А-1»: житлову кімнату 1-2 площею15,9 кв.м. Площа по внутрішніх обмірах основної частини житлового будинку літера «А-1» складає: 15,9 кв.м на суму 23 425 грн. (15.9 х 1473.25); в прибудові літера «а» приміщення: сіни-кухня 1-1 площею 8,9 кв.м. Площа по внутрішніх обмірах прибудови літера «а» складає 8,9 кв.м на суму 13 692 грн. (8,9х1538.37). По інших будівлях та спорудах: літня кухня літера «Б-1» - 55439 грн.; сарай - прибудова літера «б2» - 5859 грн.; погріб літера «б3» - 3109 грн.; сарай літера «Г» - 2393 грн.; сарай-прибудова літера «г» - 827 грн.; частина огорожі № 1-3 - 4805 грн. (10019:81.0х38.85); частина замощення №4 - 3969 грн. (7939/2).

ОСОБА_4 виділити будівлі та споруди на суму 113 518 грн. (23425+13692+55439+5859+ 3109+ 2393+ 827+ 4805+3969), що більше на 11351 грн.00 коп.

Щоб виконати даний варіант поділу, необхідно здійснити наступні переобладнання в будинку:

закласти дверні отвори із: коридору 1-6 площею 3,3 кв.м в сіни-кухню 1-1 площею 8,9 кв.м, із передньої 1-4 площею 5,3 кв.м в кімнату 1-2 площею 15,9 кв.м та з кімнати 1-3 площею 14,2 кв.м в кімнату 1-2 площею 15,9 кв.м; розібрати перегородку між передньою 1-4 площею 5,3 кв.м та кімнатою 1-3 площею14,2 кв.м. В даних приміщеннях передбачити кухню-нішу, облаштувати її електроплитою та примусовою вентиляцією; улаштувати дверний отвір із сіней-кухні 1-1 площею 8,9 кв.м на вулицю із встановленням подвійних дверей та в кімнату 1-2 площею 15,9 кв.м зі встановленням подвійних дверей та в кімнату 1-2 площею 15,9 кв.м зі встановленням одинарних дверей; обладнати виділені частини будинку самостійними інженерними мережами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 виділити земельну ділянку площею 332 кв.м (на плані зафарбовано в червоний колір). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель Полтавської міської ради (вул. Гастело) довжина межової лінії складає:7,97м; з боку земель Полтавської міської ради (проїзд) довжина межової лінії складає: 12,82 м, 5,16 м; з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь( гр. ОСОБА_10) довжина межової лінії складає: 6,74 м, 3,45м, 22.0 м, з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь (гр. ОСОБА_11) довжина межової лінії складає: 5,93 м, 0,36 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_4 довжина межової лінії складає 6,48 м, 6,11 м, 0,28 м, 3,20 м, 5,60 м, 1,75 м, 1,0 м, 6,89 м, 0,31 м, 1,67 м, 4,70 м, 2,11 м, 14,20 м.

ОСОБА_4 виділити земельну ділянку площею 333 кв.м (на плані зафарбовано в синій колір). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земель Полтавської міської ради (вул.Гастело) довжина межової лінії складає:6,01 м, з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь (гр. ОСОБА_12) довжина межової лінії складає: 6,07 м, з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь (гр.ОСОБА_13) довжина межової лінії складає 15,65 м; з боку земельної ділянки сусідніх домоволодінь (гр.ОСОБА_14 довжина межової лінії складає: 4,24 м, 13,91 м, 16,13 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_6 довжина межової лінії складає 6,48 м, 6,11 м, 0,28 м, 3,20 м, 5,60 м, 1,75 м, 1,0 м, 6, 89 м, 0,31 м, 1,67 м, 4,70 м, 2,11 м, 14,20 м.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про розподіл домоволодіння згідно експертного висновку, зробленого Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз імені професора Бакаріуса. Зокрема, вказує, що судом безпідставно не взяті до уваги висновки експертизи судового експерта Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз імені професора Бакаріуса, а в основу рішення покладені висновки експертного дослідження, проведеного експертом ОСОБА_9, який не є досить вмотивованим та залишає по за увагою такі важливі питання як розподіл комунікацій (водопроводу, електро-, газопосточання).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_7.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці державної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2013 року, спадкоємцями зазначеного у заповіті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/4 частку спадкового майна, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/4 частку спадкового майна, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на 1/2 частку спадкового майна (а.с.21-22).

Спадщина, на яку в зазначених вище частках було видано свідоцтво про право на спадщину, в цілому складається з: житлового будинку літера А-1 житловою площею 30,1 кв.м та господарських будівель і споруд: гаража Б, літньої кухні Б2, сараю прибудови б2, погреба Б3, вбиральні В, огорожі №1-3, замощення №4, що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності та договору дарування, посвідчених Другою Полтавською державною нотаріальною конторою від 04.04.1986 року за реєстровим №1133 та №1153 і свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою від 29.03.1995 року за реєстровим №2-421, що зареєстровані в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації від 27.06.1986 року та 17.04.1995 року, за номером запису: 29; в книзі: 69.

Відмовляючи ОСОБА_2 і ОСОБА_6 у задоволенні позову щодо визнання за кожним із них права власності на ? частину вищевказаного домоволодіння як на окремий об»єкт нерухомого майна, місцевий суд дійшов вірного висновку, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.07.2013 року позивачі є власниками кожен по ? частині цього нерухомого майна, і їх право ніким не оспорюється. Проведені за клопотанням сторін судові будівельно-технічні експертизи не мають висновку щодо можливості виділення майна, належного кожному з позивачів в окремий об»єкт нерухомості. До того ж, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 не надали доказів того, що вони зверталися у відповідному порядку з цього питання і що на даний час має місце порушення їх прав.

Рішення суду в цій частині позовних вимог є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про реальний розподіл між сторонами домоволодіння та визначення між ними порядку користування земельною ділянкою, місцевим судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Згідно ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За нормами ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 прохали суд визнати за кожним із них право власності на ? частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, як на окремий об»єкт нерухомого майна, та визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 Крім того, позивачі просили суд призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу щодо визначення можливих варіантів реального розподілу спірного домоволодіння, можливості виділу в окрему одиницю часток співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_6 та визначення можливих варіантів користування земельною ділянкою між сторонами по справі (а.с.3-6). Після призначення місцевим судом цієї експертизи та її проведення позивачі подали до суду доповнення до позовної заяви, в якому прохали розподілити додатково понесені ними витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1200 грн.00 коп. та послуги ПФ УкрНДІНТВ» в розмірі 601 грн.73 коп. (а.с.73-74).

Задовольняючи позовні вимоги про реальний розподіл домоволодіння, місцевий суд не звернув увагу, що позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_6 таких вимог взагалі не заявляли. Тому суд першої інстанції, вирішивши дане питання, вийшов за межі позовних вимог.

З урахуванням викладеного, рішення місцевого суду в частині реального розподілу домоволодіння підлягає скасуванню.

Крім того, рішення суду щодо визначення порядку користування земельною ділянкою також ухвалено судом з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Як роз"яснено в п.21 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Однак, судом першої інстанції не враховані вищевказані норми права і виділено у спільне користування ОСОБА_2 і ОСОБА_6 земельну ділянку загальною площею 332 кв.м, не дивлячись на те, що вони є самостійними власниками спадкового майна по ? частині кожен та мають право на користування земельною ділянкою для обслуговування пропорційно своєї частки.

Згідно висновку №80 судової будівельно-технічної експертизи від 17.07.2014 року який проведено судовим експертом ОСОБА_9 сторонам запропоновано один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою (а.с.47-58). Причому, за цим варіантом земельна ділянка надається в користування лише двом співвласникам в частках ? та ?, не дивлячись на те, що згідно заявлених позовних вимог є три співвласника домоволодіння.

За висновком №795/796/797 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31 грудня 2014 року, яку проведено Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С.Бокаріуса, розподілити житловий будинок та господарські будівлі і споруди згідно часток ?, ? та ?, які необхідно виділити кожному із співвласників згідно діючих ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Основні положення» та ДБН В.2.5-20-2001 неможливо. За умови об»єднання часток ? та ? в одну (1/2) запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння та два варіанти порядку користування земельною ділянкою (а.с.89-123).

Будь-яких інших варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою сторонами суду не надано відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, хоча суд сприяв їм у цьому.

Запропонований експертами порядок користування земельною ділянкою ставиться в залежність від визначених варіантів розподілу жилого будинку, господарських будівель та споруд щодо яких позовні вимоги не заявлялись.

Отже, спірна земельна ділянка підлягає залишенню у спільному користуванні сторін.

За таких обставин, рішення місцевого суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою слід також скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Виходячи з вище викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.2,309 ч.1 п.п.3,4, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2015 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння, визначення порядку користування земельною ділянкою.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи) Згідно: