Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Хилевича С.В., Оніпко О.В.,

Секретар судових засідань Шептицька С.С.

З участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и л а:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаними позовними вимогами.

У квітні 2015 року відповідач ОСОБА_4 пред"явила в суді зустрічний позов до ОСОБА_2 про усунення його від права на спадкування.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту, вчиненого 27 серпня 2013 року ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К., зареєстрованим за №831- відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено.

Усунено ОСОБА_2 від права на спадкування за законом щодо майна спадкодавця ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівне

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вважає рішення суду таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи.

Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги надану позивачем довідку №975/01-07 від 15.11.2013 року, яка надана КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», у якій зазначено, що на протязі останнього місяця ОСОБА_7 вела себе неадекватно (розкидала речі, погано орієнтувалася у часі, все забуває. Дані обставини відбувались також в момент написання заповіту на ОСОБА_4

Також, судом не взято до уваги письмові свідчення ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які були долучені до цивільної справи про встановлення опіки над ОСОБА_7 В даних поясненнях відповідачка підтверджує, що після смерті ОСОБА_7 почала вчиняти безглузді дії, а саме: неодноразово відкривала газ та ставила на конфорку вироби із пластмаси замість каструль.

Вказує, що всі твердження свідків, які є родичами ОСОБА_4 та зацікавленими особами є сумнівними у правдивості.

Також в судовому засіданні не було надано відповіді, чому заповіт складений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у нотаріуса, нотаріальна контора якої знаходиться в протилежній частині міста, коли поряд з будинком ОСОБА_7 безліч нотаріальних контор.

Стосовно задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, представник ОСОБА_2, посилається на те, що він є громадянином Російської федерації, постійно проживає з сім'єю в м. Санкт-Петербург, має там постійну роботу. Після смерті батька ОСОБА_2 хотів забрати ОСОБА_7 до себе в Росію, проте вона вирішила залишитись, оскільки з нею проживала дружина її покійного сина.

19 квітня 2013 року ОСОБА_7 склала заповіт на ОСОБА_2 без будь-якого тиску з його боку та з власної волі, про що засвідчила ОСОБА_10

Після від'їзду до Росії, ОСОБА_2 постійно спілкувався з померлою ОСОБА_7 по телефону. Просив ОСОБА_4 по можливості допомагати бабусі поки він знову зможе приїхати.

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 знову приїхав до м. Рівного, проте не маючи можливості залишатися на довгий час в Україні, та будучи впевненим, що за бабусею буде догляд з боку ОСОБА_4 залишив кошти в сумі 500 доларів США, повернувся до Росії.

ОСОБА_2 постійно спілкувався з ОСОБА_4 та цікавився станом здоров'я бабусі, про що свідчать витяги з соцмережі в Інтернеті. Вказує, що до липня 2014 року ОСОБА_7 не потребувала постійного догляду та сама себе обслуговувала.

В липні 2014 року стан здоров'я ОСОБА_7 погіршився, і її внук неодноразово наполягав на повній медичній допомозі, проте ОСОБА_4 посилалася на те, що лікарі не хочуть класти стару людину в лікарню. Вказує, що у зв'язку з тим, що дружина ОСОБА_2 перебувала в лікарні,оскільки чекала народження дитини він не зміг прибути вчасно на похорон бабусі, проте мав намір все таки приїхати.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та постановити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 за безпідставністю та необґрунтованістю.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції дійшла висновку про її часткове задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_7 - ОСОБА_11, батько ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, актовий запис №512 від 01.04.2013 року виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.19).

19 квітня 2013 року ОСОБА_7, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Цвіркун Л.В., зареєстрований в реєстрі за №382, згідно якого все своє майно вона заповіла внуку ОСОБА_2 (а.с.36).

27 серпня 2013 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Наумець Л.К., зареєстрований в реєстрі за №831, згідно якого вона заповіла ОСОБА_4 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.47).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, актовий запис №1323 від 27.08.2014 року виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції (а.с.12).

Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала свої дії та (або ) не могла керувати ними, може бути визнано недійсним за позовом цієї особи, а у разі смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права та інтереси порушені.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що доказів перебування ОСОБА_7 в стані коли вона не розуміла значення своїх дій або не могла керувати ними - відсутні. Крім того заява про визнання ОСОБА_7 недієздатною та встановлення над нею опіки, яка міститься в матеріалах цивільної справи №569/2148/14-ц, ОСОБА_2 була подана до суду після складання оспорюваного заповіту.

У разі складання кількох заповітів щодо розпорядження одним і тим же майном (множинність заповітів) судам слід враховувати норми ч. 3, 4 ст. 1254 ЦК України. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225, 231 ЦК України.

Правило ч.5 ст. 1224 ЦК України, відповідно до якої за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, стосується всіх спадкоємців, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Склавши заповіт на все своє майно, на онуку ОСОБА_4, заповідач - ОСОБА_7 фактично позбавила інших можливих спадкоємців за законом та за заповітом від права на спадкування у тому числі й онука ОСОБА_2

Частиною 2 статті 1235 ЦК передбачено, що заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред"явленна особою, для якої таке усунення зумовлює пов"язані зі спадкуванням права та обов"язки (збільшення частки у спадщині, зміна черговості одержання права на спадкування).

Отже, суд першої інстанції перевірив усі докази, які навели сторони у підтвердження своїх вимог та заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив обґрунтований висновок про відмову ОСОБА_2 в задоволенні його вимог. Разом з тим, безпідставно задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 серпня 2015 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 скасувати, і в задоволенні цих вимог ОСОБА_4 відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.М. Собіна

Судді: С.В. Хилевич

О.В. Оніпко