Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої-судді Кожух О.А.

суддів-Леска В.В., Кондора Р.Ю.,

при секретарі -Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, до приватного підприємства «Зодіак і К», публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про усунення перешкод в користуванні майном,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати ПП "Зодіак і К" та ПАТ "Дельта Банк" не чинити перешкоди у доступі та користуванні належним їй майном - приміщенням АДРЕСА_1. Зазначала, що являється власником вищезазначеного нежитлового приміщення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №19079708 від 17.03.2014, проте ПП "Зодіак і К", який охороняє вказане приміщення на підставі договору, укладеного 01.12.2010 із ПАТ "Дельта Банк", чинить позивачці перешкоди у доступі до належного їй майна.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12 грудня 2014 року позов задоволено.

ПАТ „Дельта Банк" на таке рішення суду було подано апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі, проте доказів цього не надав. Крім того, неявка представника не є поважною причиною для неявки в судове засідання самого позивача. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності позивача та її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого у справі рішення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є власником майна та, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте з таким висновком суду судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним судом та вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2014 року на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24.02.2014 за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за № 19079708 від 17 березня 2014 року (а.с.3-4).

Проте рішенням суду, ухваленим по справі за позовом ПАТ „Дельта Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, витребування майна та визнання права власності встановлено, що власником зазначеного нерухомого майна є ПАТ "Дельта Банк". Так, рішенням Мукачівського міськрайонного суду, ухваленим у зазначеній справі 16 вересня 2014 року, договір дарування нерухомого майна нежитлового приміщення, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 28 вересня 2013 року, було визнано недійсним, а нежиле приміщення (торгівельний заклад), яке розміщене на першому та другому поверсі, загальною площею 503,00 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь АТ "Дельта Банк". В задоволенні вимоги про визнання права власності відмовлено (а.с.108-111).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року в частині відмови в задоволені позову про визнання права власності скасовано, позов в цій частині задоволено - визнано за ПАТ "Дельта Банк" право власності на нежиле приміщення (торгівельний заклад), яке розміщене на першому та другому поверсі, загальною площею 503,00 (п'ятсот три) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.132-139).

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 2 жовтня 2012 року спірне приміщення належало на праві приватної власності АТ "Дельта Банк" в 1/1 частці. Однак у травні 2014 року АТ "Дельта Банк" стало відомо, що право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_3 за рішенням суду на підставі договору іпотеки від 30 вересня 2013 року, укладеного між нею, як іпотекодержателем, та ОСОБА_6, як іпотекодавцем, в якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики. ОСОБА_6 набув право власності на вказане вище нежиле приміщення на підставі договору дарування нерухомого нежитлового приміщення від 28 вересня 2013 року, укладеного між ОСОБА_5, як Дарителем, та ОСОБА_6, як Обдарованим, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Петканич В.І. 28 вересня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 839. В свою чергу ОСОБА_5 це майно належало на праві приватної власності згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 серпня 2013 року, яке набуло законної сили 1 вересня 2013 року (справа №2-614/13 про визнання за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно).

Проте згідно листа Мукачівського міськрайонного суду за №10448 від 18 квітня 2014 року цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ТзОВ "Український промисловий банк", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов О.Є. про визнання права власності в 2013-2014 роках судом не розглядалася, вказаний у запиті №2-614/13 в суді не зареєстрований.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 26.12.2014 залишено без змін (а.с.151-152, 157-159). Судом касаційної інстанції зазначено, що суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з доведеності позову та наявності передбачених ст. ст. 317, 321, 328, 387, 388 ЦК України підстав для визнання недійсним договору дарування, витребування з чужого незаконного володіння та визнання права власності на спірне приміщення, оскільки, як встановив суд, ОСОБА_5 право власності на спірне приміщення отримано на підставі рішення суду, яке постановлено у справі, яка судом не розглядалась. Крім того, ОСОБА_6 набув право власності на оспорюване нерухоме майно згідно договору дарування, тобто на підставі правочину, який передбачає безоплатну передачу майна.

Таким чином, судовими рішеннями встановлено, що власником нежитлового приміщення, яке розміщене на першому та другому поверсі, загальною площею 503,00 (п'ятсот три) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, являється саме ПАТ "Дельта банк".

ПП "Зодіак і К" здійснює централізований цілодобовий нагляд за системою охоронно-пожежної сигналізації, встановленої у вказаному приміщенні, та виконує інші роботи відповідно до договору про надання послуг технічного обслуговування та здійснення заходів реагування № 165, укладеного 01.12.2010 із ПАТ "Дельта Банк" (а.с.6-9).

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Представником ПАТ "Дельта Банк" до суду першої інстанції подавались заяви про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах, які розглядались по спорах відносно зазначеного майна, в тому числі, до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим Мукачівським міськрайонним судом 16 вересня 2014 року у справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, витребування майна та визнання права власності. Проте, відмовивши у задоволенні заяви про зупинення провадження у даній справі, суд, з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалив рішення, яке не відповідає обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

ОСОБА_3 не являється власником нежитлового приміщення, яке розміщене на першому та другому поверсі, загальною площею 503,00 (п'ятсот три) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а отже, вона не має цивільного права, за захистом якого звернулась до суду. Вимоги щодо зобов'язання не чинити їй перешкоди у користуванні майном, яке не є її власністю, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених ст. 309 п. п.3,4 ЦПК України, та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 - відмовити

Керуючись ст. 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, п.1 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12 грудня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного підприємства "Зодіак і К", публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про усунення перешкод в користуванні майном - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: