Справа №2/489/481/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз») до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 р. ПАТ «Миколаївгаз» звернулося до суду з позовом, яким просило визнати недійсним договір про надання послуг з газопостачання № від 26 червня 2014 р. укладений між ПАТ «Миколаївгаз» із ОСОБА_1 з тих підстава, що особа, яка підписала цей договір від імені ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не була наділена повноваженнями на це довіреністю від відповідача, тобто не мала достатнього обсягу цивільної дієздатності.

За клопотаннями представника позивача ухвалою суду від 17 березня 2015 р. до участі в справі співвідповідачем залучено ОСОБА_2, а ухвалою від 09 квітня 2015 р. її процесуальний статус змінено на третю особу без самостійних вимог.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 від його імені та за себе просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що після підписання нею оспорюваного договору їй ОСОБА_1 була видана довіреність з усіма необхідними повноваженнями.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

26 червня 2014 р. було оформлено договір №2/, за яким ПАТ «Миколаївгаз» зобов'язалося надавати ОСОБА_1 за плату послуги з газопостачання на житловий будинок по АДРЕСА_1 Строк дії договору 6 місяців (п.42).

Від імені ОСОБА_1 договір було підписано ОСОБА_2 Нею ж було підписано від імені ОСОБА_3 й гарантійного листа на адресу ПАТ «Миколаївгаз» про укладання тимчасового договору на послуги з газопостачання (а.с.4-7).

На час укладання оспорюваного договору ОСОБА_2 була представником ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності за реєстровим №1209 від 25 червня 2012 р., за змістом якої їй доручалося представляти інтереси останнього з питань оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1.

За цією довіреністю представникам ОСОБА_1 після реєстрації права власності довірителя на успадковану нерухомість доручалося представляти його інтереси в органах газопостачання (а.с.11).

Як визнала в судовому засіданні представник відповідача право власності за ОСОБА_1 на успадковану нерухомість по АДРЕСА_1 на час підписання договору з ПАТ «Миколаївгаз» зареєстровано не було.

15 листопада 2014 р. ОСОБА_1 видав своїм представникам, у т.ч. й ОСОБА_2 нотаріальну довіреність за реєстровим №663, якою наділив їх всеосяжними повноваженнями на представництво своїх інтересів, у т.ч. у ПАТ «Миколаївгаз» (а.с.22).

Згідно ч. 2 ст. 203 ЦПК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Недотримання цієї вимоги може слугувати підставою для визнання правочину недійсним (ч. 1 ст. 215 ЦПК України).

У відповідності до буквального змісту довіреності від 25 червня 2012 р. право на представництво інтересів ОСОБА_1 у ПАТ «Миколаївгаз» у ОСОБА_2 на час підписання оспорюваного договору не виникло, оскільки не була виконана умова виникнення таких повноважень - реєстрація права власності ОСОБА_1 на успадкований будинок по АДРЕСА_1

Втім підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 237 ЦПК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

У відповідності до ч. 3 ст. 244 ЦПК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_2 з укладання від імені ОСОБА_5, оспорюваного договору, хоча і вчиненні з перевищенням повноважень, але були передбачені в довіреності від 25 червня 2012 р. Як вважає суд, дії ОСОБА_2 були схвалені надалі довірителем оскільки відповідність дій представника ОСОБА_2 інтересам ОСОБА_5 підтверджується наступним виданням на її ім'я довіреності від 15 листопада 2014 р.

Крім того, суд не вбачає порушення прав або законних інтересів позивача вчиненням оспорюваного правочину з перевищенням повноважень представником іншої сторони договору.

Тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький