Справа № 308/1561/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Ференца А.М.

при секретарі - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки рамках зарплатного проекту НОМЕР_2 від 09.07.2010 року та додаткової угоди №1 від 27.02.2014 року ОСОБА_1 отримав строковий кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом в сумі не більше 4000,00 грн. строком до 31.12.2014 року включно зі сплатою 40% річних.

Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язався у разі його звільнення з роботи в ПМК-10 або у випадку, якщо ПМК-10 протягом двох календарних місяців не буде проводити зарахування заробітної плати на картковий рахунок, достроково погасити заборгованість за кредитом протягом трьох днів з дня звільнення, але не пізніше терміну, зазначеному у вимозі Позивача. Оскільки після звільненням з роботи та отримання відповідної вимоги відповідач не погасив заборгованість позивач просить стягнути з нього 4318,76 грн., з яких 3997,87 грн. основна сума боргу, 258,49 грн. проценти за користування кредитними коштами, 55,98 грн. пеня за прострочення погашення основного боргу та 6,42 грн. пеня за прострочення погашення процентів.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2010 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту НОМЕР_2, а 27.02.2014 року - додаткову угоду №1 до кредитного договору. Відповідно до п.2.4 кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4000,00 грн. строком до 31.12.2014 року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача у філії позивача в м. Ужгороді.

Згідно з п. 5.4 кредитного договору погашення заборгованості за кредитом відбувається у день надходження будь-яких коштів на рахунок відповідача за рахунок таких коштів. У випадку, якщо коштів, що надійдуть на картковий рахунок відповідача буде недостатньо для погашення всієї заборгованості за кредитом, відповідач зобов'язався при настанні терміну погашення заборгованості забезпечити наявність коштів на картковому рахунку у сумі, достатній для погашення такої заборгованості або здійснити її погашення у будь-який інший спосіб. Відповідно до п. 2.7, п.4.2.14 кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 40% річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме на виконання п.2.5, п.5.2 кредитного договору надав відповідачу кредит для оплати проведених розрахунків за картковим рахунком, що підтверджується поточною випискою по контрактам, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.1.1.24, п.5,6, п.4.2.18, п.4.3.3 та п. 4.3.5.4 кредитного договору відповідач зобов`язався у разі його звільнення з роботи в ПМК-10 або у випадку, якщо ПМК-10 протягом двох календарних місяців не буде проводити зарахування заробітної плати на картковий рахунок, достроково погасити заборгованість за кредитом протягом трьох днів з дня звільнення, але не пізніше терміну, зазначеному у вимозі позивача. У зв'язку зі звільненням відповідача з роботи, позивач 21.11.2014 року звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості до 27.11.2014 року. Вимога залишена без реагування.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Отже, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав з нього підлягає стягненню в примусовому порядку борг у розмірі 4318,76 грн., який складається з 3997,87 грн. основний борг, 258,49 - проценти за користування кредитними коштами, 55,98 грн. - пеня за прострочення погашення основного боргу, 6,42 грн. - пеня за прострочення погашення процентів.

Пеня нарахована відповідно до п.8.1.1, 8.1.2 кредитного договору, де передбачено, що відповідач у разі неповернення кредиту (частин кредиту) у строки, визначені кредитним договором, та прострочення ним сплати процентів за користування кредитом у строки, визначені кредитним договором, сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми прострочених платежів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення заборгованості, включаючи день сплати (ст.ст. 549, 611 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення даної статті поширюється, відповідно до ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України, на відносини за кредитним договором.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України заборгованість за кредитним договором в розмірі 4318,76 грн., а також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 554, 625, 1049, 1050 ЦК України, 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код 00032112) суму боргу в розмірі 4318,76 грн., з яких: 3 997,87 грн. - основна сума боргу; 258,49 грн. - проценти за користування кредитними коштами; 55,98 грн. - пеня за прострочення погашення основного боргу; 6,42 грн. - пеня за прострочення погашення процентів, а також 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ференц А.М.