Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2015 Справа №607/3291/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Вербицькому Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення частки в праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення за ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та за ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по 1/4 часток у спільному сумісному майні, а саме, квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог вказує, що її померлим батькам належали на праві спільної сумісної власності по 1/4 часток квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після їхньої смерті відкрилась спадщина на належне їм майно. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Звернувшись у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спірній квартирі, отримала відмову, у зв'язку із тим, що частки спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності не визначені. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце її було повідомлено належним чином. Попередньо подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його було повідомлено належним чином. Попередньо надіслав до суду заяву про слухання справи без участі їхнього представника по наявних у справі документах.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.06.1964 року, виданим Тернопільським міським бюро ЗАГС, про що зроблено відповідний запис за № 553.

З свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1996 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 04.11.1996 р. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації встановлено, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1, її батькам ОСОБА_3, ОСОБА_2 та сину позивача ОСОБА_4

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 20.01.2005 року встановлено, що ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_6, після одруження змінила прізвище на «ОСОБА_1».

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мама позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.04.1998 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено запис за № 396.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 28.10.2014 р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Після їхньої смерті відкрилася спадщина на належне їм майно за законом, у тому числі, на належні їм частки у праві спільної сумісної власності на квартиру по АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Спадкоємців за заповітом чи які б мали право на обов'язку частку не має.

Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за № 637/02-31 від 23.02.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що не визначені частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду.

В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_3 та у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку не має.

Позивач звернулась у нотконтору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. Однак, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що частки спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності не визначені.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити, що частки спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру по АДРЕСА_1 становили по 1/4 часток кожному з них.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 357, 1226 Цивільного кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення частки в праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/4.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька