Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1718/15 Головуючий у 1 інстанції: Дараган Л.В.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Осоцького І.І.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного навчального закладу "Михайлівське вище професійне училище" про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 01 вересня 2003 року позивача було прийнято на роботу до ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище", а з 03 вересня 2007 року було переведено на посаду майстра виробничого навчання. Наказом № 180-к від 29 листопада 2012 року позивача було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 27 червня 2013 року позивача було поновлено на посаді майстра виробничого навчання ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище". Наказом № 141-к від 22 жовтня 2013 року позивача було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2014 року позивача було поновлено на посаді майстра виробничого навчання ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище". Після проголошення 10 квітня 2014 року апеляційним судом вступної та резолютивної частини рішення позивач звернувся до відповідача із листом щодо повідомлення його про дату і час, коли можна прибути до училища для вирішення питань, пов'язаних з виконанням судового рішення. Також; позивач просив відповідача негайно надіслати йому довідку щодо розрахунку середньої заробітної плати з період з листопада 2012 року по 10 квітня 2014 року. Однак, в.о. директора училища не ознайомила позивача з наказом про поновлення на роботі та не надала його копії, а протиправно вимагала від позивача пояснень щодо перебування його на робочому місці, якого не надала. Також від позивача вимагали дати письмові пояснення та пред'явити трудову книжку і допуск до роботи. Наказ про поновлення на роботі був прочитаний позивачу, але у руки не наданий, тому позивач вважає, що до 18 квітня 2014 року належним чином підписаного і оформленого наказу про його поновлення на роботі не було. До того ж, 17 квітня 2014 року позивач отримав лист відповідача у відповідь на своє звернення від 10 квітня 2014 року, де йшлося про необхідність його особистої явки до навчального закладу не пізніше 11 квітня 2014 року з трудовою книжкою та допуском до роботи, а також відмову у видачі довідки про розмір середньої заробітної плати. В зв'язку з цим позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки адміністрація державного навчального закладу негайно не виконала рішення суду в частині поновлення інваліда на роботі, а також порушила ст. 29 КЗпП України та не надала працівнику інваліду робоче місце відповідно до наказу керівника від 11 квітня 2014 року, не провела інструктаж з охорони праці, таким чином не допустила позивача до роботи та не надала на його вимогу довідку про роботу та заробітну плату, а також: своєчасно не організувала (за свої кошти) інваліду проходження медичних оглядів. Також: позивач вважає неправомірними дії відповідача як в частині не внесення до трудової книжки запису про його навчання у Херсонському державному педагогічному університеті з 2006 року по 2011 рік, так і в частині не видачі дублікату трудової книжки, заповненої українською та російською мовами. Крім того, відповідачем не надано відповіді на адвокатський запит від 15 травня 2014 року щодо надання інформації за період з січня 2012 року по 06 травня 2014 року про загальну суму заробітної плати позивача з розшифровкою за видами виплат, розмірів та підстав утримань, суми зарплати, що належать до виплати, з врахуванням доплат, надбавок, матеріальної допомоги, премій та інших виплат, передбачених законодавством для працівників закладів освіти. Також позивач вказує, що такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 50000 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, задовольнити позов, визнати незаконними дії адміністрації державного навчального закладу "Михайлівського вищого професійного училища", пов'язані з не виконанням рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2014 року в частині негайного поновлення на роботі та не видачі дублікату трудової книжки на ім'я позивача, заповненої українською та російською мовами, а також: пов'язані з не внесеннями до трудової книжки запису про навчання позивача у вищому навчальному закладі; зобов'язати адміністрацію державного навчального закладу "Михайлівського вищого професійного училища" вчинити дії: видати дублікат трудової книжки на ім'я позивача, заповненої українською та російськими мовами, до якої внести записи про навчання у Херсонському державному педагогічному університеті; визнати незаконними дії адміністрації державного навчального закладу "Михайлівського вищого професійного училища", пов'язані з відмовою в наданні інформації про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірів та підстав утримань, суми зарплати, що належить до виплати; зобов'язати адміністрацію державного навчального закладу "Михайлівського вищого професійного училища" вчинити дії: надати інформацію за період з січня 2012 року по 06 травня 2014 року про загальну суму заробітної плати позивача з розшифровкою за видами виплат, розмірів та підстав утримань, суми зарплати, що належать до виплати, з врахуванням доплат, надбавок, матеріальної допомоги, премій та інших виплат, передбачених законодавством для працівників закладів освіти; визнати незаконними дії адміністрації державного навчального закладу "Михайлівського вищого професійного училища", пов'язані з відмовою в наданні позивачу довідки про роботу в учбовому закладі з зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи та заробітної плати; зобов'язати адміністрацію державного навчального закладу михайлівського вищого професійного училища" вчинити дії: надати довідку про роботу в учбовому закладі позивача із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи та заробітної плати; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази.

Зокрема, судом було встановлено, що згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище" про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання незаконними дій щодо невиконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 червня 2013 року в частині негайного поновлення на роботі, виплати 1277 гривень середнього заробітку за один місяць, зобов'язання виготовити дублікат трудової книжки без записів про звільнення, яку заповнити українською та російськими мовами, та стягнення моральної шкоди було відмовлено.

Зазначене рішення Апеляційним судом Запорізької області від 10 квітня 2014 року, було скасовано та ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволений частково. Визнано наказ №141-к від 22 жовтня 2013 року про звільнення за прогули без поважних причин (п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України) незаконним. Поновлено ОСОБА_3 на роботі у ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище" на посаді майстра виробничого навчання з 22 жовтня 2013 року. Визнано незаконними дії адміністрації ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище", які пов'язані з невиконанням рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27 червня 2013 року щодо негайного поновлення ОСОБА_3 на роботі та виплати 1277 гривень 00 копійок - середнього заробітку за один місяць. Зобов'язано ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище" вчинити дії: видати дублікат трудової книжки на ім'я ОСОБА_3 без записів про звільнення, яку заповнити українською та російською мовами. Стягнуто з ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище" на користь позивача 3000 гривень 00 копійок - за спричинення моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

Але після касаційного перегляду ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року, касаційна скарга ДНЗ "Михайлівське вище професійне училище" була частково задоволена а рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про видачу дублікату трудової книжки скасовано і направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2014 року залишено без змін.

Згідно ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 04 листопада 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 в частині незадоволення позовних вимог про видачу дублікату трудової книжки відхилено. Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2014 року в частині незадоволення позовних вимог про видачу дублікату трудової книжки у цій справі залишено без змін.

Зазначені судові рішення набрали законної сили.

Натомість позивач у даній справі знову посилався на невидачу йому належно оформленого дубліката трудової книжки, враховуючи його останнє звільнення та поновлення на роботі у квітні 2014 року.

В цій частині вимог судом першої інстанції зроблений правильний висновок про безпідставність позовних вимог з огляду на наступне.

У відповідності до "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" N 58, 29.07.1993, затв. Наказом Міністерства праці України, п. 5.1. особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. За п. 5.5. якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї). Також відповідно до п. 5.6. дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв'язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.

Таким чином, законом передбачені випадки підстав, за яких видається дублікат трудової книжки, проте позивач посилається на інші обставини, які не передбачають обов'язку видати дублікат трудової книжки.

Щодо посилань позивача на п. 2.10 зазначеного Положення, за яким при наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним, то такі вимоги позивача не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься дублікат трудової книжки ( а.с. 100-116) , який було вже видано позивачеві у травні 2014 року, що засвідчив і сам позивач підписом власника книжки на першій сторінці дублікату.

Останній запис про звільнення наказом №54 від 5.5.2014 року за прогул внесено у дублікат і наразі немає рішення суду про те, що зазначене звільнення було незаконним. Враховуючи, що в іншому провадженні розглядається спір щодо законності звільнення позивача, його вимоги про видачу дублікату трудової книжки є передчасними.

Судом також було встановлено, що згідно копій додатків до дипломів про вищу освіту, позивач навчався у Херсонському державному університеті, отримав диплом бакалавра, термін навчання - 4 роки, форма навчання - заочна, дата вступу - 01 вересня 2006 року, дата випуску - 02 липня 2010 року. Також позивач навчався у Херсонському державному університеті, отримав диплом магістра, термін навчання - 1 рік, форма навчання - заочна, дата вступу - 01 вересня 2010 року, дата випуску - 25 травня 2011 року.

За п. 2.16 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Таким чином, записи про навчання вносяться щодо студентів, які отримали освіту на денній формі навчання, а отже висновок суду про безпідставність вимог щодо внесення у трудову книжку відомостей про навчання є правильним.

Також вимоги апелянта стосуються визнання незаконними дії адміністрації відповідача, пов'язаних з відмовою в наданні інформації про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірів і підстав утримань, суми зарплати, що належать до виплат.

Судом першої інстанції було враховано, що за зверненням позивача йому надавалася довідка про нарахування заробітної плати за період з 1.1.2012 року по 5.5.2014 року ( а.с. 136 т. 1).

Також стосовно вимог позивача щодо видачі довідки про роботу , то така довідка видавалася за вимогами позивача, про що є відповідні відомості у справі.

Та обставина, що позивач не згоден зі змістом довідки про середній заробіток або довідки про посаду та час роботи може бути підставою для вирішення питання про оспорювання розміру заробітної плати та зазначених у довідці сум нарахувань і утримань, а не підставою для оспорювання дій адміністрації щодо видачі довідки.

Судом першої інстанції оцінені посилання позивача на те, що відповідачем рішення апеляційного суду в частині поновлення його як інваліда на роботі негайно не виконано, а також на порушення відповідачем ст. 29 КЗпП України та не надання працівнику інваліду робочого місця, не проведенні інструктажу з охорони праці, таким чином не допущення позивача до роботи.

Натомість судова колегія звертає увагу на те, що в іншому провадженні розглядається спір щодо поновлення позивача на роботі та всі доводи щодо законності дій адміністрації державного навчального закладу "Михайлівське вище професійне училище" з приводу допуску до роботи, надання робочого місця, проведення інструктажу, направлення на медичний огляд, періодів та часу перебування на робочому місті та на території навчального закладу тощо, становлять предмет дослідження і доведення у іншій справі, яка перебуває у судовому провадженні.

Судова колегія розглядає справу межах заявлених у апеляційній скарзі вимог ( а.с. 158-159 т. 2 ), що не перешкоджає позивачеві оспорювати законність дій державного навчального закладу "Михайлівське вище професійне училище", які на його думку зумовили звільнення позивача за наказом від 5.5.2014 року.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: