Справа № 2-625/08 Головуючий у 1 інстанції: Каралюс В.М.
Провадження № 22-ц/783/2213/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Крайник Н.П., Тропак О.В.

при секретарі: Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на будинковолодіння та земельну ділянку

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 Львівської області та земельну ділянку площею 0,095 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 та згідно державного акту належить їй на праві постійного користування.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, просить його скасувати в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що 07.05.1996 р. рішенням сесії Городоцької міської ради № 27 її батькові ОСОБА_4 було надано земельну ділянку по АДРЕСА_2. Рішенням Городоцької міської ради № 583від 27.06.2007 р. на підставі заяви її батька дану земельну ділянку передано їй у власність і 05.07.2007 р. їй видано державний акт на земельну ділянку площе 0,0999 га. Вказує на те, що рішення про надання спірної земельної ділянки її батькові прийнято Городоцькою міською радою 07.05.2996 р., в той час як рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_3 прийнято Городоцькою міською ради лише 25.09.1997 р. вважає, що внаслідок накладення земельної ділянки ОСОБА_3 на її земельну ділянку, порушено її законне право на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає рішення місцевого суду незаконним в частині визнання права власності на земельну ділянку і тому в цій частині його слід скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Встановлено, що позивач звернулася до суду із позовом до Городоцької міської ради та просила визнати право власності на будинковолодіння та земельну ділянку, яка належить їй на праві постійного користуванні на підставі державного акту.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом вірно встановлено, що рішенням Городоцької міської ради № 542 від 25.09.1997 р. позивачці, як приватному підприємцю виділено земельну ділянку 0,095 га у постійне користування для будівництва міні-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Згідно рішення Городоцької міської ради № 443 від 19.08.2004 р. ОСОБА_3 оформила право власності на нежитлову будівлю міні-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 та в подальшому здійснила переобладнання з нежитлового приміщення у житлове, здійснивши самовільно прибудову розміром 11,55х5,26х3,90 м.

Задовольняючи позов в частині визнання права власності на будинковолодіння, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки позивачкою оформлено право власності на нежитлову будівлю і здійснення нею прибудови до цієї будівлі не порушує права інших осіб, у тому числі й апелянта.

Разом із тим, задовольняючи позов в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 0,095 га, суд першої інстанції не врахував вимог земельного законодавства.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Городоцької міської ради Львівської області № 27 від 07.05.1996 р. ОСОБА_4, який являється батьком апелянта ОСОБА_2 було надано земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Рішенням Городоцької міської ради № 583 від 27.06.2007 р. вищезазначену земельну ділянку передано у власність ОСОБА_2 та 05.07.2007 р. ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0999 га.

Рішення ж про надання ОСОБА_3 спірної земельної ділянки у постійне користування прийнято Городоцькою міською радою 25.09.1997 р.

Оскаржуючи рішення суду, апелянт посилається на те, що земельна ділянка ОСОБА_3, що розташована по АДРЕСА_1 накладається на її земельну ділянку з південної сторони, що знаходиться по АДРЕСА_2, у зв'язку з цим порушуються її права.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно із ст. 12 цього Кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже передача земельної ділянки у власність відноситься виключно до компетенції органу місцевого самоврядування.

Однак суд в порушення вимог земельного законодавства визнав право власності на земельну ділянку за позивачкою, що призвело до порушення прав апелянта, як власника спірної земельної ділянки, на яку частково накладається земельна ділянка ОСОБА_3

Оскільки земельним законодавством визначено порядок набуття права власності на земельну ділянку, іншого порядку набуття права власності на неї чинним законодавством не передбачено, то висновок суду в частині визнання права власності земельної ділянки за ОСОБА_3 є неправильним та суперечить нормам матеріального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, а тому рішення в частині визнання права власності на земельну ділянку слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові, в решті рішення - залишити без змін.

Керуючись п. 2ч. 1 ст. 307, п. 4, ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26 вересня 2008 року в частині визнання права власності на земельну ділянку скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: