15.04.2015 Справа № 363/4857/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Купрієнка С.І.

секретаря: Ніколаєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Комплекс Агромарс" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ТОВ „Комплекс Агромарс" звернулось з даним позовом в суд в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ „Комплекс Агромарс" 1874,93 гривень завданих збитків та 243,60 гривни судових розходів .

Свої вимоги позивач обгрунтував тим , що з відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність , відповідно до ст.135-1 Кодексу законів про працю України.

Під час проведення перевірки у ОСОБА_1 було виявлено нестачу ввірених йому матеріальних цінностей (м*ясопродукції) на сумму 2016 ,32 гривень . В добровільному порядку відповідачем відшкодовано лише 141,39 гривни спричиненої шкоди , в зв*язку з чим було пред*явлено позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився , про день розгляду справи належними чином повідомлений.

Суд вислухавши представника позивача , дослідивши письмові докази по справі вважає , що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено , що відповідно до наказу № 78 КА/к-п від 23.01.2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ТОВ „Комплекс Агромарс" на посаду водія автофургону транспортного департаменту . За згодою працівника , на нього покладено виконання додаткових обов*язків про суміщення посади експедитора в межах установленої тривалості робочого часу (ас.15).

30.05.2013 року відповідач був переведений водієм автофургону ISUZU NQR 71Р

№ НОМЕР_1 , автоколони №3 транспортного департаменту , відповідно до наказу № 328 КА/к-п-д . За його згодою було покладено додаткові обов*язки в порядку суміщення посади експедитора в межах установленої тривалості робочого часу (ас.16).

24.01.2013 року між філією „Гаврилівський птахівничий комплекс „ ТОВ „Комплекс Агромарс" та ОСОБА_1 було укладено договір №382-Е,В про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (ас.18-19).

Відповідно до вищезазначеними договорів на ОСОБА_1 було покладено обов*язки приймання для доставки , доставці, перевезенні та передачі переданих йому матеріальних цінностей (м*ясопродукції) , згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних та актів прийому-передачі.

Під час виконання відповідачем своїх трудових обов*язків , ТОВ „Комплекс Агромарс" було виявлено нестачу підзвітної м*ясопродукції на сумму 2016,32 гривень (ас.20-69).

Відповідачем частково , в розмірі 141,39 гривни було відшкодовано спричинену шкоду (ас.70).

Відповідно до ст.134 п.1 Кодексу законів про працю в Україні , працівники несуть повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної з їх вини підприємству , установі , організації , у випадках коли між працівником і підприємством , установою , організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей , переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст.135-1 Кодексу законів про працю України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством , установою , організацією з працівниками ( що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи , безпосередньо пов*язані із зберіганням , обробкою , продажем (відпуском) перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт , а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку , який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.135-3 Кодексу законів про працю України , розмір заподіяної підприємству , установі , організації шкоди визначається за фактичними втратами , на підставі даних бухгалтерського обліку , виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини , на які воан посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні було доведено , що між позивачем та відповідачем , було укладено договір про повну матеріальну відповідальність враховуючи , що посада відповідача входить до Переліку посад і робіт , що заміщаються чи виконуються працівниками , з якими підприємством , установою , організацією можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей , переданих їм для зберігання , перевезення і тд.

Під час виконання трудових обов*язків , відповідачем ОСОБА_1 було допущено нестачу підзвітної продукції , розмір нестачі на момент розгляду справи в суді становить 1874,93 гривень , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , разом із судовими розходами.

Керуючись ст. ст.10,60 ,212,213 ЦПК України , на підставі ст.ст. 130,135-1, 135-3 , 232 Кодексу законів про працю України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ „Комплекс Агромарс" 1 874,93 гривень завданих збитків та 243,60 гривни судових розходів , а всього 2018,53 ( дві тисячі вісімнадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі 10 днів з дня проголошення рішення , сторонам , які не були присутні під час розгляду справи в той же строк з дня отримання рішення.

Суддя