Справа № 452/581/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"07" квітня 2015 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
при секретарі Задорожній В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про те щоб визнати, що поширені військовою частиною відомості в листі вих. №. 749/1441 від 18.10.2014 року в частині, що «Під час проведення АТО у травні-червні 2014 року, коли була необхідність у виконанні завдань підготовленими льотчиками підполковник Проданюк находив причини для відмови приймати участь в бойових діях. Після доведення письмового наказу командира частини підполковник Проданюк прибув до місця виконання завдань з запізненням на місяць. При постановці завдань на виліт підполковник Проданюк дозволяв собі прирікання про те, що на його думку завдання поставлено некоректно та виконував їх не завжди своєчасно» не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність і ділову репутацію; зобов`язати відкликати вказану службову характеристику та скласти нову, яку відправити до відповідних державних органів взамін відкликаної; стягнути з військової частини п.п НОМЕР_1 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває на військовій службі у військовій частині п.п НОМЕР_1 на посаді начальника групи управління польотами старший льотчик. 18.10.2014 року на адресу начальника армійської авіації Командування Сухопутних військ ЗСУ командуванням військової частини п.п В 4082 направлено службовий лист за вих. № 749/1441 у якому неправильно зазначено вищевказані відомості. Характер цієї поширеної неправдивої інформації є фактичним твердженням, а не оціночним судженням. У зв`язку з тим, що відповідачем зазначаються неправдиві конкретні дії які він не здійснював, твердження відповідача є недостовірні і не підтверджуються будь-якими службовими, іншими документами, свідченнями очевидців, іншими доказами. Цей неправдивий службовий лист викладений командуванням під назвою «Об`єктивна характеристика про участь в АТО» доведений до Командування Сухопутних військ ЗСУ через інформаційно-телекомунікативну систему (електронна пошта через АСУ «Дніпро» та зберігається у службовому діловодстві військової частини п.п В 5082. Зі змістом цієї неправдивої характеристики ознайомлені військовослужбовці кадрового органу військової частини, посадові особи інформаційно-телекомунікативної системи які проводили відправку та отримання цієї інформації.
В зв`язку із зверненням Голови Всеукраїнської організації «Спілка офіцерів України» з клопотанням про присвоєння позивачу чергового військового звання «полковник», така неправдива інформація складена командуванням частини у вигляді цієї неправдивої характеристики, доведена також до керівника сектора АТО через начальника армійської авіації
Командуванням Сухопутних військ ЗСУ. На думку позивача, отримання такої неправдивої характеристики керівництвом сектора АТО і стало причиною не подання його до присвоєння чергового військового звання «полковник» на підставі Указу Президента України від 19.05.2014 року № 4890/2014 року.
Зазначені дії командування з поширення неправдивої інформації наносять йому моральні страждання, матеріальні і моральні збитки, принижують честь, гідність та ділову репутацію. В очах оточення створені передумови до негативної соціальної оцінки його особи, поставлена під сумнів ділова репутація, набута суспільна оцінка ділових і професійних якостей при виконанні службових завдань чи інших обов`язків.
Крім того, службова характеристика складена і підписана особою, яка не є і не була безпосереднім керівником позивача і якому він по службі не підпорядкований. Також він не був ознайомлений із вказаною характеристикою, а тому не міг оскаржити її згідно статуту ЗСУ. Враховуючи наведене, просить задовольнити заявлені ним позовні вимоги.
У подальшому 07.04.2014 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, які викладені наступним чином: визнати поширені військовою частиною відомості в листі вих. № 749/1441 від 18.10.2014 року щодо тексту об`єктивної характеристики як такого, що не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність і ділову репутацію; зобов`язати відкликати службову характеристику від Начальника армійської авіації Командувача Сухопутних військ ЗСУ; стягнути з в/ч пп НОМЕР_1 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та покласти судові витрати на відповідача.
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов, наполягав на його задоволенні. Позивач додатково пояснив, що сама характеристика на його погляд складена не об`єктивно і подана у вищу інстанцію викривленою. Тому вона поширює про нього суспільну негативну думку і цим завдає моральної шкоди. Відомості наведені у характеристиці не відповідають дійсності і не наведено жодних доказів які б це засвідчували.
Представник позивача ОСОБА_2 підтримав заявлений позов, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що відповідно до телеграми командування був наказ командира частини про надання характеристики на позивача, яким розповсюджена неправдива інформація про нього, яка наносить йому моральної і матеріальної шкоди, принижує честь і гідність особи. Яку саме характеристику направити - це прерогатива командира частини, головне щоб дана характеристика була достовірною і не ганьбила честь і гідність особи. Службова карточка яка є у позивача не містить записів про правопорушення. Також факт відмови від виконання завдань не підтверджується в жодному з поданих відповідачем пояснень. Позивач був кандидатом для відправки на ротацію в ООН (Конго), проходив комісії, командування військової частини не планувало використовувати його для участі в АТО. В подальшому 01.07.2014 року він отримав відповідь що не вибуває у місію в Конго. Із 13.06.2014 року по 08.07.2014 року він перебував на лікуванні, а в подальшому був на допідготовці для відправки в зону АТО, від участі в якій він не ухилявся.
Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив наступне. Військова частина виконувала завдання починаючи із 12 травня 2014 року. Попередньо військова частина виїхала з місця постійної дислокації ще у березні вказаного року. Періодично перебувала на сході України, місця дислокацій змінювались, були заміни особового складу, люди змінювались як комплексно так і поодиночно. Проводилась ротація особового складу.
30.05.2014 року взлітає борт на Конго, більше бортів не було. Позивач дійсно був кандидатом вказаного борта, однак він не полетів. Причини цього з`ясовуються у іншій справі. В подальшому командир частини викликає його як льотчика в зону АТО для того щоб поміняти особовий склад. Позивач зсилається на те, що є кандидатом у Конго.
12.06.2014 року приходить телеграма як проводиться заміна в зоні АТО, що проводиться наказом по стройовій частині. 12.06.2014 року командир видає наказ відбути позивачу у відрядження в зону АТО. Позивач 12.06.2014 року пише заяву до командира частини, де просить перед тим, як залучити його до участі в АТО, дати письмове розпорядження начальника генерального штабу, хоча письмового розпорядження не треба. На наступний день командир частини видає наказ особисто персонально позивачу відбути в зону АТО. ОСОБА_1 звертається в санітарну частину з приводу стану здоров`я, його відправляють до
психіатра, який призначає йому лікування. Також позивач зазначив, що у нього є перерви у льотній підготовці. Командир частини наголошує на тому, що польоти організовані в районі Чугуєв, Харківська область. Вказані польоти проводились 16.06.2014 року. Позивач відбуває у відрядження 08.07.2014 року, хоча задача перед ним ставилась із 30.05.2014 року.
Дані наведені у характеристиці є правдивими і підтверджуються документами, зокрема наказами командира, яких було два і вони мають юридичну силу.
З приводу зазначеного позивачем, що підполковник ОСОБА_4 не являється його безпосереднім керівником, то слід відмітити що серед документів, які він долучив до справи є документ підписаний саме ОСОБА_4 про надання допуску до польотів позивачу. Безпосереднім начальником є командир частини.
В збройних силах України накази видаються усні і письмові. Усні розпорядження, накази підлягають виконанню.
Факти прирікань з боку позивача були і вони є зафіксовані у поясненнях свідків, що є у матеріалах справи.
Характеристика була надана у відповідь на запит. Її не оголошували на нарадах, не зачитували публічно, не опубліковували в газеті.
Крім того, офіційного наказу про звільнення позивача від військових обов`язків не було.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши усі обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
З документів наявних у справі відомо про наступне.
Із копії посвідчення офіцера серія НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. ( а.с. 6).
Із копії службової характеристики від 17.06.2014 року виданої за підписом підполковника ОСОБА_5 відомо, що за час проходження служб у Збройних Силах підполковник ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони та представлені характеризуючі його дані. ( а.с. 75).
Згідно льотної характеристики від 08.07.2014 року виданої за підписом ТВО командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 відомо, що ОСОБА_1 за час проходження служби у в/ч польова пошта НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, про що засвідчено у вказаній характеристиці. ( а.с. 5).
Із копії листа Спілки офіцерів України від 23.09.2014 року № 128-с відомо про звернення всеукраїнської громадської організації до Президента України з приводу присвоєння військового звання «полковник». ( а.с. 9).
Із копії телеграми звичайної № 116/6/112/265 від 16.10.2014 року відомо про вимогу щодо надання об`єктивної характеристики за час перебування в зоні АТО щодо ОСОБА_1 ( а.с. 8).
Із копії службового листа «Об`єктивна характеристика про участь в АТО» від 18.10.2014 року № 749/1441 відомо, що підполковник ОСОБА_1 , будучи начальником групи керівництва польотами льотчиком військової частини НОМЕР_3 , за час участі в АТО з 25.07. по 30.08.2014 року виконав 92 вильоти, перевіз 201 пораненого, 257 пасажирів. Під час проведення АТО у травні-червні 2014 року, коли була необхідність у виконанні завдань підготовленими льотчиками підполковник Проданюк находив причини для відмови приймати участь в бойових діях. Після доведення письмового наказу командира частини підполковник Проданюк прибув до місця виконання завдань з запізненням на місяць. При постановці завдань на виліт підполковник Проданюк дозволяв собі прирікання про те, що на його думку завдання поставлено некоректно та виконував їх не завжди своєчасно». Дана характеристика видана за підписом командира в/ч НОМЕР_3 полковника ОСОБА_6 ( а.с. 7).
Згідно з телеграмою № 116/9/4648 від 26.05.2014 року відомо про планове проведення чергової ротації 18 окремого вертольотного загону Місії ООН у ДР Конго та подані списки претендентів. ( а.с. 15).
Із копії службового листа від 18.06.2014 року за № 749/975 відомо про клопотання командування в/ч п.п НОМЕР_1 щодо надання роз`яснень позивачу на предмет виключення із списку особового складу 18 ОВЗ. ( а.с. 87).
Із копії листа від 01.07.2014 року № 321/К/4118 відомо про розгляд звернення позивача
щодо виключення із списку основних кандидатів до складу 18 окремого вертольотного загону Місії ООН у Конго. ( а.с. 14).
Із копії довідки від 30.10.2014 року № 1125 відомо, що 13.06.2014 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою в медичний пункт, був скерований на огляд психіатром та перебував на амбулаторному лікуванні. ( а.с. 14).
Із копії телеграми за № 186-5-2-570, вх. №1507 від 12.06.2014 р. відомо про порядок обліку особового складу який бере (брав) безпосередню участь в антитерористичній операції. ( а.с. 18).
Копія наказу командира військової частини п.п В 5082 від 13.06.2014 року № 471 « Про вибуття у відрядження для участі в АТО підполковника ОСОБА_1 засвідчує, що на ім`я позивача був виданий письмовий наказ щодо його відрядження в м. Чугуїв з метою заміни особового складу зі складу АТО у відповідності до телеграми № 186-5-2-570 від 11.06.2014 р. ( а.с. 29).
Як вбачається із витягу із наказу командира 7 окремого полку армійської авіації (по стройовій частині) від 24.07.2014 року № 165, ОСОБА_1 вважається таким що вибув у відрядження. ( а.с. 31).
Із інформаційного листа від 22.05.2014 року № 315/2/4007 виданого за підписом начальника Генерального штабу ЗСУ відомо про уточнений розклад руху літака ООН щодо Місії в Конго. ( а.с. 32).
Із витягу з наказу командира 7 окремого полку армійської авіації (по стройовій частині) від 12.06.2014 року № 129, ОСОБА_1 вважається таким що вибув у відрядження. ( а.с. 38).
Із даних медичного огляду ОСОБА_1 відомо які і коли проведені записи медичними працівниками. ( а.с. 46-48).
Наявні у справі копії відзнак, грамот, подяки та документ про вручення медалі характеризують позивача із позитивної сторони ( а.с. 58, 60,61, 64, 65, 66).
Із копії службової картки ОСОБА_1 відомо про заохочення та про відсутність стягнень за 2014 рік. ( а.с. 68).
Із копій бойових донесень № 103/4 від 16.08.2014 року, № 109/2 від 22.03.2014 року, № 109/3 від 22.08.2014 року відомо про результати виконання завдання позивачем. ( а.с. 70, 106-107).
Із копій польотних та звітних листів в/ч п.п В 5082 наявних у справі відомо про дати польоту та дані щодо них. ( а.с. 72-73, 105).
Із копії відрядження від 25.07.2014 року № 2079 відомо про дату та термін відрядження ОСОБА_7 для участі в АТО. ( а.с. 74).
Із копії посвідчення про відрядження від 13.03.2015 року № 469 виданого на ім`я ОСОБА_1 відомо про термін відрядження для виконання завдань за призначенням. ( а.с. 88).
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що являється командиром військової частини. Полк армійської авіації почав приймати участь у АТО із 19.05.2014 року згідно наказу начальника генерального штабу. Особовий склад 18 окремого вертольотного загону в демократичній республіці Конго, де був кандидаток ОСОБА_1 , затверджений наказом начальника ген. штабу № 297 від 27.05.2014 року та наказом командира полку № 119 від 29.05.2014 року вважати такими, що вибули в Конго.
Починаючи з кінця травня, після вибуття особового складу в Конго та при гострій потребі підготовленого льотного складу, він почав визивати позивача для виконання службового та патріотичного обов`язку в зону АТО. Позивач зсилаючись на те, що у нього вийшли перерви у льотній підготовці, своєчасно не прибув, хоча був через начальника штабу підполковника Галицького попереджений із 16.06.2014 року будуть проведені навчально-тренувальні польоти.
Під час доведення наказу командира щодо вибуття позивача в зону АТО, 12.06.2014 року та 13.06.2014 року ОСОБА_1 подав 4 рапорти, зокрема про те, що у нього є перерви в польотах. Ці перерви можна було ліквідувати 16.06.2014 року в районі Чугуєв.
12.06.-13.-6.2014 року позивач звертається до психіатра. Наказу про усунення його від польотів немає. Лікар частини може сам усунути льотчика від польотів, якщо є на це
Ця причина не була такою, щоб не їхати в зону АТО. Була необхідна навіть моральна підтримка особового складу. Ніхто крім позивача не ухилився від виконання наказу на виліт в зону АТО.
Щодо виконання бойового завдання по евакуації пораненого військовослужбовця з площадки на передовій, то із пояснень особового складу очевидно, що дану задачу виконав екіпаж майора Захожого. 20.08.2014 року на передовій в районі Логутіно загинув екіпаж. 22.08.2014 року було необхідно терміново евакуювати тяжкопораненого бійця з даної площадки. Ним особисто по телефону була поставлена задача позивачу евакуювати цього пораненого, на що той відмовився. Поряд був екіпаж майора Захожого, який і виконав поставлену задачу та врятував поранених. Коли позивач відійшов від емоцій, того ж дня він поїхав і перевіз десант на площадку, де знаходився штаб сектору А.
Вважає, що характеристика складена на позивача є об`єктивною, справедливою та чесною. У зв`язку з тим, що антитерористична операція ще не закінчена, позивач ще може себе проявити і отримати звання полковника.
Позивач поїхав у зону АТО із запізненням. Були 2 усні накази і третій письмовий. Також він відмовився поїхати за пораненим. Крім того ОСОБА_1 було відомо, що ОСОБА_4 був призначений старшим ланки.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він являється начальником медичної частини і 13.06.2014 року позивач звернувся до нього із скаргами на знервованість, тобто з певними розладами. В подальшому був скерований на амбулаторний огляд психіатром військово-медичного клінічного центру західного регіону, про що свідчить запис у медичній книжці. Йому було призначено амбулаторне лікування і за результатами повторного огляду 07.07.2014 року позивач був визнаний таким, що може продовжувати свою службову діяльність без будь-яких обмежень. Позивач виконував обов`язки військової служби коли йому було призначене лікування. Він міг би бути відправлений в Чугуєв, однак для виконання не льотної служби, польоти він не міг би здійснювати.
Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28).
Відповідно до статей 94, 277 ЦК, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Статями 97, 299 ЦК України, закріплено право кожного на повагу до його гідності, честі та своєї ділової репутації. Гідність, честь та ділова репутація фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, а також про захист своєї ділової репутації.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» (далі - Постанова) чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
Пунктом 15 вказаної вище Постанови визначено, що при розгляді справ зазначеної
категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Відповідно ст. 277 ЦК України та п.15 постанови Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Відповідно до п. 19 вказаної Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ( 2657-12 ) оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК ( 435-15 ) не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.
Враховуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до наступного висновку. Службовий лист «Об`єктивна характеристика про участь в АТО» позивача був наданий в терміновому порядку у відповідь на телеграму тимчасово виконуючого обов`язки начальника армійської авіації. Даний текст об`єктивної характеристики про участь в АТО ОСОБА_1 був підписаний старшим ланки Мі-8 в період з 25 липня по 1 вересня 2014 року підполковником ОСОБА_9 та командиром в/ч пп НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 . Відповідно до вимог статутів Збройних Сил України командиром в/ч пп НОМЕР_1 при виконанні завдань в зоні АТО на території Донецької і Луганської областей для вертольотів типу Мі-8 в період з 25.07. по 01.09.2014 року старшим ланки був призначений підполковник ОСОБА_9 , на якого відповідно було покладено серед іншого обов`язок по складанню службової характеристики як на посадову особу, яка безпосередньо контролювала хід виконання завдань. Вказану характеристику було затверджено та підписано командиром в/ч пп НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 . У зв`язку з тим, що позивач не вибув в миротворчу місію в Конго і гострою необхідністю льотного складу в зоні АТО, починаючи з кінця травня 2014 року, після проведення ротації 18 ОВЗ, командир в/ч ОСОБА_6 видає усні розпорядження через начальника штабу першого заступника командира ОСОБА_5 щодо прибуття позивача на аеропорт Чугуїв для виконання визначених завдань. Проте ОСОБА_1 не виконав розпорядження командира військової частини, посилаючись на перерви у льотній підготовці. У подальшому був відданий письмовий наказ про прибуття позивача на аеродром Чугуїв, для відновлення навичок ліквідації перерв у льотного складу. Вказаний наказ був виданий відповідно до вимог Телеграми Тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу від 11.06.2014 року № 186-5-2-570. Проте позивач у відрядження не вибуває та пише рапорт про надання йому письмового розпорядження. 13.06.2014 року командиром в/ч видається персональний наказ для вибуття у відрядження позивача з метою
заміни особового складу зі складу АТО. Однак він звертається до лікаря санітарної частини, який направляє його на огляд до психіатра. Разом з тим позивач не був усунутий від виконання службових обов`язків. 16.06.2014 року командиром військової частини ОСОБА_6 були організовані навчальні польоти на аеродромі «Чугуїв» для відновлення льотних навичок, куди позивач не з`явився. Враховуючи наведене слід зазначити, що позивачу була поставлена задача прибути, а не перелетіти в якості командира екіпажу, постановки задач на переліт авіаційної техніки ніхто не ставив.
При таких обставинах суд приходить до переконання, що висловлені відповідачем у службовому листі під назвою «Об`єктивна характеристика про участь в АТО» від 18.10.2014 року № 749/1441 висновки містять об`єктивну критику командира частини з приводу несвоєчасного вибуття у відрядження в зону АТО та не виконання наказу щодо порятунку пораненого із передової. При цьому, факти, які б доводили, що текст викладений у характеристиці мотивований цілеспрямованими діями відповідача з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію позивача відсутні, а тому в задоволенні позову про захист честі, гідності, ділової репутації та відкликанні службової характеристики - необхідно відмовити.
У зв`язку з наведеними обставинами та відмовою у задоволенні позову про захист честі та гідності та ділової репутації, суд приходить до переконання, що не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди та відшкодування судових витрат.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 270, 277, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи», суд, -
Відмовити ОСОБА_1 у позові до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди за недоведеністю позовних вимог.
На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.
Суддя