Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/5644/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/778/1901/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 08" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування", ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" в особі Запорізької дирекції ПрАТ "СК Арсенал Страхування", ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначив, що 31 січня 2014р. о 9.40 в м. Запоріжжі водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем "ВАЗ" 2109, номерний знак НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу на праві приватної власності.

ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні ДТП, та учасники ДТП скористувалися правом спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 31.01.2014р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ "СК Арсенал Страхування" в особі Запорізької дирекції ПрАТ "СК Арсенал Страхування" згідно полісу обов'язкового страхування 3225815.

Після скоєння ДТП 31.01.2014р. позивач звернувся до страхової компанії із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. У той же день експертом страховика ФОП ОСОБА_7 було складено протокол огляду транспортного засобу.

Заяву щодо напряму виплати страхового відшкодування (до сервісного центру) ним було надано страховику 06.03.2014р., однак, страхове відшкодування з невідомих йому причин ПрАТ "СК Арсенал Страхування" не перераховувалось.

08.04.2014р. звернувся до ПрАТ "СК Арсенал Страхування" із заявою про видачу копій документів щодо страхового випадку, але вона була залишена відповідачем без задоволення.

Для визначення розміру збитків 17.04.2014р. уклав договір з ФОП ОСОБА_5 на проведення експертного авто товарознавчого дослідження транспортного засобу. Згідно висновку експерта № 17/04-ТЗ від 29.04.2014 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті пошкодження транспортного засобу Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 10 933,72 грн.

17 квітня 2014 р. знову звернувся до сервісного центру (СП "ВІННЕР ФОРД ЗАПОРІЖЖЯ/ІНТРЕЙД ГРУП") з метою проведення ремонтних робіт. Загальна вартість відновлювального ремонту склала 13 495,8 грн.

Крім матеріальних збитків, зазначених у висновку експерта, додатково поніс витрати на оплату проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 850 грн., послуги з огляду автосервісним центром у розмірі 200 грн.,

20 травня 2014 р. письмово звернувся до ПрАТ "СК Арсенал Страхування" з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування. Лише 03 серпня 2014р. отримав лист ПрАТ "СК Арсенал Страхування" про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 7 428,44 грн., 06 серпня 2014р. зазначена сума була сплачена.

Вважає, що сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ПрАТ "СК Арсенал Страхування" з урахуванням індексу інфляції, 3-х відсотків річних та пені станом на 06.08.2014р. складала 5361,05 грн. з врахуванням часткової сплати 06.08.2014 року частини страхового відшкодування.

Враховуючи, що його фактичні витрати у зв'язку з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля склали 14 545,8 грн. (13 495,8 грн. ремонт + 850 грн. експертиза + 200 грн. огляд авто), а страховиком підлягає виплаті страхове відшкодування без урахування штрафних санкцій лише у розмірі 11 983,72 грн., то різниця з урахуванням раніше сплаченої ОСОБА_4 франшизи становить 1562,08 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_4

Крім того, вважає, що в результаті скоєння ДТП йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в наступному. Протягом тривалого часу йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, що спричинило погіршення сна та виникнення пригніченого стану. Такий стан та нецільове використання сімейного бюджету призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, відсутність транспортного засобу спричинило проблеми з роботою. Моральну шкоду оцінює в 1500 гривень.

На підставі зазначеного просив стягнути з ПрАТ "СК Арсенал Страхування" на його користь суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4 514,25 грн., пеню у розмірі 733,05 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 113,75грн., усього 5 361,05 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 562,08 грн. та моральну шкоду у розмірі 1500 грн. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 року замінено первісного відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" в особі Запорізької дирекції ПрАТ "СК Арсенал Страхування" на ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування".

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 року з виправленою опискою ухвалою від 11 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1500 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на помилковість висновків суду щодо своєчасної сплати страхового відшкодування, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ПрАТ "СК Арсенал Страхування" на його користь суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4 514,25 грн., пеню у розмірі 733,05 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 113,75грн., усього 5 361,05 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 562,08 грн. та моральну шкоду у розмірі 1500 грн. Стягнути з відповідачів на його користь судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність вимог про стягнення моральної шкоди, просить скасувати рішення суду та ухвати нове рішення про відмову в задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача 1500 грн. моральної шкоди.

Повістка про виклик до суду вручена ПрАТ "СК Арсенал Страхування" 26.03.2015 р., передбачене законом право на участь у судовому засіданні не використано.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ "СК Арсенал Страхування", суд виходив з того, що страхове відшкодування виплачено у повному обсязі, кошти переховувалися на картковий рахунок ОСОБА_3, і страховик зменшив страхове відшкодування на розмір податку на додану вартість відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Судом встановлено, що між учасниками ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за правилами п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (європротокол). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 31 січня 2014 року ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "СК Арсенал Страхування, відповідно до полісу № АС/3225815 від 21 червня 2013 р.

Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з абз.2 п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідно до ч.32.7 ст.32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду.

Відповідно до пункту 17 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, у звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об'єкта оцінки оцінювач відображає факт про включення або не включення до ринкової вартості суми податку на додану вартість. Оціночні процедури, пов'язані з визначенням ринкової вартості, здійснюються з урахуванням включення або не включення до неї суми податку на додану вартість. Умова щодо визначення ринкової вартості з включенням суми податку на додану вартість зазначається у договорі на проведення оцінки майна.

Отже, при проведенні автотоварознавчого дослідження вартість робіт та деталей зазначається з урахуванням ПДВ або без його урахування.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №17/04-Т3 від 29 квітня 2014 р.,, матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_2, від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, складає 10933,72 грн. Визначення вартості матеріального збитку обраховано як суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту. Даних про те, що вартість матеріального збитку обраховано з урахуванням ПДВ вказаний висновок не містить. Окрім того, ОСОБА_3 надав страховій компанії підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля в СП"ВІННЕР ФОРД ЗАПОРІЖЖЯ/ІНТРЕЙД ГРУП" відповідно рахунку-фактури №ВС-СФ00073 від 29 квітня 2014 р.

Отже, у страховика не було підстави самостійно визначати цей податок та у зв'язку з цим зменшувати суму відшкодування, оскільки згідно з п. 2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зменшення страхового відшкодування можливе лише на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ.

Разом з тим, у відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_3 виплачено ПрАТ "СК Арсенал Страхування" страхове відшкодування в розмірі 7428,44 грн., а відповідачем ОСОБА_4 - 1000 грн. франшизи.

ОСОБА_3 пред'явив позовні вимоги до ПрАТ "СК Арсенал Страхування" не на підставі рахунку-фактури №ВС-СФ00073 від 29 квітня 2014 р. СП "ВІННЕР ФОРД ЗАПОРІЖЖЯ/ІНТРЕЙД ГРУП", на якій проводився ремонт автомобіля, про розмір витрат на проведення ремонту, а на підставі висновку автотоварознавчого дослідження №17/04-Т3 від 29 квітня 2014 р., за висновком якого розмір матеріальних збитків визначено в сумі 10933,72 грн. і визначення в позовній заяві страхового відшкодування у розмірі 11983 грн.72 коп. не має під собою будь-якого підгрунття. В той же час, вимоги до ОСОБА_4 позивачем не конкретизовані і правова природа заявленої суми 1562 грн. 08 коп. не визначена, наведенні підрахунки у позовній заяві теж її не визначають, між тим юридичний зміст суми має вирішальне значення для вирішення питання про розмір збитків та межі відповідальності страховика та ОСОБА_4, підстав для покладання відповідальності на ОСОБА_4, який застрахував свою відповідальність, ліміт відповідальності страховика складає 50000 грн. і розмір збитків не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Ураховуючи вимоги ст. ст. 11, 27, 31 ЦПК України про те, що лише позивач визначає предмет та підставу позову і, зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не може виходити за межі цих вимог, позовні вимоги позивача до ОСОБА_4 є недоведеними і доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Отже, недоплата страхового відшкодування відповідно до підстав заявленого позову складає 2504 грн.20 коп. (10933,72 грн-7428,44 грн-1000грн.).

У відповідності до п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

Дії страховика після отримання інформації про настання події, що містить ознаки страхового випадку, передбачені ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з абзацом другим п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду страховик здійснив огляд пошкодженого автомобіля, проте не надав доказів того, що за результатами проведеного огляду пошкодженого було про визначено розмір збитків або досягнуто згоди з потерпілим про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов'язковим.

ОСОБА_3, самостійно обравши оцінювача для визначення розміру шкоди, діяв правомірно, визначення розміру шкоди проведено відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому на підставі даної норми страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення цього дослідження в сумі 850 грн.( а.с.21,22).

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з позовними вимогами в частині стягнення за період з 02.04.2014р. по 05.08.2014 р. трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені за прострочення виконання грошового зобов'язання з виплати страхового відшкодування в сумі 10983,72 грн., виходячи з наступного.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБ України) заяву про страхове відшкодування

Отже, отриманню позивачем страхового відшкодування передує виконання ним обов'язку звернення до страховика із заявою про отримання страхового відшкодування, надання транспортного засобу для огляду страховій компанії і складання експертного висновку.

Позивач помилково обчислює строк виплати страхового відшкодування з дня повідомлення про ДТП, ототожнюючи заяву про страховий випадок з заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховик був повідомлений про страховий випадок 31.01.2014 р. було здійснено огляд пошкодженого автомобіля .

У підтвердження звернення до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування від 06.03.2014 р. позивач доказів не надав. Оцінка розміру матеріальних збитків здійснена позивачем 29.04.2014 р., за результатами якого і пред'явлені позовні вимоги і суд визнав право позивача на компенсацію витрат за проведення дослідження по оцінці.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 05.06.2014 р. про виплату страхового відшкодування, яка подана з документами про розмір матеріальних збитків, і з цього часу має обчислюватися строк виплати страхового відшкодування.

Так, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (п. 36.2 ст.36Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), наданої протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховику (п. 35.1 ст.35 Закону). Прийняття вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) також здійснюється в межах вказаного строку.

Страхове відшкодування в сумі 7428,44 грн. виплачено 06.08.2014 р

Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст. 35,36 вказаного Закону та обставини справи щодо порядку, змісту заяви та строків подання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування, колегія суддів вважає, що відповідач не прострочив виконання свого зобов'язання з виплати страхового відшкодування в сумі 7428,44 грн.

Тому вимоги про нарахування пені, інфляційних та 3% на суму 10933,72 грн. за період з 02.04.2014 по 05.08.2014 р. є безпідставними.

Разом з тим, за період після 05.08.2014 р. позовні вимоги щодо простроченої суми позивач не заявляв і суд не вправі вийти за межі позовних вимог.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_3 до страхової компанії з врахуванням положень ст.ст.11,27,31 ЦПК України підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення недоплати страхового відшкодування в сумі 2504 грн.20 коп. та витрат на проведення оцінки про вартість матеріального збитку,завданого пошкодженням транспортного засобу,в сумі 850 грн.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про безпідставне стягнення з нього на користь ОСОБА_3 моральної шкоди є неприйнятними, зважаючи на наступне.

Висновки суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4 відповідають ст.23, ч1 ст. 1167 ЦК України та не суперечать ст.1194 ЦК України

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру - немайнових втрат(їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В даному випадку в момент настання ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_4, неправомірними діями були порушені права ОСОБА_3, і моральна шкода полягає у порушенні права власності через пошкодження його автомобіля.

Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди та визначаючи її розмір в сумі 1500 грн., суд вірно застосував ст. 23 ЦК України,виклав у рішенні обґрунтування висновків у відповідності до вимог ст.ст.213,214 ЦПК України, керувався засадами розумності і справедливості.

З огляду на викладене рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_3 до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків, інфляційних втрат, 3% річних, пені з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог і стягнення на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування в сумі 2504 грн.20 коп. та витрат на проведення оцінки про вартість матеріального збитку в сумі 850 грн.

Згідно з ч.5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.88 ЦПК України ОСОБА_3 має право на компенсацію судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в сумі 118 грн. 02 коп. пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 6923,13 грн. - задоволено 3354,20 грн.), та на компенсацію судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги в сумі 59,01 грн. пропорційно до задоволених вимог за апеляційною скаргою. Таким чином, з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню компенсація судового збору в сумі 177 грн. 03 коп.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 року в частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків, інфляційних втрат, 3% річних, пені задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь ОСОБА_3 недоплачене страхове відшкодування в сумі 2504 грн.20 коп. та витрати на проведення оцінки про вартість матеріального збитку в сумі 850 грн., судовий збір у сумі 177 грн. 03 коп.

В решті вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: