ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1075/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Набудович І.О.

при секретарі Івашків Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження, третя особа : Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_3 в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1995 року. В 2004 році у відповідачів народився син (онук позивача), якого позивач дозволила зареєструвати у своїй квартирі. Проте, в 2004 році відповідачі не вселилися в її квартиру, а залишилися проживати в АДРЕСА_2 яка також належить позивачу, де відповідачі і проживають по теперішній час. Зазначила, що відповідачі не проживають у АДРЕСА_3 без поважних причин понад один рік, не несуть витрат по утриманню квартири, не сплачують комунальні платежі, квартирою не цікавляться, добровільно відмовилися від права користування житловим приміщенням, відмовившись від безперешкодного вселення в спірну квартиру. Реєстрація відповідачів в спірній квартирі створює позивачу, як власнику, суттєві перешкоди у розпорядженні та користуванні майном, і, як наслідок, порушує права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку. Просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною АДРЕСА_3 в м. Києві.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням - АДРЕСА_3 в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачі та їх малолітній син ОСОБА_5, 2004 року народження зареєстровані в спірній квартирі, а відповідач перешкоджає їм проживати у цій квартирі, змінивши замки на вхідних дверях. З цього приводу позивач ОСОБА_3 у серпні 2014 року зверталася до дільничного інспектора та Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві із відповідними заявами. Зазначила, що позивачі та їх малолітній син жодного іншого житла, крім спірної квартири, не мають. Внаслідок того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні спірною квартирою, позивачі позбавлені законного доступу до житла і змушені тимчасово проживати за іншою адресою. Просили суд зобов'язати відповідача не чинити перешкод у праві користування спірною квартирою за місцем їх реєстрації шляхом вселення у квартиру АДРЕСА_3 та визначити порядок користування спірною квартирою.

20 січня 2015 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням.

Під час розгляду справи позивачі за зустрічним позовом уточнили позовні вимоги та просили визначити конкретний порядок користування спірним житловим приміщенням - АДРЕСА_3 в м. Києві, виділивши позивачам за зустрічним позовом та їх малолітньому сину у користування ізольовану кімнату площею 18 кв. м., а відповідачу виділити у користування ізольовану кімнату житловою площею 12 кв. м. Місця загального користування залишити у спільному користуванні сторін.

В судовому засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_2 та її представники позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Вимоги зустрічного позову не визнали в повному обсязі, просили відмовити в його задоволенні та пояснили, що в 2003 році відповідач ОСОБА_3 вийшла заміж і почала проживати разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2. Дитина відповідачів з 2004 року також проживає по вул. Братиславській. Вселитися та користуватися спірною квартирою по пр-ту Григоренка відповідачі не забажали, особистих речей відповідачів в квартирі немає, спірною квартирою вони не цікавляться, всі витрати за комунальні послуги сплачуються позивачем. Зазначили, що у позивача з донькою та зятем склалися конфліктні відносини, що унеможливлює їх спільне проживання.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 за основним позовом та представник ОСОБА_3 у судовому засіданні проти вимог основного позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. Зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили зустрічний позов задовольнити та пояснили, що позивач чинить перешкоди щодо проживання відповідачів в спірній квартирі, змінивши замки у вхідних дверях. Відповідач ОСОБА_3 зверталася з цього приводу до правоохоронних органів та до Служби у справах дітей з метою захисту прав малолітньої дитини, що підтверджує факт здійснення позивачем перешкод у користуванні квартирою. Зазначили, що ні відповідачі, ні їх малолітня дитина іншого житла у володінні та користуванні не мають.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні просив суд при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини та зберегти за нею її місце реєстрації.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, її представників, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача, представника третьої особи, покази свідків та дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.1995 року (а.с. 3).

В спірній квартирі зареєстровані: позивач за основним позовом ОСОБА_2 (власник) - з 31.08.2004 року, відповідачі ОСОБА_3 (донька позивача) - з 26.09.1995 року, ОСОБА_5 (онук позивача) - з 17.08.2004 року та ОСОБА_4 (чоловік доньки) - з 07.09.2004 року, що підтверджується довідкою форми № 3 ЖЕД № 204 від 24.07.2013 року (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідачі за основним позовом разом з їх малолітнім сином були зареєстровані в спірній квартирі як члени сім'ї власника квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 в серпні 2014 року зверталася до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявами з приводу того, що 16.08.2014 року позивач ОСОБА_2 замінила замки у вхідних дверях квартири, ключі не залишила та виїхала за межі м. Києва, а 18.08.2014 року позивач не впустила відповідачів у спірну квартиру (а.с. 34, 35, 75).

Також, 04.09.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до Служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві з заявою про те, що її мати - ОСОБА_2 перешкоджає малолітньому ОСОБА_5 проживати та користуватися квартирою АДРЕСА_3

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В обгрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_2 стверджувала, що її донька, онук та зять були зареєстровані в квартирі, однак в ній не проживали, не несли витрат по її утриманню, оскільки в 2004 році добровільно відмовилися вселятися в спірну квартиру і залишилися проживати за адресою АДРЕСА_4, що підтверджуються показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, довідкою з дитячої поліклініки № 2 Деснянського р-ну м. Києва, а також квитанціями про оплату комунальних послуг у спірній квартирі.

Так, свідок ОСОБА_6 показала, що з позивачем ОСОБА_2 вона знайома з 2000 року, у спірній квартирі буває 3-4 рази на тиждень. Також зазначила, що вона добре знає відповідача ОСОБА_3, двічі бувала у неї в гостях в квартирі по вул. Братиславській, і відповідач привозила до неї сина на заняття. По пр-ту Григоренка родина ОСОБА_3 ніколи не проживала.

Свідок ОСОБА_7, який працює разом з ОСОБА_2 з 2008 року, пояснив, що в кінці серпня минулого року ОСОБА_3 разом з чоловіком та сином приходили на роботу до ОСОБА_2 та голосно з'ясовували стосунки.

Свідок ОСОБА_8, яка є рідною сестрою позивача, пояснила, що відповідач ОСОБА_3 проживала в спірній квартирі до 2003 року, а після весілля переїхала з чоловіком проживати на вул. Братиславську. Останнім часом стосунки між ОСОБА_3 та її мамою погіршилися, в спірну квартиру родина ОСОБА_3 ніколи не вселялася, там живе лише позивач, речей відповідачів там немає вже 12 років.

Свідок ОСОБА_9, яка є сусідкою позивача, показала, що з 1994 року проживає в АДРЕСА_3 відповідача ОСОБА_3 практично не знає. Зазначила, що після весілля вони виїхали і вона їх не бачила.

Свідок ОСОБА_10, який проживає в АДРЕСА_5 і є сусідом позивача, показав, що з ОСОБА_2 знайомий з 1996-1997 років, з приводу відносин між позивачем та її донькою йому нічого невідомо, з позивачем бачиться пару разів на місяць, бо постійно працює, відповідача ОСОБА_3 не бачив після того, як та вийшла заміж, де вона проживає, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_11 показав, що з родиною ОСОБА_20 знайомий більше 10 років, після смерті чоловіка позивачки відносини між нею та донькою погіршилися. Зазначив, що часто буває в спірній квартирі по АДРЕСА_3, але сім'я ОСОБА_3 там не проживає, він бачив їх там тільки на день народження ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_12 показала, що з 1985 року знайома з позивачкою, їх чоловіки разом працювали, також знайома з відповідачем ОСОБА_3 В спірній квартирі позивач проживає сама, а відповідач ОСОБА_3 після весілля проживає по вул. Братиславській, про що говорила позивач та її покійний чоловік. Зазначила, що в спірній квартирі буває не часто, але ОСОБА_3 там не бачила.

Свідок ОСОБА_13 показав, що з 1980 року знайомий з родиною ОСОБА_20, відповідача ОСОБА_3 знає з дитинства. Після того, як не стало чоловіка позивачки, ОСОБА_3 в квартирі він ніколи не бачив, візуально бачив, що і її речей в спірній квартирі не було.

Свідок ОСОБА_14, який проживає в АДРЕСА_6 показав, що позивачка просила його, його дружину та ОСОБА_13 03.02.2015 року засвідчити, хто проживає в квартирі по вул. Братиславській. Після того, як ОСОБА_3 вийшла заміж вона з 2003 проживає в квартирі АДРЕСА_4. Зазначив, що він бачить як в квартирі горить світло, стоїть машина ОСОБА_5 біля під'їзду, на вулиці неодноразово зустрічав чоловіка ОСОБА_3. Зі слів йому відомо, що родина ОСОБА_3 намагалася потрапити до квартири по пр-ту Григоренка приблизно у вересні 2014 року.

В свою чергу, заперечуючи проти заявлених до них позовних вимог, відповідачі не визнали факт постійного не проживання в спірній квартирі, зазначаючи, що позивач з літа 2014 року чинить перешкоди їх проживанню в квартирі шляхом зміни замків у вхідних дверях з метою не допуску їх до спірної квартири.

Зазначили про те, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, спростовуються матеріалами справи та показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18

Так, свідок ОСОБА_15, яка є вихователем ШДС „Позняки" та проживає в АДРЕСА_7 показала, що влітку 2014 року ОСОБА_3 забрала дитину з літнього табору, був дощ, а ОСОБА_2 не пускала її з дитиною додому. Зазначила також, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_3 чоловіка ОСОБА_3 часто бачила, в квартирі була один раз.

Свідок ОСОБА_16 показав, що з ОСОБА_2 знайомий як з тещею ОСОБА_4 З приводу чинення перешкод йому нічого невідомо. Особисто він перевозив родину ОСОБА_4 разом з речами більше 2-х разів з вулиці Григоренка на Лісовий масив. ОСОБА_19 проживала в АДРЕСА_8 до серпня 2014 року в великій кімнаті, а в маленькій кімнаті проживала ОСОБА_20

Свідок ОСОБА_17, яка є матір'ю відповідача ОСОБА_4 показала, що між ОСОБА_20 та родиною ОСОБА_4 склалися конфліктні відносини, сваха виганяла їх з квартири, поміняла замки та не пускає їх у спірну квартиру. Зазначила, що онук завжди у неї на канікулах, родина ОСОБА_4 проживає на Григоренка, а вона ніколи не була в квартирі по вул. Братиславській. З грудня 2014 року родина ОСОБА_4 тимчасово проживає у м. Вишневому.

Свідок ОСОБА_21, який є кумом родини ОСОБА_4, показав, що відносини у ОСОБА_4 з ОСОБА_20 вкрай напружені, стосунки між ними погіршилися після смерті чоловіка ОСОБА_2, замки в квартирі по пр-ту Григоренка були поміняні і родина ОСОБА_4 не змогла туди попасти. До моменту виселення в 2014 році родина ОСОБА_4 проживала в спірній квартирі по пр-ту Григоренка. Зі слів відомо, що на даний час вони мешкають у м. Вишневому.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, в обгрунтування заявлених вимог, позивачем за основним позовом не надано достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження обставин не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Позивач не надала належних та достатніх доказів, які б вказували на дату вибуття і час, коли відповідачі були відсутні у спірній квартирі понад встановлений законом строк (акти, листи, довідки, тощо).

Не доведено матеріалами справи й наявність у відповідачів, окрім спірного помешкання, іншого житла.

Натомість, під час розгляду справи встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач за основним позовом змінила замки від вхідних дверей у спірній квартирі, внаслідок чого відповідачі не мають доступу у спірне житлове приміщення.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу спільного користування житловим приміщенням, а з пояснень позивача та її представників убачається, що спільне користування квартирою є неможливим і небажаним саме для позивача.

Отже, твердження відповідачів про те, що вони не мають змоги проживати у квартирі через перешкоди, які чинить їм позивач, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Положеннями ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 з наведених у первісному позові підстав не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а покази свідків за встановлених обставин не можуть бути покладені в основу рішення по даній справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Враховуючи той факт, що відповідачі не втратили своє право користування спірним житловим приміщенням - АДРЕСА_3 в м. Києві, і те, що під час судового розгляду було доведено, що відповідачі позбавлені можливості проживати у спірній квартирі внаслідок зміни замків на вхідних дверях, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 р.н. про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення підлягають задоволенню.

Натомість, зустрічні позовні вимоги про встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням задоволенню не підлягають, виходячи з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України житлове приміщення, яке мають право займати члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, визначається його власником.

З урахуванням цієї норми закону, підстави для визначення порядку користування жилим приміщенням та виділення відповідачам у користування ізольованої кімнати площею 18 кв. м. відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження, про визнання такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, 2004 року народження, третя особа : Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та встановлення порядку користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користуванні АДРЕСА_3 в м. Києві.

Вселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_3.

В решті вимог зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Набудович