АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4786/15 Справа № 182/7733/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
04 червня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік червень 04 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 квітня 1992 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, від якого 29.12.1993 року народилася донька ОСОБА_4, а 02.09.2003 року син ОСОБА_5, який фактично проживає разом зі своєю матірю.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що з 2012 року між ним та відповідачкою були припинені фактичні шлюбні відносини і на даний час вони проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду, в якому просив шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 розірвати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року шлюб, зареєстрований 29.04.1992 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі актів про шлюб був зроблений запис № 317 розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона з позивачем перебуває у шлюбі 23 роки і продовжує кохати свого чоловіка, хвилюючись за свою родину, в якій виховуються двоє дітей, з розірванням шлюбу не погоджується, і у звязку з тим, що дані обставини судом першої інстанції не були прийняті до уваги та не надано ніякого часу для примирення, просила рішення суду скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що спільне проживання та шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинено кілька років тому, приблизно з 2012 року, а з серпня 2014 року позивач ОСОБА_3 став проживати з іншою жінкою.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного зясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2, від якого народилося двоє дітей, існує тривалий час, а саме з 29 квітня 1992 року, а шлюбні відносини, як пояснювала в судовому засіданні ОСОБА_2 були припинені лише 11.08.2014 року /а.с. 27/, і не дивлячись на це ОСОБА_2 продовжує кохати свого чоловіка та опікуватись за свою родину.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін та вживати заходів до примирення подружжя, але що судом першої інстанції під час постановки оскаржуваного рішення виконано не було, рішення суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1,3 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменти його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :