Справа № 203/4951/12
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

за участю:

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

суб`єкта оскарження державного виконавця Малової М.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представників заінтересованої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5, з викликом стягувача ОСОБА_2, державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6, на дії державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості за аліментами та складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що він є боржником по виконавчому провадженні № 42718699 з виконання виконавчого листва № 203/4951/12 від 07.11.2012 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. За місцем роботи ОСОБА_5 бухгалтерією підприємства «Газомер» щомісячно проводиться нарахування та утримання аліментів згідно цього виконавчого листа, в звязку з чим заборгованості зі сплати аліментів він не має. Проте, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_5 було направлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по вищезазначеному виконавчому провадженню, який отримано ним 23.02.2015 року. Згідно отриманого розрахунку, за період з 06.09.2012 року по 19.02.2015 року ОСОБА_5 було нараховано заборгованість в загальній сумі 27059,56 грн., а саме: за 1-й квартал 2013 року нараховано 51935,00 грн., податок 2596,75 грн., виплачено - 49338,25 грн., 1/4 частина стягнення до сплати 12334,56 грн. як заборгованість; за 3-й квартал 2013 року нараховано 62000,00 грн., податок 3100,00 грн., виплачено 58900,00 грн., 1/4 частина стягнення до сплати 14725,00 грн. як заборгованість. Такі дії державного виконавця заявник вважає неправомірними, тому звернувся до суду з даною скаргою, в якій також просить скасувати зазначений розрахунок, а судові витрати, повязані з розглядом скарги, покласти на Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 скаргу підтримала на підставах, викладених в ній. Суду також пояснила, що розрахунок, складений державним виконавцем, є спірним, тому державний виконавець не мав права його складати. Згідно довідки існує дохід про продаж рухомого майна, то це дохід від продажу транспортних засобів, які на даний час є предметами розгляду судових справ щодо поділу спільного майна подружжя та визнання договору купівлі-продажу недійсним. Державний виконавець повинен був врахувати чистий дохід. Один із проданих автомобілів куплений за отримані в кредит грошові кошти, за нього навіть і на даний час сплачується кредит, причому самостійно ОСОБА_5 При визначенні таких спірних питань державний виконавець повинен був керуватися постановою КМУ від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». ОСОБА_5 працює директором ПП «Газомер» та не являється приватним підприємцем. Державним виконавцем не було з`ясовано джерело походження доходів, які ним були враховані при визначенні розміру заборгованості. Нею, як представником боржника, було попереджено державного виконавця про те, що існує спір, та доходи, зазначені в довідці податкової інспекції, це доходи від продажу транспортних засобів. Просить задовольнити скаргу та визнати дії державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 по обчисленню розміру заборгованості та складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 42718699 за період з 06.09.2012 року по 19.02.2015 року неправомірними та скасувати зазначений розрахунок. Також просить стягнути з Ленінського відділу ДВС судові витрати на правову допомогу відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Суб`єкт оскарження державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти скарги. Суду пояснила, що до неї надійшла заява від ОСОБА_2 для того, щоб зробити перерахунок заборгованості відповідно до довідки податкової інспекції від 25.09.2014 року. Вона діяла відповідно до законодавства. Згідно виконавчого листа аліменти стягуються із заробітку та доходу боржника. При здійсненні розрахунку нею використовувалася постанова КМУ від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», а саме п.19 інші види заробітку. Вона не повинна з`ясовувати, що це за майно, в її повноваження не входить перевіряти довідки податкової інспекції. В відповіді податкової інспекції зазначено, що це дохід, і на підставі цієї відповіді вона зробила розрахунок. З ОСОБА_5 вона спілкувалася, він нічого їй з цього приводу не пояснив та не надав жодних документів. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Представники заінтересованої особи ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що згідно виконавчого листа від 07.11.2012 року з ОСОБА_5, приватного підприємця, стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до законодавства розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем, який складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу та боржнику. За заявою заінтересованої особи спір щодо розміру заборгованості вирішується судом. Відповідно до постанови КМУ від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Вважають, що посилання заявника на неправильність розрахунку є безпідставними, оскільки боржник, окрім отриманої заробітної плати в різних підприємствах, до теперішнього часу також займається підприємницькою діяльністю, що підтверджує копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо належності боржнику ОСОБА_5 Приватного підприємства «ПРИВАТ-ПРОДУКТ». Боржник у виконавчому провадженні порушував обов`язок письмово повідомляти державного виконавця про отримані доходи та не надавав документи про виплату аліментів. Заявником не надані суду належні докази, які б вказували про отримання ОСОБА_5 доходу від продажу рухомого майна не як приватного підприємця та докази того, що саме автомобілі були продані ним як рухоме майно. Тому в даному випадку відсутня вина державного виконавця при обчисленні розміру заборгованості ОСОБА_5 по аліментах, оскільки саме податковою інспекцією встановлено отримані доходи ОСОБА_5 Крім того, заявник помилково посилається на кредитний договір з ПАТ «ВТБ Банк» від 19.05.2011 року, так як транспортний засіб був придбаний ним 11.05.2011 року, тобто автомобіль був придбаний не за кредитні кошти, а кредит укладений на вже куплений автомобіль, що підтверджується обліковою карткою. Вважають, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала своїх представників, просить відмовити в задоволенні скарги.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Ленінському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 42718699 з виконання виконавчого листа № 203/4951/12 від 07.11.2012 року, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення суду від 15.10.2012 року по справі № 203/4951/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, за яким з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 06 вересня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається зі скарги та не заперечується учасниками процесу, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_5 було направлено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по вищезазначеному виконавчому провадженню, який отримано ним 23.02.2015 року.

Згідно вказаного розрахунку за період з 06.09.2012 року по 19.02.2015 року, ОСОБА_5 було нараховано заборгованість по аліментах в загальній сумі 27059,56 грн., а саме:

- за 1-й квартал 2013 року: нараховано 51935,00 грн., податок 2596,75 грн., виплачено 49338,25 грн., до сплати (1/4 частина стягнення по виконавчому листу) 12334,56 грн. як заборгованість;

- за 3-й квартал 2013 року: нараховано 62000,00 грн., податок 3100,00 грн., виплачено 58900,00 грн., до сплати (1/4 частина стягнення по виконавчому листу) 14725,00 грн. як заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Згідно ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Згідно з ч.7 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. У разі, якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно з ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Частиною 1 статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою

Міністерством юстиції України.

ОСОБА_5 має постійне місце роботи і підприємство щомісячно здійснює відрахування аліментів за виконавчим листом № 203/4951/12.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов'язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачуються штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв'язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров'я, за винятком сум для відшкодування збитків на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними;141) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об'єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Згідно з ч.1 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч.1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем Маловою М.В. було правомірно здійснено розрахунок заборгованості по аліментах на підставі наданої податковою інспекцією довідки про суми виплачених ОСОБА_5 доходів в період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року.

Згідно п.26 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Зі змісту скарги ОСОБА_5 та пояснень його представника за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що предметом розгляду є не дії державного виконавця по виконанню рішення суду, а боржник ОСОБА_5, отримавши розрахунок заборгованості по аліментах, здійснений державним виконавцем, не погоджується саме з розрахунком заборгованості, тобто існує спір про право, який повинен бути вирішений в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії державного виконавця Ленінського відділу ДВС були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права заявника не було порушено, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст.388 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.195 СК України, постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст.383-388 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5, з викликом стягувача ОСОБА_2, державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6, на дії державного виконавця щодо обчислення розміру заборгованості за аліментами та складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, залишити за заявником ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Ю.Ф.Карпінська