Справа № 278/3578/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2015 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Мокрецького В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Левченко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовами ОСОБА_1 до Левківської сільської ради Житомирського району про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, про визнання недійсними записи в погосподарській книзі №8 за 2001-2005 роки та зобов'язання вчинити певні дії, за участю третьої особи ОСОБА_3, яка заявила самостійні позовні вимоги до ОСОБА_1 та Левківської сільської ради Житомирського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірне майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовами, в яких просить визнати за нею право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за законом після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, ОСОБА_1 просить суд визнати недійсними записи у погосподарській книзі №8 за 2001-2005 роки по вказаному вище будинку та зобов'язати Левківську сільраду внести записи до згаданої погосподарської книги, зазначивши головою двору її батька ОСОБА_4 Свої вимоги обґрунтовує тим, що у наведеній погосподарській книзі запис про те, що головою двору є ОСОБА_5, та всі послідуючі за ним записи, не відповідають дійсності. Водночас, позивачка вважає, що їй, як єдиній спадкоємиці після смерті ОСОБА_4, який був головою двору за вказаною адресою, належить спірний будинок, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на цю спадщину, у зв'язку із відсутністю у батька правовстановлюючого документу на будинок.

Третя особа ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті його батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказаний будинок був побудований його батьком, та після смерті батьків він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у вигляді спірного будинку, проте отримав відмову, оскільки право власності на цей будинок за батьками не зареєстровано в державних органах.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з тих же підстав, а позов ОСОБА_3 не визнав, оскільки головою двору був ОСОБА_4, а не ОСОБА_5

Представник відповідача Левківської сільської ради позов ОСОБА_1 не визнала та підтримала позов ОСОБА_3, оскільки головою двору за вказаною адресою був його батько ОСОБА_5

Третя особа та його представник свій позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Позов ОСОБА_1 не підтримали з підстав, на які послався представник вказаної сільради.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що третя особа ОСОБА_3 та спадкодавець позивачки ОСОБА_7 є рідними братами. Їх батькам, а саме батьку ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 належав спірний жилий будинок АДРЕСА_1, який останні побудували у 1983 році, але не оформили належним чином своє право власності на вказаний будинок у відповідних органах державної реєстрації таких прав.

Вказаний факт не оспорюється сторонами та підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які пояснили, що даний будинок був побудований у 1983 року саме ОСОБА_5 під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_6 Їх син ОСОБА_4 участі в будівництві не брав, а з 1999 року фактично проживав за іншими адресами у АДРЕСА_2.

У відповідності до записів погосподарських книг з 1983 року головою і єдиним членом двору рахується ОСОБА_4, а суспільна група господарства - робітнича. 12.12.1989 року ОСОБА_4 вибув з господарства в м. Житомир (запис у погосподарській книзі №9 за 1986-1990 роки), а тому облікування дворогосподарства було припинено до 1996 року. 09.02.1999 року членами робітничого двору ОСОБА_4 стали його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (погосподарська книга №14 за 1996-2000 роки). У погосподарській книзі за 2001-2005 роки були вчинені необумовлені виправлення щодо голови двору, яким став ОСОБА_5 Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника Левківської сільради та висновком експерта №1/664 від 10.05.2013 року, проведеним у рамках кримінального провадження №000009 (а.с. 157 цивільної справи 2-2257/12).

Отже, судом встановлено, що спірний будинок був побудований ОСОБА_5 у 1983 році, який на той час перебував у шлюбі з ОСОБА_6

У відповідності до ст. 22 КпШС України (в редакції 1969 року), який діяв станом на 1983 рік, та ч. 1 с. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, з огляду на викладене судом встановлено, що спірний будинок був побудований у 1983 році та належав на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 Після смерті останнього відкрилась спадщина, у вигляді ? частини спірного будинку АДРЕСА_1, так як інша ? частина згаданого будинку належала його дружині ОСОБА_6

Дану спадщину, за законом, як спадкоємці першої черги, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, в рівних частках, прийняли, дружина померлого ОСОБА_6 та його син ОСОБА_4, так як вони постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку у шість місяців не відмовились від неї.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_5, частка у праві власності на спірний будинок ОСОБА_6 становила ? частини, що складається з ? частини будинку, яка належала останній на праві спільної сумісної власності подружжя та з ? частини, яку остання отримала у спадок після смерті чоловіка ОСОБА_5 (?+?=?).

Частка ж будинку, яка належала ОСОБА_4, після смерті його батька ОСОБА_5, становила ? частину.

Викладені обставини фактично не оспорюються сторонами та підтверджується вищевказаними записами погосподарських книг та свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 (а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 Після смерті якої відкрилась спадщина, у вигляді ? частин спірного будинку АДРЕСА_1.

Вказану спадщину, в рівних частинах, прийняли сини останньої, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3

При цьому, ОСОБА_4 прийняв цю спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом із ОСОБА_6 на час відкриття спадщини та протягом шести місяців не відмовився від неї. ОСОБА_3 також прийняв дану спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, в порядку ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після успадкування ? частки спірного будинку, яка належала померлій ОСОБА_6 її сини стали спільними власниками згаданого будинку. При цьому частка будинку ОСОБА_4 становила 5/8 частин, оскільки складається з ? частини яку він успадкував у ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті батька ОСОБА_5 та з 3/8 частин, яку він успадкував ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті матері ОСОБА_6 (? : 2 = 3/8), а частка будинку брата ОСОБА_3 становить 3/8 частин, так як складається лише з половини частини спірного будинку, яку останній успадкував після смерті матері ОСОБА_6 (? : 2 = 3/8).

Викладені обставини також фактично не оспорюються сторонами, а також підтверджується вищевказаними записами погосподарських книг, свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 (а.с. 32 (зворотній бік), заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 (а.с. 34 (зворотній бік).

Отже, після смерті батьків, брати ОСОБА_6, як спадкоємці останніх, стали співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_4 на праві власності належало 5/8 частин, а ОСОБА_3 3/8 частин вказаного будинку. Проте, через нотаріальні органи останні не оформили своє право власності на спірний будинок, з тих причин, що у їх батьків-спадкодавців були відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок, а також у зв'язку із спором між останніми щодо розміру належних їм на праві власності часток будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, якому на праві власності повинно б було належати 5/8 частин вказаного будинку, як спадкоємцю першої черги після смерті його батьків ОСОБА_4.

За приписами ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення), внуки, спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В свою чергу судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4, та онучкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 і померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6

Також судом встановлено, що позивачка ОСОБА_6 у відповідності до ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, а відтак остання, в порядку ст. 1266 ЦК України, успадкувала за правом представлення спадщину, яка належала б її померлому батьку, тобто ОСОБА_4, та яка складається з 5/8 частин спірного будинку.

За огляду на викладене, суд вважає, що між сторонами діють спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, а позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення.

Так суд визнає за ОСОБА_1, як за спадкоємицею за представленням після смерті її батька ОСОБА_4 право власності на 5/8 частин спірного будинку, а за ОСОБА_3, як за спадкоємцем першої черги після смерті його матері ОСОБА_6 право власності на 3/8 частини згаданого будинку.

Суд відмовляє позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у визнанні за ними, як за спадкоємцями за законом, права власності на весь будинок, з підстав які судом наведені вище.

Також суд відмовляє позивачці ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання недійсними записів в погосподарській книзі №8 за 2001-2005 роки та зобов'язання сільраду зазначити у вказаних записах головою двору спірного будинку її батька, тобто спадкодавця ОСОБА_4, у зв'язку з нижчевикладеним.

Як вбачається з рішення Житомирського районного суду від 16.05.2013 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_10, Левківської сільради про визнання недійсним заповіту та про визнання за ОСОБА_4 право власності на вказаний вище жилий будинок АДРЕСА_1 та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 13.08.2013 року, яким дане рішення суду залишено без змін, сама по собі запис в погосподарській книзі №8 за 2001-2005 роки про те, хто є головою робітничого двору по вказаній адресі, тобто чи ОСОБА_11 чи ОСОБА_4, не має будь-якого юридичного значення для вирішення вказаного спору.

Окрім цього, самі по собі виправлення у цій книзі не є доказом того, хто саме був головою цього робочого двору.

Разом з цим, ураховуючи правову позицію сторін, які не заперечували, що спірний будинок був побудований саме ОСОБА_5 у 1983 році, та пояснень свідків, які цей факт підтвердили в суді, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, на підставі викладеного суд вважає, що позови позивачки ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 392, 1266, 1268 ЦК України та ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 частин жилого будинку АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за правом представлення після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частини жилого будинку АДРЕСА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення з моменту отримання його копії, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: