Справа № 352/493/15-ц
Провадження № 2/352/431/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Струтинського Р.Р.

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Старолисецької сільської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що житловий будинок, у якому вони проживають по АДРЕСА_1 побудований ними у 1987 році. Будівництво здійснено на фундаменті, зробленому відповідно до проекту забудови земельної ділянки, виданого на ім'я її свекрухи, нині покійної ОСОБА_3. До кінця 1987 року ними при допомозі свекрухи було побудовано господарські будівлі і споруди (сараї, вбиральня, криниця, ворота, огорожа) відповідно до конфігурації, відображеній у технічному паспорті вказаного будинку. Станом на 01.04.1991 року в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1, проживали вони - ОСОБА_1 та її син, ОСОБА_2, вели домашнє господарство, здійснювали ремонт будинку. Свідоцтва про право власності на цей будинок та господарські будівлі та споруди Старолисецька сільська рада ні їм, ні будь-кому іншому не оформляла. Житловий будинок занесений у Погосподарську книгу Старолисецької сільської ради. Інших правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок не існує. Оскільки, на даний момент їх право власності на житловий будинок є непідтверджене правовстановлюючими документами, вони не можуть здійснити щодо свого майна повноваження власника в частині розпоряджатися ним. Просили визнати за ними право власності на житловий будинок, сарай, криницю, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просила їх задоволити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте сільський голова подав до суду заяву в якій просить справу слухати у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що житловий будинок, у якому проживають позивачі по АДРЕСА_1 побудований ними у 1987 році. Будівництво здійснено на фундаменті, зробленому відповідно до проекту забудови земельної ділянки, виданих на ім'я свекрухи позивачки, нині покійної ОСОБА_3. До кінця 1987 року позивачі з допомогою свекрухи було побудовано господарські будівлі і споруди (сараї, вбиральня, криниця, ворота, огорожа) відповідно до конфігурації, відображеній у технічному паспорті вказаного будинку. Станом на 01.04.1991 року в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1, проживали позивачі - ОСОБА_1 та її син, ОСОБА_2, вели домашнє господарство, здійснювали ремонт будинку. Свідоцтва про право власності на цей будинок та господарські будівлі та споруди Старолисецька сільська рада ні їм, ні будь-кому іншому не оформляла. Житловий будинок занесений у Погосподарську книгу Старолисецької сільської ради. Інших правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок не існує.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на житловий будинок, сарай, криницю, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 317, 319, 328, 344, 376, 392, 397 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, сарай, криницю, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р. Струтинський