Справа № 447/106/15 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/2991/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и л а :

21 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, покликаючись на те , що 6 липня 2013 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у них народилася дочка: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем. З грудня місяця 2013 року, тобто з часу фактичного припинення між ними шлюбних відносин, відповідач матеріально чи фінансово позивачу та їхній спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, і між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Тому, враховуючи вищенаведене, просила суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 ( вісімсот) грн., так як відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року позов задоволено, вирішено: стягувати щомісячно з ОСОБА_2 08 лютого 1985 р. н. на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 21 січня 2015 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішено питання судових витрат.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, який просить змінити рішення в частині визнання розміру аліментів та викласти в наступній редакції: "стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 21 січня 2015 року". Вважає оскаржене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи та у зв'язку із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, не взяв до уваги матеріальне становище відповідача, оскільки він не працює, постійного заробітку не має, а також те, що у відповідності до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2015 року встановлений у розмірі 1032 грн., і відповідно 30% становить 309 грн. в грошовому виразі. Додатково вказує, що судом першої інстанції помилково зазначено в оскарженому рішенні, що відповідач частково визнав позов, оскільки в ньому прописано одну позовну вимогу і відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства відповідач міг або повністю визнати позов або заперечувати проти задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Оскільки відповідач здоровий, з нього не проводиться стягнення по виконавчих документах , а інших обставин, які б звільнили відповідача від аліментного обов"язку не встановлено, та виходячи з обставин справи, які стверджують, що відповідач не має постійного місця праці , має не стабільний доход, суд дійшов висновку що аліменти з відповідача слід стягувати в твердій грошовій сумі , а тому у відповідності до ст. 180 СК , згідно з якою батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд першої інстанції визнав, що позов підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на те , що відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість працевлаштування відповідача і отримання ним достойних доходів, які б забезпечували належне утримання дитини. Оскільки дитині сторін сповнився лише один рік, вона потребує постійного догляду, який здійснює позивач , яка на даний час не працює, та водночас проходить інтернатуру, то колегія суддів вважає, що визначення аліментів на дитину сторін в розмірі 800 гривень є справедливим і обгрунтованим. За таких обставин, посилання апелянта на розмір прожиткового мінімуму встановленого на 2015 рік на дітей у віці до шести років, як на підставу для зменшення розміру аліментів і визначення їх у розмірі 500 гривень , колегія суддів розглядає як такі, що не заслуговують на увагу, і не дають підстав для зміни оскарженого рішення.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів на дитину, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини у справі та правовідносини, які випливали з встановлених обставини, вірно застосовані норми матеріального права та ухвалено рішення у відповідності до вимог закону.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженого рішення не спростовують, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

Федоришин А.В.