Справа № 474/230/15 -ц.
Провадження № 2-о/474/5/2015 року.
У Х В А Л А

14.04.15 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

У складі головуючого судді Тихоненко М.І.

При секретарі судового засідання Степанову В.В.

За участю заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, заінтересованої особи ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, представника заінтересованої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Врадіївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини на утриманні ОСОБА_8.

Заінтересовані особи: ОСОБА_5,

ОСОБА_3.

ВСТАНОВИВ :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення про те, що ОСОБА_8, 1950 року народження, постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, та фактично вступив в управлінн, володіння спадковим майном та прийняв спадщину.

В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та просив суд їх задовольнити, оскільки він має намір прийняти спадщину, яку його батько ОСОБА_8 прийняв після смерті свого батька ОСОБА_7, останній який безпосередньо йому доводиться дідусем.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді звернулася з клопотанням про залишення заяви без розгляду, оскільки встановлення факту перебування ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини, на утриманні ОСОБА_8 пов'язане безпосередньо з вирішенням спору про право, а саме прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті свого діда ОСОБА_7, при наявності на момент розгляду справи в суді осіб першої черги спадкоємців, дітей спадкодавця ОСОБА_7

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5- ОСОБА_6 просив суд відмовити в задоволенні заяви.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вивчивши матеріали справи, заслухпавши пояснення заявника, пояснення заінтересованої особи, представника заінтересованої особи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого проживання справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Разом з тим, виходячи зі змісту вимог заявника про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту про те, що ОСОБА_8 постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини та фактично вступив в управління, володіння спадковим майном та прийняв спадщиину та звернення заявника ОСОБА_1 з метою подальшого звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини), мають місце відносини, які виникли з приводу виникнення права на спадщину та прийняття такої.

Відповідно до роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи наведене та керуючись роз'ясненнями Постанови ПВС України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 15, 209-210, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення про те, що ОСОБА_8, 1950 року народження, постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини та фактично вступив в управління, володіння спадковим майном та прийняв спадщину -залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: