Справа № 357/2051/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1 в м. Біла Церква, цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що їхнє сімейне життя не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_2, про що свідчить укладений між ними договір від 13.02.2015 року. Заявники просять розірвати укладений між ними шлюб.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, аналогічні наведеним у заяві. Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала подану заяву, посилаючись на доводи аналогічні наведеним у заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Згідно ч.3 ст. 234 ЦПК України та п. 4 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 26 липня 2011 року, в відділі ДРАЦС Білоцерківського МРУЮ у Київській області, в шлюбі мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, заявники не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, в сім'ї відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, примирення між подружжям неможливе, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування заявників у шлюбі суперечить їх інтересам. Майнових суперечок заявники не мають.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Між заявниками укладено договір про виховання та утримання дитини після розірвання шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи. Однак, заявниками в даній заяві ставиться питання лише щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На момент ухвалення рішення судом, сплинув строк, передбачений ч.4 ст.109 СК України, на протязі якого заявники заяву про розірвання шлюбу не відкликали.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні.

Заявником ОСОБА_2 в заяві про розірвання шлюбу не ставиться питання про зміну прізвища про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 235 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 104, 109, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 18, 60, 209, 212 - 215, 234, 235, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 липня 2011 року в відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 878, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Жарікова