Номер провадження: 22-ц/785/2463/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" в особі філії "Південне головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому просив суд визнати недійсним Кредитний договір № ODMLGK01420068 від 16 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та КБ "ПриватБанк" в м. Одеса, правоприємником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", визнати недійсним додаткову угоду до Кредитного договору № ODMLGK01420068 від 16 березня 2007 року укладену 11 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк", виключити з Держаного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію Договору іпотеки від 16 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі Південного ГРУ "ПриватБанк" в м. Одеса, правоприємником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна,квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 накладену за Договором іпотеки укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі Південного ГРУ "ПриватБанк" в м. Одеса, правоприємником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" від 16 березня 2007 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" в особі філії "Південне головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони по справі, будучи належним чином сповіщені, до суду апеляційної інстанції не з'явились, згідно статті 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що 16.03.2007 року між ОСОБА_2 та КБ " ПриватБанк" в особі Південного ГРУ " ПриватБанк" укладено кредитний договір № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 75 000 дол. США для придбання нерухомого майна та 16 200 дол. США на оплату страхових платежів зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 0,84 % в місяць в період оплати з " 16" по " 21" число кожного місяця.

Строк дії кредитного договору № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року до 16.03.2027 року.

22.10.2008 року між ОСОБА_2 та Банком укладено додаткову угоду до Кредитного договору № ODMLGK01420068 від 16.03.2007 року, якою було підвищено відсоткову ставку до 13,2 % на рік.

Позивач просив визнати недійсним Кредитний договір № ODMLGK01420068 від 16 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та КБ "ПриватБанк" в м. Одеса, правоприємником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", визнати недійсним додаткову угоду до Кредитного договору № ODMLGK01420068 від 16 березня 2007 року укладену 11 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на те, що, оскільки зобов'язання за даним кредитним договором виконуються як позивачем так і банком в іноземній валюті без отримання відповідної індивідуальної ліцензії для здійснення даного виду операцій, такий правочин в силу ст..215 ЦК України є недійсним.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням встановлених обставин та застосувавши вимоги вищенаведених норм права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підписавши Кредитний договір, позивач фактично погодився з усіма його умовами, підтвердження будь-яких пропозицій щодо внесення змін до умов Кредитного договору з боку позивача суду не надано.

Колегія вважає, що доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що банк не мав необхідний обсяг дієздатності для здійснення валютних операцій в іноземній валюті, є неспроможними, оскільки в матеріалах справи наявний Додаток до Дозволу № 22-2 від 29.07.2003 року, виданий Національним банком України, в якому зазначено, що "ПриватБанк" має право проводити операції з валютними цінностями, в тому числі: ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів нерезидентів у грошовій одиниці України.

В ч.2 п. 11 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, зазначено, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодній зі сторін кредитного договору.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк" в особі філії "Південне головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПриватБанк"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

С.О. Погорєлова