АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріМішкіної А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року

У справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про встановлення факту сумісного проживання, поділ майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 76-78/

№ справи 759/17003/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 4833/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мазур І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не взяті до уваги пояснення відповідача, щодо спільного побуту, викладені як в судовому засіданні, так і у висновку ДІМ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Також не звернув уваги суд першої інстанції на те, що свідок ОСОБА_10, який засвідчив її непроживання з відповідачем, проживав у квартирі відповідача до серпня 2012 року, а за словами його співмешканки ОСОБА_11, вони виїхали лише восени 2014 року, їхні покази містять суттєві розбіжності, водночас, вона почала там постійно проживати з грудня 2012 року. Також суперечать покази свідка ОСОБА_12 поясненням відповідача, а відповідачем не підтверджено належними доказами факту походження коштів, за які було придбано спірний автомобіль, водночас нею надано квитанцію про оплату нею автомобіля і підтвердження доходів за 2012-2013 роки. Таким чином, судом першої інстанції не надано належну оцінку доказам свідка ОСОБА_13, яка підтверджувала спільне ведення побуту сторонами, не усунуті суперечності в показах інших свідків, а свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, клопотання про допит яких було задоволено, не були належним чином повідомлені про дату розгляду справи та не були допитані взагалі. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, відповідно до договору купівлі-продажу №ВДиА-0001/065 від 6 березня 2013року автомобіля марки Toyota Corolla 2013року випуску, укладеного між ТОВ «ВіДі Автострада» та ОСОБА_6, останній придбав вказаний автомобіль. /а.с.56-57/

Згідно наданої позивачкою квитанції від 26.04.2013р. на рахунок ТОВ «ВіДі Автострада» внесено 166336 грн. 55коп., платником зазначено ОСОБА_6, внесено за додаткову комплектацію автомобіля кошти в розмірі 949 грн. 44коп. Платником зазначено також відповідача ОСОБА_6./а.с.61-62/

Згідно наданої відповідачем квитанції від 6.03.2013р. на рахунок ТОВ «ВіДі Автострада» внесено 5000 грн., платником зазначено відповідача ОСОБА_6./а.с.63/

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля є ОСОБА_6./а.с.58/

Наявність оригіналів вказаних квитанцій у позивачки, не є доказом придбання спірного автомобіля саме за її кошти чи в період сумісного проживання з відповідачем, в розумінні вимог ст. 60 ЦПК України.

Також судом встановлено, та підтверджується сторонами придбання ОСОБА_8. пральної машинки марки «Samsung», та її місцезнаходження у ОСОБА_6, за повідомленням останнього, в тому числі в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8. перешкоди щодо повернення її майна не чиняться.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано керувався приписами ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, а для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Судом першої інстанції, виходячи із даних показів свідків, встановлено, що сторони зустрічалися, але не проживали однією сім'єю, не мали усталені відносини, які притаманні подружжю, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав до задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо підтвердженням їх спільного сумісного проживання однією сім'єю - придбання спільно за її кошти пральної машинки та автомобіля марки Toyota Corolla 2013року випуску, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки придбання спільно автомобіля спростовується матеріалами справи, а пральна машинка позивачки та знаходження її за місцем реєстрації відповідача в запакованому стані, не доводить факт сумісного проживання сторін та придбання майна як подружжям за спільні кошти та для спільного користування.

Доводи апеляційної скарги щодо не взяття до уваги висновку ДІМ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25.04.2014 р. щодо засвідчення ОСОБА_6 спільного проживання з ОСОБА_8., колегія суддів також не бере до уваги, оскільки вказаний висновок фактично є констатацією звернення позивача до дільничного та пояснення сторін щодо вирішення спірних питань в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року - відхилити

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: