Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2015 Справа №607/21410/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Черніцької І.М.

при секретарі Круцько О.Б.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -

Снігурської І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука та просив скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі на посаді завідувача гуртожитку Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М.Паращука, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

В обґрунтування вимог вказує, що з 27.11.2000 року працював на посаді завідувача гуртожитку Тернопільського вищого професійного училища №4 в ім. М. Паращука. 12.11.2014 року був звільнений із вказаної посади на підставі п.7 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що дане звільнення є незаконним, оскільки факт перебування його у нетверезому стані є надуманим та не підтверджується належними доказами.

Посилаючись на наведене просить позов задовольнити

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на доводи викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Снігурська І.Г. позов не визнала та суду пояснила, що звільнення позивача з посади за п. 7 ч. 1 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані відбулося за наявності установлених законом підстав. Факт перебування ОСОБА_1 на робочому місці у робочий час в нетверезому стані підтверджується актом від 11.11.2014 року, показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Також, ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, однак від його проходження відмовся. Крім того, позивачем не представлено суду будь-яких доказів, які підтверджують протилежне та спростовують доводи відповідача. Посилаючись на наведене, просить відмови у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.11.2000 року працював на посаді завідувача гуртожитку Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука.

Відповідно до акту «Про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані», складеного 11 листопада 2014 року працівниками Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Снігурською І.Г., ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що 11 листопада 2014 року о 14 .00 год ОСОБА_1 перебував на своєму робочому місці в нетверезому стані, про що свідчив різкий запах алкоголю, неадекватна поведінка, підвищення голосу, бурхлива розмова.

ОСОБА_1 було запроновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за направлення адміністрації та в супроводі заступника директора з господарської частини ОСОБА_4, що підтверджується актом «Про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані» від 11 листопада 2014 року та направленням Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука за №715 від 11.11.2014 року.

Однак, ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд, про що не заперечив позивач у судовому засіданні.

12 листопада 2014 року виконувачем обов'язків директора ТВПУ №4 ім. М. Паращука видано наказ № 123-к про звільнення позивача із займаної ним посади з 12.11.2014 року на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані.

Факт появи ОСОБА_1 11 листопада 2014 року на роботі у робочий час в нетверезому стані підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 14 год. 00 хв. 11 листопада 2011 року на території училища був затриманий позивач ОСОБА_1 із різко виявленими ознаками алкогольного сп'яніння, зокрема, різкий запах алкоголю, неадекватна поведінка, підвищення голосу, бурхлива розмова. Останньому було запропоновано надати пояснення щодо перебування на робочому місці у нетверезому стані та проти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння. Однак, ОСОБА_1 відмовився. 11.11.2014 року у присутності ОСОБА_1 у кабінеті директора училища був складений акт від 11.11.2014 року про перебування у нетверезому стані, який був оголошений позивачу. ОСОБА_1 від підпису та отримання даного акту відмовився.

Свідок ОСОБА_5 надала суду аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 11 листопада 2014 року він був запрошений у кабінеті директора училища, де також був присутній позивач, для складення акту про перебування ОСОБА_1 на робочому місці у робочий час у нетверезому стані та відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. У ОСОБА_1 візуально були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, зокрема, різкий запах алкоголю, неадекватна поведінка, бурхлива розмова. ОСОБА_1 пропонувалось надати пояснення та пройти огляд на стан сп'яніння, на що він відмовився. Відповідно, був складений акт про перебування позивача 11.11.014 року у нетверезому стані, який був оголошений позивачу. ОСОБА_1 від підпису та отримання даного акту відмовився.

Встановлено, що ОСОБА_1 не є членом профспілкової організації ВПУ №4, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, у тому числі покази свідків, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами п.7 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 6 листопада 1992 року , суди вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст.40 КЗпП, повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену його загальну тривалість вважається робочим.

Нетверезий стан працівника може бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст. 27 ЦПК), яким суд має дати відповідну оцінку."

Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання підтверджено факт перебування ОСОБА_1 11 листопада 2014 рок у робочий час о 14 00 год. на території училища в нетверезому стані, а тому позивач був звільнений з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України згідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 з посади за п. 7 ч. 1 ст.40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані відбулося за наявності установлених законом підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника, а тому позов до задоволення не підлягає.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він не перебував 11.11.2014 року у робочий час на робочому місці у нетверезому стані, що йому не пропонувалось пройти медичний огляд та він не був ознайомлений із актом від 11.11.2014 року, як такі, що спростовуються наявними матеріалами справи, показами свідків ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, позивачем не подано суду будь-яких доказів на підтвердження власних доводів та спростування доказів відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Безпідставними є посилання позивача на відзнаки за високоефективну працю одержані ним за весь час роботи в училищі, оскільки дані заохочення не мають значення для вирішення даної справи.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. суд ,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища №4 ім. М. Паращука про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення за № 123-к від 12.11.2014 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий суддяІ. М. Черніцька