АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Надтока А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "ОТП Факторинг Україна", треті особи: приватний нотаріус Бондар Ірина Миколаївна, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року, посилаючись на неправильне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, переглянувши справу, вважає скаргу необґрунтованою, а оскаржуване рішення таким, що повинне бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2008 р. між ОСОБА_2 та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 65 000 долл. США.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позичальником та Банком укладений договір іпотеки, де предметом іпотеки є домоволодіння та земельна ділянка, що на праві власності належать ОСОБА_2 21.12.2012 р. між Банком та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до якого новим кредитором, який має право вимоги до позичальника та поручителя за кредитним договором, є ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

30.05.2012 р. у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору щодо його виконання нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу на підставі заяви нового кредитора вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належне позивачу на праві власності майно.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд виходив із доведеності вимог позивача щодо того, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1 ч. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки суму заборгованості, що зазначена у виконавчому написі, не можна вважати безспірною.

Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та п. 1.1, 1.2 ч. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, є наступні документи: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1 ч. З глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Разом з тим, при вчиненні виконавчого напису Банк не надав нотаріусу належних документів щодо здійснення повного чи часткового погашення кредиту, на підставі яких нотаріус мав би змогу пересвідчитися у безспірності розміру суми, заявленої новим кредитором, та фактичним розміром заборгованості за кредитним договором.

Так, в матеріалах справи містяться пояснення на позовну заяву, подані Нотаріусом, в яких остання перелічила документи, що надавались їй Банком, та додала їх до своїх пояснень, а саме: копія договору іпотеки, розрахунок заборгованості, копія досудової вимоги.

Між тим, названий Банком розрахунок заборгованості не може вважатись дійсно розрахунком та документом, що підтверджує безспірність заборгованості, оскільки він не містить взагалі яких-небудь відомостей про щомісячне нарахування та погашення боргу, відсотків, а є лише документом, що констатує загальну суму заборгованості за кредитом та відсотками. Інші документи, як-то виписка по рахунку, - Банком, а також нотаріусом до справи, а також до апеляційної скарги, - не надавались

В той же час, позивачем стверджується, що сума заборгованості є значно меншою, Банком та Нотаріусом не були враховані здійснені ним платежі по 47-ми квитанціям на загальну суму 28 861,36 долл.США.

Крім того, райсуд врахував, що у виконавчому написі зазначений строк, за який провадиться стягнення, а саме: з 24.06.2008 р. по 21.12.2012 р. А відповідно до наданого Банком нотаріусу так званого розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, він виготовлений станом на 04.04.2013 р., а тому вважав, що нарахування відсотків за кредитним договором в рахунок погашення яких вчинений виконавчий напис, здійснено за період після 21.12.2012 року.

Таким чином, виходячи з того, що заборгованість, яка вказана у виконавчому написі, є спірною, райсуд на підставі ст.369 ЦПКУ обгрунтовано визнав виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Твердження в апеляційній скарзі про безспірність заборгованості та про врахування Банком та Нотаріусом погашеної позивачем заборгованості в сумі 28 861,36 долл.США з посиланням на розрахунок - не заслуговують на увагу з наведених вище підстав, зокрема, тому, що так званим розрахунком таке не підтверджується. Інші доводи є такими, що не мають вирішального значення та як такі, що давали б правові підстави для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - відхилити.

Рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична