Справа № 526/2164/14-ц
Провадження № 2/526/211/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю адвоката Хоруженка С.Г.

позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади Гадяцької міської ради, ОСОБА_4, треті особи Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, територіальної громади Гадяцької міської ради, треті особи Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до територіальної громади Гадяцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_7, після її смерті залишилася спадщина у вигляді частини домоволодіння по АДРЕСА_1. Вони та їх батько ОСОБА_8 і їх сестра ОСОБА_4 звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_8 після його смерті залишилася спадщина у вигляді частини домоволодіння по АДРЕСА_1 та приватизованої земельної ділянки. Вони вчасно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, проте під час оформлення спадщини з'ясувалося, що за життя їх батько склав заповіт, яким належне йому майно заповів їх сестрі ОСОБА_4 Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом і на час смерті їх батька були непрацездатними і відповідно мають право на обов'язкову частку спадкового майна, однак не можуть скористатися своїм правом за відсутності право установчих документів, тому просять визнати за ними право власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння після смерті матері в розмірі 1/8 частини за кожною та право власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння та приватизованої земельної ділянки після смерті батька в розмірі 5/48 частин за кожною.

18 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, територіальної громади Гадяцької міської ради, треті особи Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7, після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1 /2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, вона є спадкоємцем на 1/8 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_8 після його смерті залишилася спадщина у вигляді 5/8 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та приватизованої земельної ділянки. Вона є спадкоємицею на спадкове майно після смерті батька за заповітом, залишеним на її ім'я. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 1/8 частини домоволодіння після смерті матері та право власності на спадкове майно у вигляді 5/8 частин домоволодіння після смерті батька та огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки № 3, приватизованої земельної ділянки АДРЕСА_1, так як вважає, що сестри ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не мають права на обов'язкову долю, оскільки не були непрацездатними особами на момент смерті батька.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що після смерті матері всі три сестри подали заяви про прийняття спадщини, однак в установленому законом порядку спадщину не оформляли, бо залишався живим батько, за яким вони доглядали. Після смерті батька з'ясувалося, що він склав заповіт на ім'я лише однієї сестри ОСОБА_4, але оскільки вона має право на обов'язкову долю, тому в зв'язку з відсутністю право установчих документів просила визнати за нею право власності на 1/ 8 спадкового майна після смерті матері та 5/ 48 частин після смерті батька. Також вказала, що огорожа, ворота та хвіртка були збудовані за життя батька і його кошти, тому теж є спадковим майном.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що всі право установчі документи на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_4, тому вона не може у нотаріальній конторі оформити свої спадкові права на спадщину після смерті матері у вигляді 1 / 8 частини домоволодіння та на обов'язкову долю після смерті батька у вигляді 5 / 48 частин домоволодіння.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що батько за життя заповів їй усе належне йому майно. Проти визнання права власності на спадкове майно після смерті матері по 1 / 8 частину будинку за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не заперечувала. Вважає, що земельна ділянка та 5 / 8 частин будинку належать їй згідно заповіту після смерті батька, так як сестри не мають права на обов'язкову долю, а огорожа, ворота та хвіртка були збудовані за її власні кошти і не є спадковим майном після смерті матері.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вважаються непрацездатними особами згідно чинного законодавства, а тому не мають права на обов'язкову долю у спадковому майні після смерті батька. Земельна ділянка була приватизована після смерті матері, тому не є спадковим майном після її смерті і розподілу не підлягає. Ворота, хвіртка, огорожа були збудовані в 2011 році після смерті матері, а тому не входять до складу її спадкового майна.

Гадяцька міська рада, Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. звернулися до суду з заявою про розгляд справи без участі представників, при постановленні рішення покладаються на розсуд суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7. одружилися 15 листопада 1946 року у м. Гадяч. Від шлюбу є троє дітей.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7

ОСОБА_8 за життя належало домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом 9 вересня 1960 року. 22 квітня 1981 року Полтавським БТІ вчинено реєстровий напис на вказаному договорі та зареєстровано право власності на жилий будинок за ОСОБА_8

Відповідно даних технічного паспорту вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 4 серпня 2014 року становить 37143 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гадяч ОСОБА_7 померла.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7 із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На момент смерті ОСОБА_7, ОСОБА_8 - чоловік - проживав разом з нею.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 26 жовтня 2004 року, ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0,0827 га розташованої в АДРЕСА_1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 78556,73 га.

20 жовтня 2006 року у м. Гадяч ОСОБА_8 на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким належний йому будинок з господарчими будівлями та земельною ділянкою, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповів доньці ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гадяч ОСОБА_8 помер.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Заєць Н.М. заяви про прийняття спадщини подали доньки спадкодавця - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

14 листопада 2014 року приватний нотаріус Заєць Н.М. повідомила ОСОБА_2 про наявність заповіту після смерті батька - ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_4 та про її право і право сестри ОСОБА_3 на обов'язкову частку у спадщині, а також про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на обов'язкову частку за відсутності право установчих документів.

Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів.

Ч.1 ст. 1241 ЦК України передбачає, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розглядаючи первісний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Так, судом встановлено, що після смерті матері - ОСОБА_7, дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установленому законом порядку звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Оскільки після смерті ОСОБА_7 було чотири спадкоємці, то позивачі відповідно успадковують по 1 / 8 частині будинку та господарських споруд після смерті матері за законом.

Суд також враховує, що земельна ділянка біля будинку була приватизована ОСОБА_8 в 2004 році після смерті дружини, тому суд не вбачає підстав для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки після смерті ОСОБА_7, так як вона за життя не набувала права власності на зазначене майно і вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Суд також вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті батька - ОСОБА_8 відповідно до положень ст. 1241 ЦК України як непрацездатні діти спадкодавця, оскільки на момент смерті батька ОСОБА_2 виповнилося 60 років, а ОСОБА_3 - 63 роки, окрім цього остання є інвалідом 2 групи.

За наведених обставин, суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати право власності на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_8 по 1 / 6 частині на земельну ділянку та по 5 / 48 частин на домоволодіння.

Розглядаючи зустрічний позов ОСОБА_4 в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що він теж підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і дана обставина не оспорюється іншими учасниками процесу, що ОСОБА_4 успадковує після смерті матері 1 / 8 частину домоволодіння за законом.

Залишений після смерті батька - ОСОБА_8 заповіт на ім'я ОСОБА_4 на час розгляду справи в суді ніким не оспорений, не змінений і не відмінений. Враховуючи право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на обов'язкову частку у спадщині, суд не вбачає підстав для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки лише за ОСОБА_4. Суд вважає, що остання успадковує 2 / 3 частини земельної ділянки біля будинку, що за життя була приватизована ОСОБА_8.

Суд також вважає, що з урахуванням обов'язкової частки у спадщині ОСОБА_3 та ОСОБА_2, за ОСОБА_4 слід визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8 у вигляді 5 /12 частин домоволодіння.

Не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_4 на ту обставину, що хвіртка, ворота та огорожа не входять до складу спадкового майна після смерті матері і були збудовані за її власні кошти в 2011 році, так як надані позивачем докази у вигляді накладних та товарних чеків неможливо визнати належними та допустимими доказами. Окрім цього, закон не передбачає можливості визнання права власності за особою на окремо взяті допоміжні господарчі споруди, які не являються нерухомим майном і не можуть бути зареєстровані як окремий об'єкт нерухомості. За наведених обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання за нею права власності на ворота, огорожу, хвіртку слід відмовити.

Також не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на ту обставину, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мають права на обов'язкову частку у спадщині, оскільки не є повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця, бо не визнані в установленому законом порядку інвалідами.

Так, ст. 1 абзац 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

З матеріалі справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент смерті батька досягли встановленого ст. 26 зазначеного закону для жінок пенсійного віку - 55 років. Рішення Конституційного Суду України від 13 лютого 2014 року, на яке посилаються ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5, стосується повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, які не досягли установленого законом пенсійного віку. Окрім того дані роз'яснення не мають зворотної сили, оскільки стосуються правовідносин, що наступили після прийняття рішення Конституційним Судом України.

Керуючись ст. 16, п.11 ст. 346, ст. 392, 1225, 1241, 1268 ЦК України, ст. 10, 60, 213, 214, 223-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

- позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади Гадяцької міської ради, ОСОБА_4, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, територіальної громади Гадяцької міської ради, треті особи Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право спільної часткової власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гадяч, що знаходиться по АДРЕСА_1 Полтавської області у вигляді житлового будинку - А1, загальною площею - 72.5 кв.м., житлова площа - 44.9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - Б, огорожі - №1, воріт - №2, хвіртки - №3, в розмірі 1/ 8 частини домоволодіння за кожною.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право спільної часткової власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0827 га кадастровий номер НОМЕР_2, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8, що належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, в розмірі 1/ 6 частини за ОСОБА_2, 1/ 6 частини за ОСОБА_3, 2 / 3 частини за ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 5/ 8 частин спадкового майнапісля смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гадяч, що знаходиться по АДРЕСА_1 у вигляді житлового будинку - А1, загальною площею - 72.5 кв.м., житлова площа - 44.9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай - Б, огорожі - №1, воріт - №2, хвіртки - №3, в розмірі 5/ 48 частини за ОСОБА_2, 5 / 48 частини за ОСОБА_3, 5 / 12 за ОСОБА_4.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду Л. В. Максименко