Справа № 216/1447/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Бондарєва Є.С.

прокурора Качалової О.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом Виконкому Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_4 ради в інтересах малолітнього ОСОБА_5, та неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Виконком Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_4 ради звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідачі мають на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вироком Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_4 від 26 квітня 2010 року відповідач ОСОБА_3 був засуджений за ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та на час подачі позову перебував у місцях позбавлення волі, де з приводу позбавлення батьківських прав був опитаний начальником установи та погодився з позовом.

Відповідачі злісно ухиляються від виховання, навчання та утримання дітей, не здійснюють за ними належний догляд, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, внаслідок чого діти опинилися у складних життєвих обставинах, та наказом № 50 від 5.11.2008 року були поставлені на облік в службі у справах дітей виконкому районної у місті ради.

Крім того, ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями і з травня 2013 року перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Центрально-Міського району ОКЗ «Психоневрологічний диспансер міста ОСОБА_4» з приводу зловживання спиртними напоями.

Просить позбавити відповідачів батьківських прав, а також стягнути з них аліменти на утримання дітей.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 кожен окремо позов не визнали та суду пояснили, що вони мають можливість самостійно виховувати дітей та піклуватися про них. Просять в позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, по наступних підставах.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1.стан здоров'я і матеріальне положення дитини;

2.стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів;

3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4.інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_3 неодноразово судимий, а саме він засуджувався:

1.30.06.1986 року Саксаганським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 30 липня 1988 року по відбуттю строку покарання;

2.2 січня 1989 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. 229-6 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі;

3.16 січня 1991 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. 30 КК України до 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 26 серпня 1991 року по відбуттю строку покарання;

4.29 жовтня 1992 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 229-6 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 29 травня 1996 року по відбуттю строку покарання;

5.15 червня 1998 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. 140 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 13 вересня 1999 року по амністії;

6.17 травня 2000 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. 140 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 7 серпня 2004 року по відбуттю строку покарання;

7.11 вересня 2006 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 19 червня 2009 року умовно достроково на не відбутий строк 6 місяців 7 днів;

8.26 квітня 2010 року Центрально-Міським районним судом міста ОСОБА_4 за ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч. 2 КК України. До 4 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.14-18).

Таким чином за 29 років, починаючи з 1986 року до 2015 року відповідач ОСОБА_3 був засуджений на загальний строк 27 років.

Відбуваючи останнє покарання, ОСОБА_3 з приводу позбавлення батьківських прав був опитаний начальником установи та погодився з позбавленням його батьківських прав (а.с. 19).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заявив, що він неофіційно працює, але ані чим цю обставину не підтвердив.

Негативний приклад відповідача ОСОБА_3 вже вплинув на його старшого сина, якій вироком Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_4 був засуджений за ст. ст. 289 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями і з травня 2013 року перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Центрально-Міського району ОКЗ «Психоневрологічний диспансер міста ОСОБА_4» з приводу зловживання спиртними напоями, але курс лікування не проходила. Вказана обставина підтверджується поясненнями відповідачки ОСОБА_2, яка заявила, що дійсно перебуває на обліку наркологічному кабінеті Центрально-Міського району ОКЗ «Психоневрологічний диспансер міста ОСОБА_4» з приводу зловживання спиртними напоями, курс лікування не проходила, оскільки не мала для цього грошей.

Своїми постановами від 9 квітня 2009 року, 6 січня 2011 року і 15 березня 2013 року Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_4 встановлював ухилення ОСОБА_2 від передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов навчання, виховання, внаслідок чого:

-за першою та другою постановами старший син ОСОБА_7 без поважних причин пропустив в школі відповідно 110 і 44 учбових годин;

-за третьою він же не виконував домашні завдання, сперечався з вчителями (а.с. 21, 22, 24).

Згідно характеристиці, що надала школа, де навчається малолітній ОСОБА_5, дитина зарекомендувала себе як пасивний, неуважний некомунікабельний учень, що має дуже слабкі здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Процеси памяті сповільнені. Увага нестійка. До уроків готується нерегулярно. Не проявляє інтересу до навчання. Мовлення розвинуте слабо. Мова невиразна, думки висловлює нечітко, словниковий запас незначний. Логічне мислення не розвинуте, не вміє аналізувати, робити правильні висновки. Переважають такі риси характеру: імпульсивність, нестриманість, схильність до використання нецензурної лексики та до бродяжництва, упертість, не користується авторитетом серед однокласників, не є лідером у дружньому спілкуванні. Активної участі в громадському житті не бере. До доручень ставиться безвідповідально. Мати не приділяє достатньої уваги вихованню дитини, батьківських зорів не відвідує (а.с. 31).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона є фахівцем із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Вона була в квартирі відповідачів та може сказати, що на час, коли вона там була, в квартирі було чисто, був зроблений ремонт. Але сусіді скаржилися на те, що відповідачка (відповідач в той час відбував покарання в місцях позбавлення волі) споживає спиртні засоби. Умови для виховання дитини є, але відповідачці потрібно позбавитися алкогольної залежності. Відповідачка була на прийомі у нарколога, але лікуватися в стаціонарі відмовилася, посилаючись на матеріальні труднощі. Старший син відповідачів за допомогою Центру був влаштований в ЦППРК №1. Молодший син потребує догляду спеціаліста.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона є соціальним педагогом Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 Криворізької міської ради. Старший син відповідачів до 4 класу вчився хороше, після чого почав порушувати дисципліну і з 6 класу знаходився на обліку як порушник. У житлі відповідачів, в якому вона була, завжди було чисто, була їжа. Але молодший син відповідачів ходить до школи рідко, пропускаючи заняття. Не має він також бажання приходити додому, де сумісно з матерю, яка таким чином заробляє на життя, повинен чистити горіхи.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є вчителем вечірньої школи № 12, в яку був зачислений старший син відповідачів. В школі від був лише один день, після чого ходити до школи не став. Вона, свідок, дзвонила до відповідачки, і та обіцяла, що син буде ходити до школи, але той до школи не приходив. До відповідачки додому приходили вчителя, але двері їм не відчиняли. Сусіді казали, що відповідачка зловживає спиртними напоями. До школи відповідачка ніколи не приходила.

Свідок ОСОБА_11 показав, що він є дільничним інспектором, і на його території живуть відповідачі. Крім відповідачів та дітей в квартирі живе брат відповідачки, який стоїть на обліку в ПНД. Відповідачка стоїть на обліку у нарколога з приводу зловживання спиртними напоями. Відповідач після звільнення з місць позбавлення волі знаходиться під адміністративним наглядом. На час розгляду справи скарг на відповідачів немає, але раніше від сусідів були скарги з приводу зловживання відповідачкою спиртними напоями.

Суд вважає, що відповідачі злісно ухиляються від виховання, навчання та утримання дітей, не здійснюють за ними належний догляд, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, внаслідок чого діти опинилися у складних життєвих обставинах.

Ніяких обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, яки б могли повіяти на збільшення або зменшення розміру аліментів суду не надано.

Суд вважає, що відповідачі у змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини доходу з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 131, 179, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Виконкому Центрально-Міської районної в місті ОСОБА_4 ради в інтересах малолітнього ОСОБА_5, та неповнолітнього ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5, та неповнолітнього ОСОБА_6.

Стягувати щомісяця аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народилася у м. Кривому Розі, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 113 на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь установи, де будуть знаходитися діти, або піклувальника дітей, починаючи стягнення з 27 лютого 2014 року, до досягнення ними повноліття.

Стягувати щомісяця аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що народився у м. Кривому Розі, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 113 на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь установи, де будуть знаходитися діти, або піклувальника дітей, починаючи стягнення з 27 лютого 2014 року, до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Накласти заборону на відчуження житла, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Урицького, 39, 113, право користування яким мають неповнолітній ОСОБА_6 і малолітній ОСОБА_5 до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_4 протягом 10 днів.

Головуючий суддя Філатов К.Б.