Провадження № 2/537/512/2015
Справа № 537/973/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Якимець Т.Є.

при секретарі Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, про стягнення утримання на непрацездатну та потребуючу матеріальної допомоги матері,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення утримання на непрацездатну та потребуючу матеріальної допомоги матері.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, дала пояснення, що позивачка є пенсіонером за віком, має трьох повнолітніх дітей: сина ОСОБА_2, доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Пенсія позивачки становить1098 грн. 59 коп., менше, ніж прожитковий мінімум, передбачений на 2015 рік., а отже потребує матеріальної допомоги. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання позивачки надає її донька ОСОБА_5, інші діти від надання матеріальної допомоги відмовилися. З 19.08.2011 року ОСОБА_3 перешкоджає позивачці у реалізації права власності та користуванні її житлом, 1/3 частини квартири 84 по вул..Щорса.7 в и.Кременчуці. В звязку з цим позивачка змушена з 20 серпня 2011 року проживати в орендованому житлі, на оплату якого несе додаткові витрати в розмірі 800 грн. кожного місяця. Крім того, ОСОБА_3 протягом тривалого періоду не сплачує комунальні послуги, і оскільки особовий рахунок відкритий на позивачку, з неї стягується заборгованість. Позивачка фактично з 16.12.2012 року в квартирі не проживає, але змушена сплачувати заборгованість по комунальним послугам та судовим витратам за рішенням суду від 10.06.2011 року в сумі 1194 грн.20 коп.,. за судовим наказом від 18.04.2013 року в сумі 3263 грн.02 коп., сплачені по квитанція комунальні послуги: 06.10.2014 року в сумі 185 грн.52 коп., 06.10.2014 року 532 грн.36 коп., 28.10.2014 року 698 грн.24 коп., 21.11.2014 року 696 грн.40 коп., 30.12.2014 року 501 грн.32 коп., 15.01.2015 року 1100 грн., 06.02.2015 року 381 грн. 15 коп., 10.02.2015 року 540 грн. 00 коп., 25.02.2015 року -510 грн., 22.04.2015 року 373 грн.76 коп.,27.03.2015 року 1072 грн.34 коп., 18.05.2015 року 543 грн.62 коп., за газ та водопостачання 24.09.2015 року сплачено 431 грнн.02 коп., та 416 грн.40 коп.. Станом на 24.09.2015 року існує заборгованість за послуги з гарячого водопостачання в сумі 3300 грн.75 коп., за послуги з водопостачання та водовідведення - 25 грн.78 коп., загальний залишок боргу за комунальні послуги станом на 24.09.2015 року становить 4185 грн.30 коп.. Прохає суд стягувати з ОСОБА_2 на утримання та на користь матері - позивачки по справі аліменти в розмірі ? частини заробітку кожного місяця; стягувати з ОСОБА_3 на утримання та на користь матері - позивачки по справі аліменти в розмірі ? частини заробітку кожного місяця; стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки додаткові витрати, які позивачка понесла та продовжує нести за комунальні послуги в сумі 7383 грн.96 коп., витрати на оплату житла за 50 місяців в сумі 40000 грн.00 коп., витрати на оплату судового збору в сумі 523 грн.84 коп., на правову допомогу в сумі 5000 грн.00 коп..

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, дала пояснення, що дійсно позивачка є матірю відповідача ОСОБА_2. ОСОБА_2 не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання матері, оскільки перебуває в шлюбі, має неповнолітнього сина, який навчається в пятому класі, дружина працює, отримує мінімальну заробітну плату в сумі 1200 грн., він на даний час є безробітнім, перебуває на обліку в Центрі зайнятості, розмір державної допомоги станом на квітень 2015 року складав 1450 грн., сімя проживає в квартирі без комунальних послуг. Матеріальний стан членів його сімї гірший, чим матеріальний стан позивачки. Прохає суд в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки з сина ОСОБА_2 відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, представника відповідача ОСОБА_2, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком.

Має трьох повнолітніх дітей: сина ОСОБА_2, доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Пенсія позивачки становить 1098 грн. 59 коп., що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області № 328 від 12.02.2015 року.

Донька ОСОБА_5 надає матері матеріальну допомогу в добровільному порядку.

Син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання матері не надають.

Син ОСОБА_2 перебуває в шлюбі, має неповнолітнього сина ОСОБА_6, 07.09.2003 року, який навчається в пятому класі, дружина працює, отримує мінімальну заробітну плату в сумі 1482 грн.84 коп., він на даний час є безробітнім, перебуває на обліку в Центрі зайнятості, розмір державної допомоги станом за березень 2015 року складав 1454 грн.99 коп., сімя проживає в квартирі без комунальних послуг з пічним опаленням, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 23.04.2004 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 182 від 23.04.2004 року (а.с.44), свідоцтвом про народження, виданим 24.06.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Автозаводського управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, актовий запис № 883 від 17.09.2003 року (а.с.44), довідкою № 36 від 09.042015 року Кременчуцької загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів № 20 Кременчуцької міської ради Полтавської області (а.с.46); довідкою стоматологічної клінічної поліклініки Полтавської обласної ради комунальної установи Полтавського обласного центру стоматології № 142 від 17.04.2015 року(а.с.47); довідкою Центру зайнятості Кременчуцького МРЦЗ № 1333 від 15.04.2015 року (а.с. 48), довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» № 1165 від 19.03.2015року (а.с. 45) .

Донька ОСОБА_3 працювала на ПАТ «Кременчукмясо» вагарем, згідно наказу № 110-к від 18.06.2015 року з займаної посади 18.06.2015 року звільнена( а.с.121-124).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для непрацездатних осіб встановлений: з 01.01.2015 року в розмірі 949 грн., з 01.09.2015 року в розмірі 1074 грн.00 коп..

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір,батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати,батько ухилялись від виконання своїх батьківських обовязків.

Із змісту ст.205 СК України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Аналізуючи зібрані докази по справі суд вважає, що повнолітні діти позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працездатними, а тому виходячи з їх сімейного та матеріального стану, зобовязані та мають можливість надавати матері матеріальну допомогу,а тому необхідно стягувати з ОСОБА_2 на утримання та на користь матері - позивачки по справі аліменти в розмірі 100 грн. в місяць довічно, виходячи з отримуваної ним допомоги по безробіттю, з ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку кожного місяця довічно, оскільки на час розгляду справи дані про її матеріальний стан відсутні, враховуючи при цьому обовязок та можливість надання матеріальної допомоги позивачці донькою ОСОБА_5

Із акту ТОВ «Господарник» від 05.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 з 2011 року без реєстрації проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.105).

Згідно довідки про звільнення ОСОБА_1 звільнена з місць позбавлення волі з 19.08.2011 року (а.с.15)..

21.07.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був укладений договір найму (оренди) квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором найму (а.с.200-202)..

Із наданих суду розписок вбачається, що за оренду квартири ОСОБА_1 кожного місяця сплачує ОСОБА_7Є плату в розмірі 800 грн.00 коп..(а.с.205-214).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради № 1134/2 від 28.06.1993 рокуАДРЕСА_2 по вул..Щорса№ 37 в м.Кременчуці на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стаття 203 СК України передбачає, що дочка, син, крім сплати аліментів, зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

В ході розгляду справи суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 з поважних причин, з вини ОСОБА_3 не проживає в квартирі, частина якої належить їй на праві власності, що вона зверталася в відповідні органи з заявами про поновлення порушених її прав, це не є додаткові витрати в розумінні ст.203 СК України, а тому підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки витрат на оплату орендної плати за житло суд не вбачає, і в цій частині в задоволенні позовних вимог вважає за необхідне позивачці відмовити.

Із наданих суду квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3, 06.10.2014 року за опалення за вересень грудень 2008 року, серпень 2009 року в 532 грн.36 коп., 06.10.2014 року за утримання будинку за жовтень-грудень 2009 року 185 грн.52 коп., 28.10.2014 року січень-квітень 2009 року за опалення та за утримання будинку за січень-квітень 2010 року - 698 грн.24 коп., 21.11.2014 року за опалення за травень-липень, вересень 2009 року та утримання будинків за червень, липень, жовтень 2010 року та січень 2011 року 696 грн.40 коп., 30.12.2014 року за жовтень - грудень 2009 року за опалення та за вересень-жовтень 2013 року за утримання будинків 501 грн.32 коп., 15.01.2015 року за опалення за січень, лютий, травень-жовтень, грудень 2010 року, утримання будинків за квітень-липень 2014 року 1100 грн., 06.02.2015 року за січень, лютий 2011 року за опалення та за утримання будинків за липень, серпень 2014 року, січень 2015 року 381 грн. 15 коп., 25.02.2015 року за травень-липень 2014 року за опалення, за утримання будинку за листопад, грудень 2014 року, січень 2015 року -510 грн., 22.04.2015 року за опалення та утримання будинку за лютий 2015 року 373 грн.76 коп.,27.03.2015 року 1072 грн.34 коп., 18.05.2015 року за опалення та утримання будинку за березень, квітень 2015 року 543 грн.62 коп., за газ та водопостачання 24.09.2015 року сплачено 431 грнн.02 коп., та 416 грн.40 коп., 10.02.2015 року за вересень-листопад 2013 року за опалення, вересень, жовтень 2014 року, січень 2015 року за утримання будинків в сумі 540 грн.00 коп., а всього 7982 грн.13 коп.

Станом на 24.09.2015 року існує заборгованість за послуги з гарячого водопостачання в сумі 3300 грн.75 коп., за послуги з водопостачання та водовідведення - 25 грн.78 коп., за послугу вивіз сміття 811 грн. 06 коп.

Оскільки особовий рахунок відкритий на позивачку, з нею стягується заборгованість, про що вбачається з наказу Крюківського районного суду м.Кременчука від 18.04.2013 року та довідки по боргам за рішенням суду від 10.06.2011 року.

Згідно ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, домовленості між сторонами щодо сплати комунальних послуг не існує, позивачка з заявами до відповідних служб щодо ненарахування на неї комунальних послуг в звязку з не проживанням не зверталась, суд вважає, що кожен із співвласників повинен сплачувати 1/3 частину комунальних послуг, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/3 частину сплачених комунальних послуг в сумі 2660 грн.71 коп., задовольнивши в цій частині позовні вимоги позивачки частково.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати , повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони.

Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

За встановлених обставин по справі суд вважає за необхідне витрати на оплату судового збору та витрати, повязані з оплатою правової допомоги, стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,79, 88, 212,213,215 ЦПК України, ст.ст.202, 205, 203СК України, ст. 322 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення утримання на непрацездатну та потребуючу матеріальної допомоги матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, зареєстрований в Державному центрі зайнятості Кременчуцького МРЦЗ як безробітний, мешкає: АДРЕСА_5, аліменти на утримання та на користь матері ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 100 (сто) грн..00 коп. кожного місяця довічно.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, мешкає: АДРЕСА_6, аліменти на утримання та на користь матері ОСОБА_1 в розмір 1/6 частини з усіх видів заробітку кожного місяця довічно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з оплатою комунальних послуг в сумі 1827 грн. 47 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 243 грн.60 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 487 грн.20 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.00 коп..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів.

Суддя

Повний текст рішення виготовлений 20.10.2015 року.