Справа № 375/825/14-ц Головуючий у І інстанції Литвин О.В.
Провадження № 22-ц/780/1940/15 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 26 07.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

7 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Касьяненко Л.І., Антоненко В.І.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа Банк"до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

03.06.2014 року ЗАТ «Альфа Банк» правонаступником якого є ПАТ "Альфа Банк"звернулося до суду із позовом, посилаючись на те, що 19.11.2007 року на підставі кредитного договору № 490052046 ОСОБА_4 узяв кредитні кошти в розмірі 28256,02 доларів США під 13 % річних на придбання автомобіля зі строком повернення до 19.11.2014 року.

В той же день між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 490052046-П, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Станом на 19.03.2014 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість: за кредитом - 20 433,01 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 203 508,69 грн., за відсотками - 3654,72 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 36 400,28 грн. Також у зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку, розмір якої станом на 19.03.2014 року становить 10 077,72 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 100 372,08 грн. В зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 взятих на себе обов'язків по поверненню кредиту банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором із поручителя ОСОБА_3.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ЗАТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_4 19.11.2007 року було укладено кредитний договір № 490052046, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 28 256,02 доларів США на придбання автомобіля. 19.08.2010 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір про внесення змін і доповнень № 2/490089365 до кредитного договору № 490052046 від 19.11.2007 року, за умовами якого було змінено редакцію п.2.2 основного договору, а саме збільшено розмір процентної ставки з 13% до 16.50% та 19%.

Відповідач взяті на себе за умовами умови кредитного договору зобов'язання належним чином не виконував, що і стало причиною звернення позивача із позовом до постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», за рішенням якого від 13.07.2010 року з ОСОБА_4 стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 490052046 від 19.11.2007 року 211875.58 грн., з яких 197.874.11 грн. - заборгованість за кредитом, 6029.21 грн. - заборгованість за відсотками та 7972.26 грн. - пеня. На виконання вказаного судового рішення Новозаводським районним судом м.Чернігова та відповідно до ухвали вказаного суду від 28.05.2012 року видано 02.07.2012 року виконавчий лист. У відкритті виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом було відмовлено у зв'язку із пропуском строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В забезпечення виконання взятих на себе за кредитним договором позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем у справі 19.11.2007 року було укладено договір поруки №490052046-П, за вимогами пунктів 3.1 та 3.2 якого остання зобов'язалася нести відповідальність у повному обсязі взятих на себе боржником - ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором на разі прострочення будь-яких з останніх.

26.12.2008 року та 19.08.2010 року було укладено між сторонами спору відповідно два договори про внесення змін і доповнень до вказаного договору поруки.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідач, будучи поручителем по виконанню третьою особою умов кредитного договору, не була повідомлена про внесення відповідно до договору про внесення змін і доповнень № 2/490089365 до кредитного договору № 490052046 від 19.11.2007 року змін до кредитного договору № 490052046 від 19.11.2007 року в частині істотного збільшення відсоткової ставки кредиту, що у свою чергу істотно збільшило розмір необхідних до сплати відсотків за користування кредитом, а відтак, зважаючи на встановлену обставину неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, істотно збільшило об'єм відповідальності відповідача за умовами договору поруки № 490052046-П від 19.11.2007 року. Позивачем не подано суду жодного належного та допустимого доказу протилежного і що також підтверджується обставиною відсутності посилань на внесення змін до основного договору в укладених між позивачем та відповідачем договорах про внесення змін і доповнень №1 від 26.12.2008 року та №2/490089365 від 19.08.2010 року до договору поруки № 490052046-П від 19.11.2007 року.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміни до договору мають бути вчинені у такій самій формі, що й договір, що змінюється тобто у формі письмового договору.

Вбачається, що підпис від імені відповідача в договорі про внесення змін і доповнень № 2/490089365 від 19.08.2010 року до договору поруки № 490052046-П щодо збільшення процентної ставки не належить ОСОБА_3, що підтверджується висновком експерта науково -дослідного експертно -криміналістичного центру Головного управління міністерства внутрішніх справ України від 18.11.2014 року (т.1 а.с. 30-34).

Доводи апеляційної скарги про те, що п. 6.2 вказаного кредитного договору передбачено право змінити Банком в односторонньому порядку розмір відсоткової ставки без згоди боржника на те, і що збільшення банком розміру процентної ставки не було зміною умов договору спростовуються висновком Верховного суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-70цс14 в якому зазначено, що «Установлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього».

Оскільки наявні у справі письмові додаткові угоди до договору відповідач не підписувала, що встановлено експертизою, яка у встановлено законодавством порядку не спростована, то порука ОСОБА_3 за договором поруки № 490052046-П від 19.11.2007 року припинилася з моменту укладання позивачем з третьою особою - ОСОБА_4 19.11.2010 року договору про внесення змін і доповнень №2/490089365 від 19.08.2010 року до кредитного договору № 490052046 від 19.11.2007 року, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Таким чином рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права в з'язку з чим апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді