Справа № 569/3623/15-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого-судді Бучко Т.М.
при секретарі Дубарець Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Міністерство соціальної політики України, про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виконуючи обов`язок по захисту територіальної цілісності України, брав участь у бойових діях під час антитерористичної операції в Донецькій області та факт, що ОСОБА_2 загинув під час бойових дій, виконуючи військовий обов`язок по захисту територіальної цілісності України в зоні антитерористичної операції в м.Іловайськ Донецької області.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що її чоловік ОСОБА_2 в період з 28 червня 2014 року по 10 серпня 2014 року як доброволець приймав участь у бойових діях в зоні антитерористичної операції в Донецькій області та 10 серпня 2014 року загинув під м.Іловайськ. Встановлення факту участі її чоловіка у бойових діях по захисту незалежності та територіальної цілісності України необхідне їй для визнання його учасником АТО з метою отримання соціальних прав та гарантій його родиною відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та з аналогічних підстав, просять заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції - в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві голова Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції просить справу розглянути у відсутності представника служби, не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту загибелі ОСОБА_2 під час участі у антитерористичній операції, однак, зауважує, що її задоволення правових наслідків не матиме, оскільки вирішення питання щодо поширення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на членів сім`ї загиблих бійців добровольчих батальйонів під час участі в антитерористичній операції потребує законодавчого врегулювання.
Представник заінтересованої особи - Антитерористичного центру при Службі безпеки України - в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просить провести судове засідання без участі представника та зазначає, що АТЦ при СБУ не є органом, який документує факт загибелі осіб під час бойових дій та подає до міжвідомчої комісії документи, що є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Представник заінтересованої особи - Міністерства соціальної політики України - в судове засідання не з`явився. У поданому суду відзиву повідомляє, що не наділено функціями в частині встановлення фактів участі та загибелі громадян у бойових діях під час антитерористичної операції.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання показала, що в 2014 році неодноразово перебувала в зоні АТО на Донбасі як волонтер. Стверджує, що ОСОБА_2 як доброволець з червня 2014 року перебував у складі 40-го батальйону «Кривбас», входив до складу розвід групи та приймав участь у бойових діях. Була свідком доставлення тіла ОСОБА_2 в розташування штабу батальйону після його загибелі 10 серпня 2014 року та направлення його в морг м.Дніпропетровськ.
Свідки ОСОБА_4 показав, що разом з ОСОБА_2 брали участь у проведенні антитерористичної операції на Донбасі як добровольці в складі розвідгрупи. Їх дії були спрямовані на захист незалежності та територіальної цілісності України. Обставини загибелі ОСОБА_2 під м.Іловайськ знає зі слів інших бійців.
Свідок ОСОБА_5 показав, що неодноразово був в зоні АТО, спілкувався з ОСОБА_2 , разом виходили на завдання. Зі слів бійців знає, що ОСОБА_2 попали в засідку і під час бою загинув.
Свідок ОСОБА_6 показав, що з червня 2014 року разом з ОСОБА_2 були добровольцями у складі 40-го батальйону «Кривбас», займалися розвідувально-диверсійною роботою, завдання отримували від командування батальйону. 8 серпня 2014 року отримали наказ виставити блокпости під м.Іловайськ та утримувати оборону. 9 серпня 2014 року в районі м.Іловайськ почалися повномасштабні бойові дії, багато батальйонів потрапили в так званий «іловайській котел». ОСОБА_2 в складі групи з 12 бійців 10 серпня 2014 року біля 17 години 20 хвилин потрапили в засідку в с.Зелене біля м.Іловайськ. Десятеро бійців з групи під час бою загинуло, в тому числі і ОСОБА_2 . Він особисто знайшов його тіло та доставив на місце розташування штабу.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних мотивів.
Частиною 1 та 2 статті 3 ЦПК України встановлено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В судовому засіданні встановлено, що заявник 13 грудня 1990 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.
Відповідно до довідки, виданої командиром батальйону територіальної оборони «Кривбас» ОСОБА_2 в період з 28 червня 2014 року по 10 серпня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО Старобешево, Амвросієвка, Успенка, Карлівка, Іловайськ в складі військової частини ПП НОМЕР_1 .
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1450 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Іловайськ Донецької області в зоні АТО. Причиною смерті стали руйнування спинного мозку, переломи шийних хребців, вибухова травма, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків
Заявник як член сім`ї ОСОБА_2 бажає отримати гарантії щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав після загибелі чоловіка. Однак, набути набути таких прав не може, оскільки її чоловік проходив службу як доброволець, а надання таким особам статусу учасника бойових дій на даний час законодавством не передбачено.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу згідно ч.1 ст.17 Конституції України є захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України ( ст.65 Конституції України ). Така ж норма закріплена статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
У преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Згідно ст..7 цього Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні ( об`єднані районні ), міські ( об`єднані міські ) військові комісаріати, військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри ( в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві ) та філіали ( в районах та містах ) комплектування військовослужбовцями за контрактом.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність. Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян ( ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України» ).
На державному рівні щодо військовослужбовців Збройних Сил України, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій. Разом з тим, особи, які були зараховані в інші військові формування, а також з числа яких були сформовані спеціальні підрозділи територіальної оборони і які були залучені державними або громадськими організаціями або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, добровільно захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, але не входили до складу формувань, визначених у п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( Збройних сил, Нацгвардії, СБУ тощо ), на даний час не мають чітко визначеного юридичного статусу. Вирішення питання надання їм статусу учасника бойових дій законодавчо не врегульовано, хоча загальновідомим фактом є подання декількох законопроектів щодо внесення змін та доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які зареєстровані і перебувають на розгляді Верховної Ради України.
Крім того, суд звертає увагу на те, що участь добровольців та добровольчих формувань в антитерористичній операції в районах її проведення на боці сил АТО в установленому законом порядку не була заборонена. Зі сторони держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах її проведення на боці сил АТО, а, навпаки, такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Частина 5 ст.17 Конституції України встановлює обов`язок держави забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 6 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності 22 травня 2014 року, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій. Так, учасниками бойових дій згідно п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнаються військовослужбовці ( резервісти, військовозобов`язані ) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини ( аналогія закону ), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства ( аналогія права ).
Учасники добровольчих формувань, які в особливий період з боку державних установ були допущені в район проведення АТО та приймали участь у бойових діях на боці сил АТО, не були включені в перелік п.19 ст.6 Закону № 3551-ХІІ від 23 жовтня 1993 року ( із змінами та доповненнями ), а тому суд вважає, що у ОСОБА_1 є право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту участі її чоловіка в бойових діях, з огляду на вищезазначене, а також в сенсі ст..13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини ( справа "Чахал проти Об`єднаного Королівства" ( Chahal v. the United Kingdom ) від 15 листопада 1996 року та "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року ).
Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 року затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, відповідно до п.2 якого статус учасника бойових дій надається : військовослужбовцям ( резервістам, військовозобов`язаним ) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції. Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є : для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення ( прибуття ) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення ( витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних ( службових ) розслідувань за фактами отримання поранень ).
Судом встановлено, що відповідно до наданих письмових доказів ОСОБА_2 приймав участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 28 червня 2014 року по день загибелі - 10 серпня 2014 року.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.
На підставі наведеного та керуючись ст.3, 4, 10, 60, 88, 212, 214, 218, 222, 256, 259 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі Безпеки України, Міністерство соціальної політики України, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити факт участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Курозвани Гощанського району Рівненської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області.
Встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Курозвани Гощанського району Рівненської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час бойових дій в м.Іловайськ Донецької області в зоні антитерористичної операції.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя :