справа № 125/2480/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 Барський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Переверзєва С.В.

при секретарі Марущак Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав власності та забов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві було зазначено, що 31.10.2008 року позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу автомобіля, згідно якого позивач отримав автомобіль, а відповідач отримав грошові кошти за автомобіль. Відповідно до договору купівлі-продажу - відповідач продав та передав позивачу, а позивач купив та прийняв від відповідача легковий автомобіль марки MITSUBISHI, моделі - PAJERO SPORT TD2.5, тип транспортного засобу - легковий універсал-В, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований Жмеринське МРЕВ ВДАІ України у Вінницькій області 08.12.2007 року, належний на праві власності відповідачу. На виконання договору купівлі-продажу відповідач склав розписку про отримання грошових коштів у загальній сумі 18000 доларів США.

На виконання умов договору купівлі-продажу сторони склали акт прийому - передачі автомобіля від 31,10.2008 року відповідного до якого позивач отримав у належному стані автомобіль. Таким чином, сторони здійснили дії щодо купівлі-продажу автомобіля. Проте, договір купівлі-продажу з сторони відповідача був виконаний не в повному обсязі, що суттєво вплинуло на права та законні інтереси позивача. Вищевказані обов'язки ні в строк передбачений договором ні пізніше відповідачем виконані не були, а тому позивач звернувся до суду та просить ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль марки "MITSUBISHI", моделі - "PAJERO SPORT TD2.5", тип транспортного засобу - легковий універсал-В, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 та забов'язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) зняти з обліку (зняти з реєстрації) в органах ДАІ України - легковий автомобіль марки "MITSUBISHI", моделі - "PAJERO SPORT TD2.5", тип транспортного засобу - легковий універсал-В. 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, також стягнути судові витрати із відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду письму заяву в якій зазначив, щоб справу слухати без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач теж в судове засідання не з'явився, просить слухати справу без його участі, позов визнає повністю.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що у задоволені даного позову слід відмовити. До такого висновку суд дійшов з наступного. 31.10.2008 року між позивачем та відповідачем було підписано договір купівлі - продажу автомобіля, копія якого міститься в матеріалах даної справи. Згідно даного договору позивач отримав автомобіль, а відповідач отримав грошові кошти за автомобіль у сумі 18000 ( вісімнадцять тисяч) доларів США, про що ОСОБА_2 склав відповідну розписку, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Предметом договору купівлі - продажу став автомобіль марки MITSUBISHI, моделі - PAJERO SPORT TD2.5, тип транспортного засобу - легковий універсал-В. 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований Жмеринське МРЕВ ВДАІ України у Вінницькій області 08.12.2007 року, належний на праві власності відповідачу. Автомобіль на момент продажу вільний від заборон, арештів та інших обтяжень.

Сторони також склали акт - прийому передачі автомобіля від 31.10.2008 року, відповідно до якого позивач отримав автомобіль у належному стані.

Проте договір купівлі - продажу зі сторони відповідача був виконаний не повному обсязі, а саме він не зняв автомобіль з обліку в органах ДАІ протягом трьох днів.

На численні вимоги щодо виконання своїх обов'язків відповідач ухиляється, пояснюючи це тим, що він вважає, себе дійсним власником автомобіля, а не позивача.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Тобто, визнання правочину дійсним за загальним правилом в судовому порядку неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 204 ЦКУ, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим, Цивільний кодекс України передбачає випадок, коли правочин може визнаватися дійсним в судовому порядку, а саме: нікчемний правочин у випадках, встановлених Цивільним кодексом України (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України). Тобто дійсним в судовому порядку може визнаватися саме нікчемний правочин.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Постанова Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", також передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним; Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На підставі частини другої статті 220 ЦК України не може бути визнано дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки відповідно до закону він не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, а тому визнавати такий договір дійсним в судовому порядку неправомірно.

Згідно з ч. 4 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися про нотаріальне засвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне засвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального засвідчення.

Однак судом встановлено і це не заперечив позивач, що договір купівлі-продажу автомобіля нотаріально не засвідчувався , а тому такий договір є неукладений.

Отже, суд не може визнати дійсним неукладений договір, тобто договір, якого юридично не існує. Це відповідає зазначеній в п. 13 правовій позиції Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.09 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", згідно якої з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне засвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідач по справі, ОСОБА_2 заявлений позов визнав, однак у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише у випадках наявності для того законних підстав.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що законних підстав для визнання

договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на автомобіль не встановлено, а тому заявлений позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.208, ч.2 ст.220 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав власності та забов'язати вчинити дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2331 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: