Провадження № 2/127/734/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі :

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В позові позивач зазначила про те, що 29.08.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. На протязі останніх років сімейне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. ОСОБА_1 вважає, що шлюб між нею та відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин з ОСОБА_2, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погрішить стан їх відносин та продовжить перебіг в часі.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 08.10.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів роз'єднані в самостійні провадження. Відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 17.10.2014 року провадження по справі було зупинено, в зв'язку з наданням подружжю строку для примирення.

Ухвалою суду від 17.04.2015 року провадження по справі відновлено, в зв'язку з закінченням строку для примирення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві. Зазначила, що примирення не відбулось. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - ОСОБА_1.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказав, що примирення не відбулось та він погоджується на розлучення.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 29.08.2009 року виконкомом Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29.08.2009 року, актовий запис № 7. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1. (а.с. 4)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 5)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 111 - 113 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, ч. 1 ст. 88, ч. 4 та ч. 5 ст. 174, ст.ст. 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позовних вимог.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 29.08.2009 року виконкомом Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, запис № 7.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: