Справа № 316/86/15-ц
Провадження № 2/316/207/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

в складі: головуючого судді: Курач І.В.

при секретарі: Черкашиній О.О.,

за участю прокурора: Гейло Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовом прокурора м. Енергодар Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах, в інтересах: Державного підприємства «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство», Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства до Енергодарської міської Ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Енергодарської міської ради, визнання незаконним виданого на його підставі державного акту на право власності на землю та повернення земельної ділянки площею 0,12 га, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Енергодара Запорізької області звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами до відповідачів.

Позовні вимоги мотивував тим, що у провадженні Енергодарського міського суду перебувала цивільна справа № 0807/2271/2012 за позовом Запорізького міжрайонного екологічного прокурора в інтересах держави в особі Державного підприємства «Кам'янсько - Дніпровське лісове господарство», Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства до Енергодарської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Енергодарської міської ради, визнання недійсним виданого на його підставі державного акту на право власності на землю, скасування в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запис № 19 від 15.07.2010 року та повернення земельної ділянки площею 0,12 га та вартістю 1416 гривень у державну власність, а саме постійному користувачу ДП «Кам'янсько - Дніпровське лісове господарство».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2014 року вказану цивільну справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції - Енергодарського міського суду скасувавши рішення Енергодарського міського суду від 31.05.2013 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17.10.2013 року у цій справі, якими відмовлено у задоволенні позову Запорізького міжрайонного екологічного прокурора.

Після поверення матеріалів цивільної справи № 0807/2271/2012 до Енергодарського міського суду з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на новий розгляд, Енергодарським міським судом прийнято цивільну справу до провадження, проте по суті не розглянуто.

Ухвалою Енергодарського міського суду від 23.09.2014 року справу № 0807/2271/2012 за позовом Запорізького міжрайонного екологічного прокурора залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв'язку з повторною неявкою прокурора у судове засідання.

Частиною 2 статті 207 ЦПК України закріплено право особи, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду звернутися до суду повторно.

Наказом Генерального прокурора України від 18.08.2014 року № 72 -ш ліквідовано у структурі та штатному розписі органів прокуратури Дніпровську екологічну прокуратуру та підпорядковані їй прокуратури, зокрема Запорізьку міжрайонну екологічну прокуратуру.

У зв'язку з ліквідацією Дніпровської екологічної прокуратури, на підставі розпорядження Генерального прокурора України № 363 від 07.11.2014 року здійснено приймання - передачу матеріалів, справ та документів Запорізької міжрайонної екологічної прокуратури від Дніпровської екологічної прокуратури до прокуратури Запорізької області.

Відповідно до п. 6.1 вказаного розпорядження Генерального прокурора України прокурорів зобов'язано організувати подальшу реалізацію функцій органів прокуратури за отриманими матеріалами, у тому числі функцію представництва інтересів громадян і держави.

У зв'язку з ліквідацією Запорізької міжрайонної екологічної прокуратури та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 207 ЦПК України, вимог наказу Генерального прокурора України від 18.08.2014 року № 72 -ш і розпорядження Генерального прокурора України № 363 від 07.11.2014 року, з даною позовною заявою на захист інтересів держави звертається прокурор м. Енергодара.

Проведеною перевіркою встановлено, що рішенням сорок першої (позачергової) сесії п'ятого скликання Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року №249 затверджено громадській організації Садово-городницьке товариство «Волна» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 3,71 га, вилучено цю земельну ділянку з земель СГТ «Волна» та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки членам СГТ «Волна».

Цим же рішенням земельну ділянку площею 0,12 га (АДРЕСА_1) передано у власність члену СГТ «Волна» ОСОБА_1 для ведення садівництва.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, зареєстрований Державним земельним кадастром 15.07.2010.

Водночас перевірка засвідчила, що рішення Енергодарської міської ради в частині надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га (АДРЕСА_1) для ведення садівництва прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а виданий на його підставі державний акт - визнанню недійсним.

Після уточнення позовних вимог ( а.с. 149,150) просить суд :

Визнати незаконним та скасувати рішення Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року №249 в частині надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га (АДРЕСА_1) для ведення садівництва.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданий ОСОБА_1, зареєстрований Державним земельним кадастром 15.07.2010 року.

Зобов'язати ОСОБА_1, повернути земельну ділянку площею 0,12 га, ринковою вартістю 1416 гривень, що розташована в адміністративних межах м. Енергодара з кадастровим номером НОМЕР_2 у державну власність, а саме постійному користувачу ДП «Кам'янсько - Дніпровське лісове господарство».

В судовому засіданні прокурор м. Енергодар Запорізької області - Гейло Н.В., яка діє в інтересах держави, позов підтримала, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник Державного підприємства «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство», що діє на підставі довіреності - Січкарь Л.М. (а.с.146) заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові, справу розглядати у її відсутність.

Представник Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор наголошував на тому, що внаслідок прийняття відповідачем 1 оскаржуваного рішення з державної власності без згоди Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства та згоди землекористувача (ДП «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство»), незаконно вибула вказана земельна ділянка та було змінено її цільове призначення, чим порушено інтереси держави.

Представник Енергодарської міської ради в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи, заперечення, заяви про перенесення розгляду справи не надійшло ( а.с. 141).

Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи до суду не надійшло.

З метою запобігання тяганини при розгляді справи за згодою прокурора, позивача, керуючись вимогами ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів.

Вислухавши пояснення прокурора, що бере участь у справі, дослідив матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до листа відділу Держкомзему в м. Енергодарі Запорізької області №294 від 29.04.2009 року «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розширення СГТ «Волна» земельна ділянка, надана у власність ОСОБА_1 належить, згідно з матеріалами лісогосподарського устрою ДП «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство» та обліку кількості земель, згідно форм 6-зем і 2-зем, до земель лісогосподарського призначення та знаходиться в постійному користуванні ДП «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство». Вказане також підтверджується інформацією Головного управління Держкомзему у Запорізькій області від 19.12.2011 №08-02-12/6601 ( а.с. 85-87; 80-84).

Згідно зі статтею 57 Лісового кодексу України, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Відповідно до п 11 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 10.04.2008 року №610-р передбачено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі - ділянки) Мінприроди. Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері: зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім ділянок, необхідних для будівництва, реконструкції та капітального ремонту автомобільних доріг загального користування.

Проте, всупереч зазначених вимог законодавства надання у власність вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 відбулося без вилучення цієї земельної ділянки у землекористувача - ДП «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство», без погодження проекту землеустрою Запорізьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Запорізькій області та не зважаючи на заборону зміни цільового призначення лісових земель.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» встановлено, що обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Відповідно до ст. 35 цього закону, результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Згідно з інформацією Головного управління Держкомзему у Запорізькій області така експертиза не проводилась.

Разом з цим, земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_1, входить до складу земель ландшафтного заказника місцевого значення «Іванівський бір» і відноситься до земель природно-заповідного фонду ( а.с. 95-97).

Згідно зі ст. 150 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду відносяться до особливо цінних земель і забороняється їх вилучення для несільськогосподарських потреб.

Статтею 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачено, що зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об'єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на підставі відповідного експертного висновку.

Так, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним на підставі ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.10 ст. 59 вказаного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

При цьому, відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Тобто наявність рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність чинним законодавством визначається в якості обов'язкової передумови для подальшого отримання державного акта на право власності на землю.

Отже, правовою підставою для видачі спірного державного акта є рішення Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року №249 ( а.с. 18-20).

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦПУ України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного рішення Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року № 249 в частині надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га, підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а виданий на його підставі державний акт на право власності серії ЯК №934825 ( а.с. 19) - визнанню недійсними.

Крім того, у правовій позиції, висловленій у постанові від 19.06.2013 року по справі №6-57цс13 Верховний Суд України зазначив, що статтею 140 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Разом з тим, якщо право власності на земельну ділянку набуто на підставі незаконного розпорядження органу місцевого самоврядування такий державний акт підлягає визнанню недійсним без врахування вимог ст.140 ЗК України.

Окрім того, зазначені обставини незаконної передачі земель лісового фонду викликають необхідність реального повернення спірної земельної ділянки до комунальної власності.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на викладену норму закону, способом такого відновлення становища, яке існувало до видачі спірного рішення та державного акту, є повернення земельної ділянки до комунальної власності в особі Енергодарської міської ради.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовим актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, збереженні й відтворенні родючості ґрунтів, захисті їх від псування і забруднення, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону. Важлива роль у захисті прав і законних інтересів громадян, юридичних осіб та держави в земельних і пов'язаних із ними майнових правовідносинах належить судам.

Оскаржуваним рішенням і діями щодо передачі спірної земельної ділянки у приватну власність порушено право комунальної власності на землі лісового фонду, а також інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земель лісового фонду, їх відтворення.

Наведені факти відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України, ст.45 ЦПК України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави Запорізькою міжрайонною екологічною прокуратурою шляхом пред'явлення даного позову.

Відповідно до «Положення про Запорізьке обласне управління лісового та мисливського господарства», затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України від 09.07.2007 №230, Запорізьке обласне управління лісового та мисливського господарства здійснює державний контроль за додержанням норм. правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства, а тому є належним позивачем у справі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні ДП «Кам'янсько-Дніпровське лісове господарство», останнє є співпозивачем у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є держава Україна, АР Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права. Статтями 172,173 ЦК України передбачено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При здійсненні повноважень власника землі міська рада є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У даному випадку відсутня підпорядкованість учасників земельних правовідносин Енергодарській міській раді.

Зважаючи на викладене, та враховуючи суб'єктний склад учасників спору, справа за цим позовом має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до приписів ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Енергодара, позов пред'являється до Енергодарського міського суду Запорізької області.

Оскільки позовні вимоги стосуються визнання недійсними рішення та акту, що стосуються одного й того ж майна - спірної земельної ділянки, що має наслідком повернення цього майна законному власнику, то згідно із ст. ст. 15, 16, 126 ЦПК України ці вимоги необхідно розглядати в одній справі.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 6, 14, 19, 121 Конституції України, ст.ст. 20, 361 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 15, 16, 21, Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 15, 45, 88, 114, 118, 119, 120, 151, 152 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Енергодарської міської ради від 16.06.2010 №249 в частині надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га (АДРЕСА_1) для ведення садівництва.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданий ОСОБА_1, зареєстрований Державним земельним кадастром 15.07.2010.

Зобов'язати ОСОБА_1, повернути земельну ділянку площею 0,12 га, ринковою вартістю 1416 гривень, що розташована в адміністративних межах м. Енергодара з кадастровим номером НОМЕР_2 у державну власність, а саме постійному користувачу ДП «Кам'янсько - Дніпровське лісове господарство».

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії заочного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І. В. Курач