Справа № 713/1709/15-ц
Провадження №2/713/795/15
19.10.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2, Відділу Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Черешенської сільської ради Вижницького району, ОСОБА_2, Відділу Держземагентства у Вижницькому районі, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.
В позові вказувала, що 14.08.2013 року померла ОСОБА_3 Після її смерті в с.Черешенька Вижницького району відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паю), площею 0,5271 га, розташованої на сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 03.08.2003 року №314, додатку до нього - списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) Черешенської сільської ради, які отримують державні акти на право власності на землю, а також Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №048884 від 23.10.2003 року.
За життя 27.09.2002 року ОСОБА_3 склала заповіт щодо передачі належної їй на момент смерті земельної частки (паю) згідно сертифіката серії ЧВ №0111579, їй, ОСОБА_1 Заповіт складено та посвідчено Багнянською сільською радою 27.09.2002 року.
Інших спадкоємців у померлої ні за законом ні за заповітом, а також осіб, які б мали обов'язкову частку у спадщині немає.
Посилалася на те, що вона вчасно, в шестимісячний термін з дня смерті ОСОБА_3 прийняла вказану спадщину, оскільки звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття вказаної спадщини.
Однак у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину в нотаріальному порядку їй було відмовлено, згідно постанови нотаріуса №1237/02-31 від 18.12.2014 року, не надані правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, а саме, що згідно заповіту спадкодавцем було заповідано сертифікат на земельну частку пай, а не земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту. Отже виконати даний заповіт не вбачається можливим.
Відповідно до заповіту від 27.09.2002 року ОСОБА_3 заповіла їй земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ЧВ №0111579, який знаходиться в користуванні СТОВ «Україна» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектарах.
Згідно списку громадян - членів КСП «Україна», які є додатком до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна», ОСОБА_3 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0111579 на 1,40 умовних кадастрових гектарів. Розпаювання земель колективної власності КСП «Україна» проводилось відповідно до Указів Президента України №666/94 від 10.11.1994 року та №720/95 від 08.08.1995 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. У випадку неявки відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 та представники відповідачів - Чорногузівської сільської ради Вижницького району, Відділу Держземагентства у Вижницькому районі в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.
Суд вважає, що необхідно ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 14.08.2013 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №120222 від 14.08.2013 року, виданого виконавчим комітетом Багнянської сільської ради Вижницького району.
27.09.2002 року від імені ОСОБА_3 складено заповіт, згідно якого земельну частку (пай), згідно сертифіката серії ЧВ №0111579, який знаходиться в користуванні СТОВ «Україна» розміром 1,40 в умовних кадастрових гектара заповідала ОСОБА_1. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Багнянської сільської ради 27.09.2002 року та зареєстрований в реєстрі за №26 і станом на 15.07.2014 року не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією.
Позивач ОСОБА_1 народилася 24.02.1986 року в смт. Берегомет Вижницького району, що підтверджується копією паспорта серія КР 803740 від 11.07.2003 року, виданого Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області.
Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи №320/2013 р., заведеної 15.11.2013 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі до майна померлої 14.08.2013 року ОСОБА_3.
Спадкоємців за законом та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 немає.
Згідно матеріалів спадкової справи іншим спадкоємцем за заповітом від 29.06.2000 року після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2, який 05.03.2014 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташований в с. Багна по вул. Головна, 148, що підтверджується матеріалами спадкової справи.
У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,5271 га, що розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району ОСОБА_1 державним нотаріусом відмовлено у звязку з тим, що згідно заповіту спадкодавець заповідав Сертифікат на земельну частку (пай), а не на земельну ділянку належну спадкодавцеві на підставі Державного акту. Отже виконати даний заповіт не вбачається можливим. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1237/02-31 від 18.12.2014 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України.
У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця.
Таким чином позивачем доведено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя оформила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №048884, виданого 23.10.2003 року, однак не отримала його оригіналу на руки та змін до заповіту від 27.09.2002 року не внесла.
Згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.01.2013 року права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно вимог ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили.
Згідно до п.п.9 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою.
На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, Суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,5271 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, кадастровий номер НОМЕР_1: 01:001:0144, яка належала померлій 14.08.2013 року ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №048884 від 23.10.2003 року.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк