Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.,

суддів - Ігнатюка Б.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі - Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ТзОВ «Кредитні ініціативи» на рішення Рахівського районного суду від 3 жовтня 2014 року по справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26.06.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 849, за умовами якого, кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в сумі 145000 гривень, а позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором, повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 17.12. 2012 року, між первісним кредитором АКПІБ та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, згідно якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, укладеними з АКПІБ. Первісний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредит в сумі 145000 гривень. В свою чергу, відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору, в результаті чого, станом на 31.05.2013 року, має заборгованість: за кредитом - 145000 гривень; по відсотках - 134960,20 гривень; пеня - 4990,08 гривень. У зв'язку з наведеним, простиь суд стягнути з відповідачки вказану суму, а також суму судового збору.

Рішенням Рахівського районного суду від 3 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив це рішення в апеляційному порядку, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Представник апелянта скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник відповідачки вважав, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачка ОСОБА_1 отримала від первинного кредитора грошові кошти у сумі 145000 гривень, тому вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки випливають з неіснуючого зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, між АКПІБ та відповідачкою ОСОБА_1, 26.06.2008 року, було укладено Кредитний договір № 849, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 145000 гривень, зі сплатою відсотків, неустойки та інших платежів, у строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Однак, відповідачка належним чином взятих на себе зобов'язань не виконала та допустила заборгованість, яка станом на 31.05.2013 року становить: за кредитом - 145000 гривень; по відсотках - 134960,20 гривень; пеня - 4990,08 гривень. Крім того, 17.12. 2012 року, між первісним кредитором АКПІБ та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, згідно якого ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, укладеними з АКПІБ, в тому числі за кредитним договором №849 від 26 червня 2008 року.

В судовому засіданні досліджено кредитну справу ОСОБА_1 та встановлено, що кредитний договір №849 від 26 червня 2006 року був підписаний особисто ОСОБА_1 Відповідачка була ознайомлена з усіма умовами та з порядком виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем, відповідно до ст..60 ЦПК України належними та допустимими доказами доведено обставини, на які він посилався, а тому позов підлягає до задоволення.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 8487, 76 гривень.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» - задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 3 жовтня 2014 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» 284 950 гривень 28 копійок та судові витрати в розмірі 8487 гривень 76 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :