Справа № 591/8743/14-ц
Провадження № 2/591/217/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Дворядкіній М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Акціонерного товариства "Українська Пожежно-Страхова Компанія", ПрАТ "Українська Пожежно-Страхова Компанія", 3-тя особа: ОСОБА_3 про відшкодування майнової та відшкодування моральної шкоди, -

Встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником автомобіля ГАЗ д/н НОМЕР_1. 01.12.2011 року в м. Суми на перехресті вул. Лебединська та Кірова стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Хюндай д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля д/н НОМЕР_2, винного у дорожньо-транспортній пригоді, застрахована у відповідача. Внаслідок вказаного страхового випадку його автомобілю марки ГАЗ д/н НОМЕР_1 завдані механічні пошкодження. Він подав до відповідача усі необхідні документи про страховий випадок. Відповідно до повідомлення відповідача від 03.04.2012 року визначений розмір майнового збитку завданого йому в сумі 695,11 грн., які відповідачем до цього часу йому не сплачені. В супереч вимогам закону відповідач не виплатив йому страхового відшкодування у зв'язку з чим, відповідач має сплатити пеню визначену ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір якої на час звернення з позовом до суду становить 107924,27 грн. Крім того вважає, що відповідач, які своєчасно не виконав грошове зобов'язання, має сплатити йому страхове відшкодування з урахуванням 3 % річних та інфляційних збитків. Зазначив, що діями відповідача, якій тривалий час не відшкодовує йому збитки, йому завдано моральну шкоду. Просить стягнути на свою користь 695,11 грн. страхового відшкодування, пеню в розмірі 107924,27 грн., 3% річних в сумі 55,70 грн., інфляційні збитки в розмірі 2217,40 грн., а також 30000 на відшкодування завданої моральної шкоди.

Представник ПрАТ "УПСК" позов заперечив посилаючись на те, що розмір завданих позивачу збитків меншій ніж розмір франшизи визначеної договором страхування укладеним з 3-ю особою, тому підстав для виплати позивачу страхового відшкодування у страхової компанії не має.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача ПрАТ "УПСК", дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов не підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 вказаного Закону)

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. (ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів")

Відповідно до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_3, розмір франшизи за шкоду заподіяну майну потерпілих визначено в сумі 500 грн.

В судовому засідання встановлено, що позивач є власником автомобіля ГАЗ д/н НОМЕР_1 (а.с. 107).

01.12.2011 року в м. Суми стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля Хюндай д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, винного у дорожньо-транспортній пригоді - ОСОБА_3., застрахована у ПрАТ "УПСК" на підставі договору страхування № АА/3652891.

Внаслідок вказаного страхового випадку була спричинена шкода автомобілю ГАЗ д/н НОМЕР_1, який належить позивачу.

На виконання вимог ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем 01.12.2011 року до відповідача було подане повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

За наслідками розгляду поданих документів відповідачем розрахована вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача в розмірі 695,11 грн., з якою позивач погодився, зазначивши саму цю суму у позові, як розмір збитків що має бути відшкодований страховою компанією.

На підставі визначеного розміру вартості відновлювального ремонту, відповідачем проведено розрахунок майнової шкоди та його розмір, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу , в сумі 369,53 грн. та відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що розмір збитків меншій за розмір визначеної договором страхування франшизи.

Будь-яких доказів на спростування розміру майнових збитків завданих пошкодженням автомобіля ГАЗ, які були визначені відповідачем, суду не надано.

З висновку судової авто товарознавчої експертизи, яка була призначена за клопотанням позивача, розмір майнової шкоди завданої володільцю автомобіля ГАЗ визначений розмірі 411,70 грн. в цінах станом на час проведення експертизи (березень 2015 року), що також менше ніж розмір вказаної франшизи.

З наведеного вбачається, що розмір збитків завданих позивачу пошкодженням належного йому транспортного засобу та визначений відповідно до порядку визначеного Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", менший за розмір франшизи визначеної договором страхування укладеним між ПрАТ "УПСК" та ОСОБА_3, а тому ПрАТ "УПСК" обґрунтовано відмовила у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Статтею 992 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Пунктом 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 993 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням того, що у страхової компанії не виникло обов'язку з виплати позивачу страхового відшкодування, підстав для покладення на неї обов'язку сплачувати пеню та санкції визначені ст. 625 ЦПК України у суду не має.

Наведені вище норми, на які посилається позивач, не передбачають можливості покладення на страхову компанію обов'язку зі сплати пені чи санкції визначених ст. 625 ЦК України, в разі несвоєчасного розгляду заяви про виплату страхового відшкодування чи затримки з наданням відповіді про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Будь-яких доказів на підтвердження факту заподіяння відповідачами моральної шкоди позивачем також не надано.

На підставі викладеного суд вважає що відсутні підстави для задоволення заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 210, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

Відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги (для осіб що не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з часу вручення копії рішення суду).

Суддя