Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 336/562/15 Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П
Провадження № 22-ц-778/2369/15 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Міського комунального підприємства «Основаніє» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Міського комунального підприємства «Основаніє» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Основаніє» (далі МКП «Основаніє») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що їй та третім особам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. 24.09.2014 року їх квартира була затоплена. Згідно акту про затоплення залиття сталося через протікання лівньової каналізації, розташованої на технічному поверсі під'їзду №6. Внаслідок затоплення пошкоджено шпалери, стелю, стіни. Вартість відновлювального ремонту склала 3617,00 грн., яку вона просила суд стягнути з відповідача та на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. і судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з МКП «Основаніє» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3617,00 грн. та 243,60 грн. судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду МКП «Основаніє» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при відкритті провадження у справі суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_4 не була залучена до участі у справі, однак за рішенням суду вона є третьою особою, позивачем не був сплачений судовий збір за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди. Крім того, суд безпідставно не прийняв до розгляду зустрічний позов МКП «Основаніє» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який взаємопов'язаний з позовом ОСОБА_3 Ухвалу з цього питання не постановив. Також до участі у справі не був залучений власник будинку - Запорізька міська рада, а рішення суду не містить про зазначення цих обставин. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Міського комунального підприємства «Основаніє» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 вересня 2014 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1. Відповідно акту від 26 вересня 2014 року, складеному працівниками МКП «Основаніє» причиною затоплення є протікання трубопроводу лівньової каналізації, що проходить по технічному поверху під'їзду № 6 (а.с.30).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та стягуючи на її користь на відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з залиттям квартири у сумі 3617,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири АДРЕСА_1 квартирі сталося з вини МКП «Основаніє», а тому дійшов висновку про причинний зв'язок між винними діями відповідача із спричиненою позивачу матеріальною шкодою.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та правильно вирішив спір.

При вирішенні спору суд першої інстанції з урахуванням вимог ст. 1166 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стало протікання трубопроводу лівньової каналізації, що проходить по технічному поверху під'їзду № 6, що знаходиться в причинному зв'язку із спричиненням матеріальної шкоди позивачу у розмірі 3617,00 грн.

На підтвердження зазначеного позивачем надані належні та допустимі докази, зокрема, акт складений за участю працівників МКП «Основаніє» (а.с. 30), кошторис на виконання ремонтних робіт (а.с.5-17), звернення позивача із заявами до директора МКП «Основаніє» з проханням в добровільному порядку вирішити питання щодо відшкодування матеріальної шкоди (а.с. 29), які судом першої інстанції оцінені у відповідності до вимог закону та результати оцінки відображені у рішенні суду.

Будь-яких належних та допустимих доказів, у розумінні ст.57-60 ЦПК України, на спростування висновку суду першої інстанції відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції, які б суд міг оцінити у відповідності до вимог ч.2 ст. 303 ЦПК України не надано.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на утриманні МКП «Основаніє». Залиття квартири відбулося через протікання трубопроводу лівньової каналізації, що проходить по технічному поверху під'їзду № 6.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонту відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки, відповідач не довів, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося не з його вини, не спростував розмір спричинених збитків, висновок суду першої інстанції про задоволення позову є правильний та обґрунтований.

Докази та обставини, на які посилається апелянт стосуються процесуальних питань, які виникають під час підготовки справи до розгляду та її розгляду та ніяким чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову та стягнення матеріальної шкоди.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Основаніє» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: