Справа № 522/5520/14-ц
Номер провадження 2/522/2778/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Приморський районний суд м Одеси, у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (який у ході судового розгляду був уточнений) до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що між ним, як поручителем, та Банком, як кредитором, був укладений Договір поруки № 010/2-0-1/07-588/3 від 08.11.2007 року в забезпечення виконання Генеральної Кредитної угоди № 010/2-0-1/07-588 від 08.11.2007 року, укладеною між ОСОБА_3, як позичальником та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Позивач посилається на те, що банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за користування кредитом на 0,5 %, що, на думку позивача, є підставою для припинення договору поруки № 010/2-0-1/07-588/3 від 08.11.2007 року. Позивач також вказує, що згоди на зміну умов кредитного договору він не надавав, а тому банк самовільно, без його загоди змінив умови договору, що є підставою для визнання договору поруки припиненим.

В судовому засідання позивач та його представник не з'явились, про час слухання справи повідомлялись належним чином, причин не явки суду не повідомили.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 08 листопада 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3, ОСОБА_3 укладено Генеральну кредитну угоду №010/2-0-1/07-588 та два кредитних договорів, оформлених як додаток №1 та додаток №2 до Генеральної кредитної угоди №010/2-0-1/07-588. Відповідно до умов (п. 1.2) Генеральної кредитної угод №010/2-0-1/07-588 зальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими кредитами не повинен перевищувати 9 000 000 гривень, у тому числі СПД ОСОБА_3 суму 1 456 600 гривень та громадянці ОСОБА_3 суму 7 543 400 гривень.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаною Угодою від 08 листопада 2007 року був укладений договір поруки між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за №010/2-0-1/07-588/3.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Частиною 2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Генеральною кредитною угодою.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 4.1 договору поруки сторони обумовили, що підставою припинення договору поруки є лише виконання в повному обсязі боргових зобов'язань за Генеральною кредитною угодою.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст.599-601,604-609 ЦК України, зокрема ст.599 України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведених належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

При цьому суд виходить з того, що обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами Генеральної кредитної угоди, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення яких здійснює поручитель.

В даному випадку суд вважає, що обсяг зобов'язання ОСОБА_1, як поручителя, визначається як умовами договору поруки, так і умовами Генеральної кредитної угоди з додатками один та два, якими визначено обсяг зобов'язання боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

При цьому, укладаючи договір поруки, поручитель погодився з умовами Генеральної кредитної угоди, згідно якої сторони дійшли згоди про щорічний перегляд відсоткової ставки ( п.1.4. Генеральної кредитної угоди).

Крім того, в судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання позивача на те, що відповідачем по справі змінювалась процентна ставка.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Припинення правовідношення застосовується, як правило у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх обов'язків і до них відносяться позови про розірвання цивільно-правових договорів, про визнання угоди недійсною, про визнання угоди такою, що не підлягає виконанню, тощо. Таким чином, припинення правовідносин (зобов'язань) здійснюється у спосіб визначений договором чи законом.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача.

Керуючись ст.16, 559, 598,-601,604-609 ЦК України, ст. ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

31.03.2015