Справа № 188/703/15-ц
Провадження № 2/188/392/2015
04 серпня 2015 року смт. Петропавлівка
Петропавлівський районний суд, Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Курочкіної О.М.
при секретарі: Лукіній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння укладеного через товарну біржу та визнання права власності на частину домоволодіння,
ОСОБА_1 звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння укладеного через товарну біржу та визнання права власності на частину домоволодіння.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24 листопада 1995 року вона, ОСОБА_3 у відділі реєстрації актів громадянського стану Петропавлівського райвиконкому уклала шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 323861.
17 березня 1997 року у подружжя від шлюбу народилась донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 387953.
23 жовтня 1998 року в Павлоградському філіалі Придніпровської товарної біржі між її чоловіком, ОСОБА_4 як «Покупцем» та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_8 ОСОБА_9 які іменуються в подальшому як «Продавець» було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння, яке складається з житлового будинку №12, житловою площею 30.0 кв. м., позначений в плані літерою - А, літня кухня, позначена в плані літерою - Б, сарай позначений в плані літерою - В, сарай позначений в плані літерою - Г, сарай позначений в плані літерою - Д, вбиральню позначену в плані літерою - Є, що розташовані за адресою : вул. Чапаєва в с. Троїцьке, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Вказаний будинок належав «Продавцеві» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.95 р. посвідченого Петропавлівською держнотконторою за № 1809 та зареєстрованого Петропавлівським бюро технічної інвентаризації смт. Петропавлівка від 20.09.1995 року за № 18-46, свідоцтва про право на спадщину від 13.11.95 року, посвідченого Петропавлівською держнотконторою за № 2213 та зареєстрованого бюро технічної інвентаризації смт. Петропавлівка від 17.01.96 р. за № 18-46.
Згідно висновку про оцінку майна вартість домоволодіння по вул.Чапаєва, 8 с. Троїцьке Петропавлівського району складає 25 660 гривень.
В договорі купівлі - продажу вказано, що відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року даний договір зареєстровано на Павлоградській філії Придніпровської товарної біржі і договір не потребує нотаріального посвідчення.
Відповідно до технічного паспорта на будинок індивідуального житлового фонду від 15.10.1998 року куплене домоволодіння було розташоване за адресою : вул. Чапаєва, 12 с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області.
Згідно довідки Троїцької сільської ради № 1295 від 06.12.2010 року номер будинку змінився з № 12 на № 8.
04 травня 2011 року рішенням Петропавлівського райсуду шлюб позивачки з ОСОБА_4 розірвано і вона залишила дівоче прізвище - Андрусь, що підтверджено свідоцтвом серії І-КИ № 008590 від 19.10.2011 року.
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 сторони розділили спільне майно подружжя і позивачка з дочкою залишилась проживати в спільному сумісному домоволодінні по вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району, а ОСОБА_4 переїхав на інше постійне місце проживання, тобто фактично в добровільному порядку розділили спільне сумісне майно подружжя не звертаючись до суду, що підтверджується довідкою Троїцької сільради № 327 від 28.04.2014 року.
В кінці квітня 2015 року позивачці стало відомо від працівників Троїцької сільради, що посилання в договорі укладеному 23.10.1998 року на ст. 15 Закону України «Про Товарну біржу» від 10.12.91 р. відповідно до якого, договір не підлягає нотаріальному посвідченню, не відповідає вимогам діючого законодавства і укладений з ОСОБА_4 договір купівлі - продажу є недійсним і не надає права власності на куплене ними домоволодіння, в зв'язку з чим, вона вимушена звертатись до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу і визнання права власності на домоволодіння.
Позивачка з відповідачем виконали умови передбачені ст. 655 ЦК України, тобто повністю розрахувалися за будинок і вона з донькою проживає на цей час у будинку, але для оформлення права власності вимушена звернутися до суду.
Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння дійсним, визнати це домоволодіння сумісним майном подружжя та визнати за сторонами право власності на 1/2 частину домоволодіння.
Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в заяві доказаними і такими що підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права.
Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу сторони уклали шлюб 24.11.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Договором купівлі продажу, реєстраційний №10/34-НДП від 23.10.1998 року, укладеним Павлоградською філією Придніпровської Товарної біржі підтверджується дійсність його укладання між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_8 ОСОБА_9.
Відповідно до реєстраційного посвідчення Павоградського бюро технічної інвентаризації засвідчено, що житловий будинок за адресою вул. Чапаєва 12 с. Троїцьке зареєстрований за відповідачем, ОСОБА_2.
Технічним паспортом та висновком про оцінку житлового будинку л.А загальнею пощею 52.7 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району підтверджується право власності та вартість домоволодіння.
Відповідно до довідки №1295 від 06.12.2010 року виданої Троїцькою сільською радою, номер будинку ОСОБА_4, який розташований за адресою вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району в зв'язку з перенумерацією змінився з №12 на №8.
Рішенням Петропавлівського районного суду від 04.05.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Довідкою Троїцької сільської ради №327 від 28.04.2014 року підтверджується, що позивачка з дочкою залишилась проживати в спільному сумісному домоволодінні по вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району, а ОСОБА_4 не проживає з травня 2011 року.

Свідоцтвом про зміну імені сер.1-КИ від 008590 підтверджується зміна прізвища позивачки з ОСОБА_3 на Андрусь.

Відповідно до довідки Троїцької сільської ради №371 від 14.05.2015 року у належному користуванні ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка за адресою вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району.

Вирішуючи питання про задоволення викладених в заяві позовних вимог, суд приходить до висновку, що не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 від імені відповідача, про визнання права власності за ним на 1/2 частину домоволодіння.

Судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України вчиненні власниками щодо житлового будинку за адресою вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області дії не суперечать закону, при укладанні зазначеного договору сторони домовилися щодо усіх істотних його умов , умови договору виконали. Факт укладення договору купівлі-продажу між сторонами в судовому порядку не оскаржувався. Умови письмового договору купівлі-продажу, укладеного між сторонами виконано, позивач та відповідач заселились і володіли, позивачка продовжує володіти зазначеним будинком, кошти за його придбання передано ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_11.

Від нотаріального посвідчення договору не ухилялись, але нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від їх волі.

Відповідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, договір купівлі-продажу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмові формі, і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму .

Ст. 219 ЦК України передбачає, що суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно зясував обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, тому вимога позивачки визнати домоволодіння за адресою вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району спільною сумісною власністю не підлягає доказуванню, так як зазначене положення встановлене законом, відповідно вимога про визнання за позивачкою право приватної власності на 1/2 частину будинку по вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.15, 219, 334, 5ст.376, 392 ч.2ст.220 ч.2ст.328,665 ЦК України , ст.212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння укладеного через товарну біржу та визнання права власності на частину домоволодіння задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі продажу реєстраційний №10/34-НДП від 23.10.1998 року, укладений Павлоградською філією Придніпровської Товарної біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 ОСОБА_8 ОСОБА_9 на будинок по вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину домоволодіння по вул. Чапаєва, 8 в с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області вартістю 12830 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12