Справа № 283/2698/15-ц
Провадження №2/283/1004/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1І

відповідача, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Малинська державна нотаріальна контора, Слобідська сільська рада Малинського району Житомирської області, Управління Держгеокадастру у Малинському районі про визнання заповіту від 28 грудня 2010 року, складеного ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 частково недійсним та таким, що не підлягає виконанню в частині спадкування за заповітом неприватизованої земельної ділянки площею 0,35 га та усунення від права на спадкування за заповітом земельної ділянки площею 0,35 га , -

ВСТАНОВИВ :

17 листопада 2015 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позов підтримав повністю.

Пояснив, що 02 листопада 2014 року у с. Слобідка Малинського району помер його рідний брат ОСОБА_5.

При життя, 28 грудня 2010 року, ОСОБА_5 склав заповіт , яким заповідав належний йому житловий будинок № 43 по вул. Мічуріна с. Слобідка та приватизовану земельну ділянку за цією ж адресою ОСОБА_4

Після смерті брата відкрилась спадщина на майно належне померлому житловий будинок, що знаходиться в с. Слобідка Малинського району по вул. Мічуріна,43, який належав померлому на підставі договору дарування жилого будинку від 04 березня 1999 року.

27 листопада 2015 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 43.

Оскільки земельна ділянка для обслуговування житлового будинку при життя не була приватизована ОСОБА_5, тому дана земельна ділянка безпідставно зазначена спадкодавцем у заповіті, а тому необхідно визнати частково недійсним заповіт в частині спадкування за заповітом неприватизованої земельної ділянки площею 0,35 га та усунути відповідача від права на спадкування за заповітом земельної ділянки площею 0,35 га.

Відповідач заперечила по суті позову, вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними.

Пояснила, що 28 грудня 2010 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав відповідачу все належне йому майно, а також житловий будинок № 43 по вул. Мічуріна с. Слобідка та приватизовану земельну ділянку за цією ж адресою.

02 листопада 2014 року ОСОБА_5 помер.

27 листопада 2015 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 43 по вул. Мічуріна с. Слобідка.

Щодо земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, то дана земельна ділянка не була при життя приватизована ОСОБА_5, однак та обставина, що померлий зазначив спірну земельну ділянку у заповіті не може слугувати підставою для задоволення позову, визнання заповіту частково недійсним та усунення ОСОБА_4 від права на спадкування, оскільки спадкодавець не обмежений у праві зазначити у заповіті будь яке майно навіть і те, яке не належить йому на праві власності.

Наявність правовстановлюючих документів у спадкоємців на спадкове майно нотаріус перевіряє при видачі свідоцтва про право на спадщину, а при складанні заповіту дане не потребується.

Представники третіх осіб Малинської державної нотаріальної контори, Слобідської сільської ради та Управління Держгеокадастру у Малинському районі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що при життя, 28 грудня 2010 року, ОСОБА_5 заповідав все належне йому майно, а також житловий будинок № 43 по вул. Мічуріна с. Слобідка та приватизовану земельну ділянку за цією ж адресою ОСОБА_4 ( а.с. 11).

02 листопада 2014 року ОСОБА_5 помер ( а.с.12).

27 листопада 2015 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 43.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 як на підставу для задоволення позову послався на ті обставини, що в заповіті від 28 грудня 2010 року ОСОБА_5 безпідставно вказав крім житлового будинку № 43 по вул. Мічуріна с. Слобідка, який належав спадкодавцеві на праві власності, земельну ділянку за адресою знаходження житлового будинку, яка на момент складання заповіту не належала ОСОБА_5 на праві власності.

Однак загальні вимоги щодо форми заповіту, зазначені у статті 1247 ЦК України та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 р. N 20/5 ( яка була чинною на час спірних правовідносин ), якими передбачено, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Відповідно до п. 159 розділу 17 Інструкції, при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається.

Виходячи з вищезазначених норм законодавства, спадкодавець не обмежений у праві зазначити у заповіті будь яке майно навіть і те, що не належить йому на праві власності.

При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом перевіряються правовстановлюючі документи на спадкове майно і в залежності від їх наявності видається свідоцтво або виноситься постанову про відмову у вчинені даної нотаріальної дії

Тому суд оцінивши в сукупності надані сторонами докази приходить до висновку , що заявлений позов є необґрунтованим та безпідставним.

Керуючись ст.ст.3,11,57,60,213,214,215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216,1217,1257 ЦК України, , суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Малинська державна нотаріальна контора, Слобідська сільська рада Малинського району Житомирської області, Управління Держгеокадастру у Малинському районі про визнання заповіту від 28 грудня 2010 року, складеного ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 частково недійсним та таким, що не підлягає виконанню в частині спадкування за заповітом неприватизованої земельної ділянки площею 0,35 га та усунення від права на спадкування за заповітом земельної ділянки площею 0,35 га - відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги якщо така скарга не була подана.

Суддя: ОСОБА_6