УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/488/15-ц

4-с/335/11/2015

09 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального підприємства «Водоканал» на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року КП «Водоканал» звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1.

В обґрунтування скарги зазначали, що 19.08.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за заявою КП «Водоканал» було видано судовий наказ по справі № 2н-2059/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» боргу по оплаті за воду та послуги каналізації у розмірі 1 102 грн. 80 коп. Судовий наказ набрав чинності 02.01.2012 року та був отриманий заявником 23.08.2013 року.

11.07.2014 року КП «Водоканал» звернулось до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ з заявами про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного судового наказу від 19.08.2011 року.

22.08.2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1, на підставі п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу по справі №2н-2059/2011, з причин відсутності у ньому ідентифікаційного номеру боржника, яка 19.01.2015 року була отримана КП «Водоканал».

Вважають дії державного виконавця, щодо винесення постанови від 22.08.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу по справі №2н-2059/2011 незаконними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача має право безоплатно одержувати від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, тобто, законодавець надає право державному виконавцю не лише отримувати від Державної податкової служби України індивідуальні ідентифікаційні номери боржників, у разі їх відсутності у виконавчому документі, а й вчиняти інші дії, необхідні для виконання рішення.

Посилаючись на викладені обставини, просили суд визнати дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_1, щодо винесення постанови від 22.08.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу по справі №2н-2059/2011 від 19.08.2011 року неправомірними, зобовязати головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1 скасувати постанову від 22.08.2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу від 19.08.2011 року по справі №2н-2059/2011 (ВП №44490297), зобовязати головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_1 вчинити дії, відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу від 19.08.2011 року по справі №2н-2059/2011, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» боргу по оплаті за воду та послуги каналізації.

В судове засідання представник заявника не з'явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.

В судове засідання представник Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ не зявились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд скарги за їх відсутності, проти задоволення скарги заперечували.

Перевіривши обставини справи і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 19.08.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за заявою КП «Водоканал» було видано судовий наказ по справі № 2н-2059/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» боргу по оплаті за воду та послуги каналізації у розмірі 1 102 грн. 80 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судового збору. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 02.01.2012 року та був отриманий представником КП «Водоканал» 23.08.2013 року.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання на всій території України (ст. 124 ч. 5 Конституції України, ст. 14 ч. ч. 1, 2 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

22.08.2014 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_1, було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу, відповідно п. 8 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В вищевказаній постанові, було зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржників для фізичних осіб громадян України, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 № 606-XIV з наступними змінами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст.3 цього Закону, за заявою прокурора у випадку представництва інтересів громадянина або держави в суді, в інших передбачених законом випадках.

В ст. 3 цього Закону зазначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені також повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Проте діючи у порушення до зазначених вимог Закону, державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, постановою від 22 серпня 2014 року, відмовив у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 44490297 з примусового виконання судового наказу № 2н-2059/2011, виданого 23.08.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» боргу по оплаті за воду, послуги каналізації у розмірі 1102 грн. 80 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. та судового збору у розмірі 25 грн. 50 коп.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача, державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. При цьому, зі змісту постанови вбачається, що стягувачу відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника є обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства «Водоканал» на неправомірні дії головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 22 серпня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), ВП № 44490297.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу по справі №2н-2059/2011, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» боргу по оплаті за воду, послуги каналізації у розмірі 1 102 грн. 80 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн. та судового збору у розмірі 25 грн. 50 коп. та витребувати у сторін виконавчого провадження (уповноваженого органу) індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.В. Гашук