Справа № 2-153/12 Провадження № 22-ц/795/3/2015 Головуючий у I інстанції - Марченко М.М. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-суддіМАМОНОВОЇ О.Є.,

суддів:КУЗЮРИ Л.В., ПОЗІГУНА М.І.,

при секретарі:Козлачковій Ю.В., Поклад Д.В.

з участю:позивачки ОСОБА_5 та адвоката Семенка В.І., представника відповідача ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самочинного будівництва і об'єднаним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов, треті особи - Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, Комунальне підприємство „Ніжинське МБТІ", Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2008 року ОСОБА_5, ОСОБА_9 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1. Позов обґрунтовували тим, що сторони є співвласниками житлового будинку за вказаною адресою, між ними виникають суперечки щодо користування земельною ділянкою та загальним двором, на якому розташований будинок.

29.12.2008 року Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу № С-284, якою у додатку № 1 визначено порядок користування спірною земельною ділянкою між співвласниками ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.12.2009 року, позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_9 задоволено і визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між ними та ОСОБА_7 відповідно до вищезазначеного висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Верховного Суду України від 14.04.2010 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2009 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22.12.2009 року скасовано, передано справу на новий розгляд до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

У червні 2010 року ОСОБА_7 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного будівництва, в якому, з урахуванням уточнень від 10.04.2013 року, просив зобов'язати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 знести прибудови до жилого будинку АДРЕСА_1 у м. Ніжині - кухню «а5» площею 12,9 м2, тамбур а-4 площею 5,5 м2, частину веранди а1 площею 3,2 м2 та побудований біля указаного житлового будинку сарай «Л» розміром 1,45 x 2,96 м; зобов'язати відповідачів знести самочинно збудований погріб літ «В»; зобов'язати відповідачів перенести самочинно збудовану вбиральню на відстань більшу, ніж 9,0 метрів, а літній душ - на відстань більшу ніж 7,0 метрів від частини його жилого будинку; зобов'язати відповідачів перенести вигрібну яму на відстань більшу ніж 6,0 метрів від частини його жилого будинку; зобов'язати відповідачів переробити на свою сторону ринви і організувати водостік; зобов'язати відповідачів спиляти горіхове, яблуневе дерево та виноград; встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок АДРЕСА_1 у м. Ніжині між співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_5, ОСОБА_9, виділивши в користування ОСОБА_5 та ОСОБА_9 земельну ділянку площею 792 кв.м., а решту - виділити в користування ОСОБА_7; зобов'язати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок АДРЕСА_1 у м. Ніжині.

У квітні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов, в якому, з урахуванням уточнень від 21.06.2013 року, просив постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою біля будинку АДРЕСА_1 у м. Ніжині Чернігівської області шляхом знесення прибудованих приміщень - кухні «а5» площею 12,9 кв.м., тамбура а-4 площею 5,5 кв.м., частини веранди а1 площею 3,2 кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_1 Чернігівської області та побудованого сараю «Л» розміром 1,45 х 2,96 м біля указаного житлового будинку. Даний позов обґрунтований тим, що відповідачі своїми діями перешкоджають йому користуватись спільним двором в повному обсязі.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 09.07.2013 року об'єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов та позовні вимоги за основним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного будівництва.

Після проведення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи, за результатами якої складено висновок № С-158 від 30.09.2013 року, 26.12.2013 року позивачі по основному позову, ОСОБА_5, ОСОБА_9, уточнили свої позовні вимоги до ОСОБА_7 та просили виділити їм у володіння і користування 1/2 частину спірної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 1 вказаного висновку, а саме в користування в земельній ділянці площею 1765 кв.м власникам квартири № 2 ОСОБА_5, ОСОБА_9 виділити земельну ділянку № 2 площею 882,50 кв. м; в користування в земельній ділянці площею 1765 кв. м власнику квартири № 1 ОСОБА_7 виділити земельну ділянку №1 площею 882,50 кв. м; у спільному користуванні залишити лишки площею 0,0117 га, тобто по 0,00585 га кожному.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 22.01.2014 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_9 по основному позову задоволено частково. Визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 30.09.2013 року № С - 158, на якій розташований жилий будинок АДРЕСА_1 в м. Ніжині, Чернігівської області, згідно часток у домоволодінні, наступним чином:

1. ОСОБА_5, ОСОБА_9, власникам 1/2 частки домоволодіння, виділено в користування 1/2 частину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Ніжині, Чернігівської області по першому варіанту висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи, зазначеному в додатку № 1, земельну ділянку № 2, позначену синім кольором, площею 882,50 кв. м розташовану в межах: від л. А до л. Б - 12,48 м, від л. Б до л. В - 7,99 м, від л. В до л. З - 1,00 м, від л. З до л. Г - 5,50 м, від л. Г до л. Д - 1,00 м, від л. Д до л. Е -межа проходить по лінії розділу житлового будинку; від л. Е до л. Ж - 1,00 м, від л. Ж до л. Й - 9,60 м, від л. Й до л. І - 6,50 м, від л. І до л. К - 79,63 м, від л. К до л. Р - 7,88 м, від л. Р до л. А 88,64 + 21,95 м У спільному користуванні залишено лишки площею 0,0117 га від л. П до л. М - 8,21 м, від л. М до л. О - 15,25 м, від літ. О до л. Р - 7,91 м, від л. Р до л. П - 15,76 м.

2. ОСОБА_7, власнику 1/2 частки в домоволодінні, виділено в користування 1/2 частину земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 в м. Ніжині, Чернігівської області по першому варіанту висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи, що позначено червоним кольором у додатку №1, земельну ділянку №1 площею 882,50 кв. м, розташовану в межах: від л. Б до л. Н - 7,04 м, від л. Н до л. П - 6,43 + 30,78 + 44,00 + 23,89 м, від л. П до л. К - 7,88 м, від л. К до л. І - 79,63 м, від л. І до л. Й - 6,50 м, від л. Й до л. Ж - 9,60 м, від л. Ж до л. Е - 1,00 м, від л. Е до л. Д - межа проходить по лінії розділу житлового будинку; від л. Д до л. Г - 1,00 м, від л. Г до л. З - 5,50 м, від л. З до л. В - 1,00 м, від л. В до л. Б - 7,99 м. У спільному користуванні залишити лишки площею 0,0117 м. від л. П до л.М - 8,21 м., від л. М до л. О - 15,25 м., від літ. О до л. Р - 7,91 м., від л. Р до л. П - 15,76 м.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь відповідачів судові витрати: 17 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду, 7 грн. 50 коп. в рахунок повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 806 грн. 40 коп. в рахунок повернення сплачених коштів за проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи № С - 284 від 29.12.2008 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_9 відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 по зустрічному позову до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного будівництва і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 за об'єднаним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Чернігівської регіональної торгово-промислової палати 624 грн. компенсацію витрат, пов'язаних з викликом до суду експерта.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове, яким відмовити позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_9 в задоволенні основного позову до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 а його зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного будівництва і його об'єднаний позов про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при винесенні рішення суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив і невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його представника 10.01.2014 року про призначення у справі повторної судово-будівельної експертизи. Апелянт вказує, що обраний судом варіант розподілу земельної ділянки не є найбільш оптимальним варіантом, який би був зручним та доцільним для обох сторін. Також вказує, що суд не дав належної оцінки його доводам про те, що погріб «В» є самовільною спорудою, що у техпаспорті невірно вказані роки побудови сараю «Л», вбиральні «У», зливних ям Я1 та Я2. Апелянт наголошує на тому, що суд безпідставно стягнув з нього компенсацію витрат, пов'язаних з викликом експерта до суду 10.01.2014 року, оскільки вона нічого не пояснила у судовому засіданні, крім того, експертом були допущені помилки при виготовленні висновку. Апелянт зосереджує увагу апеляційного суду на тому, що у справі відсутні документи, які б підтверджували прийняття прибудованої кухні «а5», тамбура а-4, частини веранди а1 площею 3,2 кв.м до житлового будинку АДРЕСА_1 Чернігівської області та побудованого сараю «Л» розміром 1,45х2,96 м в експлуатацію та оформлення на них права власності.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2014 року - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_7 - ОСОБА_11 та його адвоката ОСОБА_8, які підтримали апеляційну скаргу та просили встановити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту № 3 висновку експерта додаткової судової експертизи від 08.12.2014 року КНДІСЕ, пояснення ОСОБА_5 та її адвоката Семенка В.І., які просили відхилити апеляційну скаргу, залишити рішення суду першої інстанції без змін або визначити порядок користування спірною земельною ділянкою за варіантом № 1 вищевказаної судової експертизи, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали інвентаризаційної справи № 01-06483 КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради на садибу АДРЕСА_1 в м. Ніжині, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з того, що найбільш наближеним до фактичного користування земельною ділянкою співвласниками є перший варіант висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № С-158 від 30 вересня 2013 року Чернігівської регіональної торгово-промислової палати. Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_7 по зустрічному позову про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та про знесення самочинного будівництва та об'єднаному позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази наявності порушеного права ОСОБА_7 в розумінні ст.391 ЦК України.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є власниками садиби АДРЕСА_1 в м. Ніжині Чернігівської області, що вбачається з відповіді КП «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради №01-34/716 від 29.04.2013 року (т. 3 а.с. 83), а саме: ОСОБА_5 належить 3/10 частки на підставі рішення Народного суду м. Ніжина Чернігівської області від 16.11.1989 року та ухвали цього ж суду від 10.01.1991 року (а.с. 10-11 т.1); ОСОБА_9 належить 1/5 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.05.2009 року за р.№1997, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори (а.с.131 т.2); ОСОБА_7 належить 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.05.1978 року за р.№1847, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори (а.с.127 т.2).

Згідно архівного витягу із рішення № 428 виконавчого комітету Ніжинської міської ради народних депутатів Чернігівської області від 23 липня 1981 року «Про результати обміру земель забудованих кварталів АДРЕСА_2 площа по фактичному обміру присадибної ділянки АДРЕСА_1 становить 1927 кв.м, з яких зареєстровано за землекористувачами 1765 кв.м. та виявлені лишки, які залишені у користуванні землекористувачів до виникнення потреби в них площею 162 кв.м. (а.с.26 т.1).

Договором конкретного користування від 26.07.1989 року, укладеним між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а.с. 128 т. 2), встановлено наступний порядок користування будинком по АДРЕСА_1

1.У користування ОСОБА_7 перейшла частина будинку, що складається з житлової кімнати 1-1, житлової кімнати 1-2, житлової кімнати 1-3, кухні 1-4, веранди «а», ганку а-2, гараж «ж», вбиральня «Г», огорожа 4,5 частина № 1.

2.У користування ОСОБА_9 перейшла частина будинку, що складається з житлової кімнати 2-1, житлової кімнати 2-2, житлової кімнати 2-3, кухні 2-4, веранди а-1, ганку а-3, сарай «Б», погреб «В», вбиральня, огорожа № 2-3 частина № 1.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9 просили визначити порядок користування спірною земельною ділянкою шляхом виділення їм у користування 1/2 частини земельної ділянки, іншу 1/2 частину земельної ділянки просили виділити ОСОБА_7

При розгляді справи у суді першої інстанції, останнім була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Варіант № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №С-158 від 30 вересня 2013 року Чернігівської регіональної торгово-промислової палати (а.с.160-166 т.4), який покладений в основу оскаржуваного рішення і за яким встановлено відокремлений порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 згідно їх частин у домоволодінні, визначений експертом із врахуванням наступного:

а) відстань від гаража літ. «Ж» до погрібу літ. «В» 2,0 метри;

б) без встановлення земельного сервітуту;

в) враховуючи ганок «а7», що належить ОСОБА_7 та відстань для його обслуговування;

г) розмір земельної ділянки з врахуванням лишків (1927 кв.м.) та рішення Ніжинського міського суду від 16 листопада 1989 року, яким ОСОБА_5 виділено у користування земельну ділянку I площею 349 кв.м. та ОСОБА_10 виділено у користування земельну ділянку плошею 349 кв.м., яку після його смерті успадкував син позивача по справі ОСОБА_9

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про встановлення порядку користування між співвласниками садиби АДРЕСА_1 саме за вищевказаним варіантом як таким, що не порушує права жодного з співвласників, є найбільше наближений до фактичного порядку користування, визначає порядок користування земельною ділянкою площею 1765 кв.м, зареєстрованої у законному порядку, а лишки залишені у спільному користуванні та відстань від гаража «Ж» до погрібу літ. «В» у 2 метри, що є достатньою та належною відстанню між прибудовами.

Апеляційним судом при розгляді справи зважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо необґрунтованого скасування судом першої інстанції ухвали про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи за клопотанням представників ОСОБА_7 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 08.12.2014 року була проведена додаткова судова будівельно-технічна експертиза, висновок якої мається в матеріалах справи (а.с. 80-102 т. 6).

Однак апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги запропоновані у даному висновку експертом варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 зважаючи на те, що запропоновані можливі варіанти розроблені з відступом від вимог п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», варіант № 2 та варіант № 4 передбачають необхідність застосування права земельного сервітуту. Крім того, вказані варіанти встановлюють порядок користування земельною ділянкою з урахуванням лишків, без окремого зазначення порядку користування земельною ділянкою площею 1765 кв.м, що зареєстрована за співвласниками відповідно до рішення виконкому Ніжинської міської ради № 482 від 23.07.1981 року і зазначений недолік не був усунутий експертом на пропозицію суду.

Оскільки районним судом встановлений порядок користування спірною земельною ділянкою, то є помилковим його висновок про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та про знесення самочинного будівництва і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 за об'єднаним позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинних забудов зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 7 статті 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушенного права (ст. 391 ЦК України).

Враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 129 від 01.04.2010 року «Про індивідуальне житлове будівництво в м. Ніжині» ОСОБА_5, ОСОБА_9 дозволено оформити технічну документацію на переобладнану частину житлової кімнати площею 9,4 кв.м у прихожу 2-1 площею 4,4 кв.м, і частину житлової кімнати площею 9,4 кв.м у коридор 3-2 площею 3,7 кв.м та на прибудова кухню «а5» площею 12,9 кв.м, тамбур «а4» площею 5,5 кв.м, частину веранди «а1» площею 3,2 кв.м до житлового будинку АДРЕСА_1 та на побудований сарай «Л» розміром 1,45x2,96 м біля житлового будинку (а.с.80-81 т.3) та те, що вищевказані прибудови розміщені на земельній ділянці, яка виділяється у користування ОСОБА_5, ОСОБА_9, відсутні підстави вважати, що спірними прибудовами порушуються права ОСОБА_7 як співвласника житлового будинку АДРЕСА_1, та підстави для задоволення позову ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні його частиною житлового будинку шляхом знесення кухні «а5» площею 12,9 кв.м, тамбура а-4 площею 5,5 кв.м, частини веранди а1 площею 3,2 кв.м, сараю «Л» розміром 1,45 x 2,96 м, погрібу літ «В».

Доводи апелянта про те, що у технічному паспорті на садибу невірно вказані роки побудови сараю «Л», вбиральні «У» та зливних ям «Я1» та «Я2» не спростовують правильності висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_7

Твердження апелянта про те, що погріб «В» є самовільною спорудою спростовуються матеріалами інвентаризаційної справи, з якої вбачається, що рік його забудови 1955, крім того, згідно договору конкретного користувача від 26.07.1989 року ОСОБА_10 перейшов у користування погріб під літ. «В», який після його смерті перейшов у користування його сина ОСОБА_9 (позивача по справі), про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину по закону від 27 травня 2009 року.

Районний суд вірно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_7 про зобов'язання ОСОБА_5, ОСОБА_9 спиляти горіхове, яблуневе дерево та виноград, зважаючи на те, що вказані дерева ОСОБА_5 спиляні, про що зазначила представник ОСОБА_7 у засіданні апеляційного суду.

Заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд безпідставно стягнув з нього компенсацію витрат, пов'язаних з викликом експерта до суду 10.01.2014 року, з огляду на таке.

Згідно ч.11 ст.53 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов'язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Апеляційний суд вважає, що висновок районного суду в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь Чернігівської торгово-промислової палати 624 грн. 00 коп. у відшкодування витрат, пов'язаних з викликом до суду експерта для роз'яснення висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № С-158 від 30 вересня 2013 року є помилковим, оскільки лист Чернігівської торгово-промислової палати про необхідність оплати 624 грн. 00 коп. за виклик експерта до суду (а.с.141 т.5) не є фінансовим документом. Таким чином рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь Чернігівської регіональної торгово-промислової палати вказаних витрат підлягає скасуванню.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог як ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, так і позовних вимог ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою витрати у сумі 806 грн. 40 коп. за проведення судової будівельно-технічної експертизи №С-284 від 29 грудня 2008 року Чернігівською торгово-промисловою палатою (а.с.67 т.3) підлягають відшкодуванню сторонами у рівних частинах, а тому рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_9 806 грн. 40 коп. в рахунок повернення сплати судових витрат за проведення експертизи підлягає зміни шляхом стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 403 грн. 20 коп. в рахунок повернення зазначених витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2014 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь Чернігівської регіональної торгово-промислової палати 624 грн. компенсації витрат, пов'язаних з викликом експерта.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_9 806 грн. 40 коп. в рахунок повернення сплати судових витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи № С-284 від 29.12.2008 року змінити, стягнувши з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 403 грн. 20 коп. в рахунок повернення зазначених витрат.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: