Справа № 464/3085/14 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/121/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_7 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_8 - ОСОБА_2.

Апелянт вважає, що судом при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, обставини, які суд вважав встановленими є недоведеними, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд вважав доведеним те, що відповідачі згідно актів КЕВ, не проживають в приміщенні більше року, хоча, насправді, року з дня складання першого акту не пройшло. Не відповідає дійсності зазначене в рішенні твердження про те, що ОСОБА_7 проживає разом із матір'ю, якій на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, оскільки при розірванні шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вирішено питання про те з ким має залишатися проживати неповнолітній ОСОБА_7 Апелянт просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із реєстраційного посвідчення від 13.12.2000 року НОМЕР_1 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Сторонами не заперечується факт реєстрації відповідачів за адресою АДРЕСА_2, а відтак, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вказаний факт додатковому доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК Україничлен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі не проживали без поважних причин в квартирі по АДРЕСА_2, протягом вказаного періоду часу, що підтверджується актами обстеження паспортного режиму від 29.03.2013 року, 15.04.2013 року, 30.09.2013 року та 20.03.2014 року (а.с. 8-11).

На підставі вказаного колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачі не проживали понад рік без поважних причин за вказаною адресою обґрунтованим та в повному обсязі доведеним.

Доказів, які б спростовували такий висновок суду першої інстанції апелянт та її представник не подали.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином, висновки суду першої інстанції достатньо вмотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи. Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Відтак, на підставі ст. 308 ЦПКапеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.