Справа № 209/6197/14-ц
Провадження № 2/209/277/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.

при секретарі Вітязь Х.О.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 червня 2008 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.02.2011 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вони з дитиною випробовують значні матеріальні труднощі у зв'язку з відсутністю матеріальної допомоги з боку відповідача на протязі тривалого часу. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у нього немає.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову, пояснила також, що неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має вади мовлення і навчається в реабілітаційному центрі "Саксагань" П'ятихатського району Дніпропетровської області, де знаходиться протягом тижня, а на вихідні знаходиться у неї. Вона не працює, живе з молодшим сином ОСОБА_4, 2011 року народження, за рахунок соціальної допомоги на дітей.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивщи, що він інвалід ІІ групи з 2010 року, отримує пенсію в розмірі 1040 гривень. Живе разом зі своєю матір'ю та сестрою. Він постійно приймає ліки, а два рази на рік він лікується стаціонарно. На ліки він витрачає приблизно 500 грн. на місяць. Через скрутний матеріальний стан, він не взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.4/.

27.06.2008 року між ними було зареєстровано шлюб, який розірвано 26 лютого 2011 року, що підтверджується копією паспорту /а.с.3/.

Малолітня дочка сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачкою та навчається в КЗО "Саксаганський НРЦ" ДОР" , де утримується за рахунок держави (неповне утримання), що підтверджується довідкою Грушуватської сілської ради П'ятихатського району та довідкою навчального закладу.

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідо ІІ групи з 01.09.2013 року, від загального захворювання, та йому протипоказані всі види регулярної праці, що підтверджується довідкою МСЕК /а.с.24/.

Пенсія відповідача становить 1049 грн. на місяць.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своїй дочці до досягнення нею віку повноліття, але з урахуванням стану його здоров'я та розміру отримуваної пенсії, з нього мають бути стягнуті аліменти не в частці віз доходу, як про це заявлено в позові, а у твердій грошовій сумі в розмірі 100,00 гривень, щомісяця.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 100 (сто) гривень, щомісяця, починаючи з 03 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Байбара Г.А.