У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука Володимира Васильовича,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду зі скаргою, в якій просило визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України) Сіщука В.В. незаконними, скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11 квітня 2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-2271/12, виданого Печерським районним судом м. Києва та зобов'язати ДВС України відкрити виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Свої вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовувало тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме після повернення ДВС України виконавчого документа, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 05 березня 2014 повторно пред'явив виконавчий лист для виконання, однак, на порушення вимог ч. 5 ст. 47, п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Сіщук В.В. 11 квітня 2014 року виніс постанову про відмову у відкритті провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2271/12. Банк вважав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року скаргу задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Сіщука В.В. щодо винесення постанови

від 11 квітня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2271/12, виданого Печерським районним судом м. Києва 21 травня 2013 року, неправомірними.

Визнано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Сіщука В.В. від 11 квітня

2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2271/12, виданого Печерським районним судом м. Києва 21 травня 2013 року, неправомірною та скасовано.

Зобов'язано компетентних посадових осіб ДВС України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-2271/12, виданого Печерським районним судом м. Києва 21 травня

2013 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року змінено, викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції.

Скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Сіщука В.В. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними. Зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2271/12, виданого Печерським районним судом м. Києва від 21 травня 2013 року.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили скаргу частково відповідно до вимог ч. 2 ст. 387 ЦПК України, оскільки банк повторно пред'явив виконавчий документ до виконання у межах строків, визначених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», тому підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Сіщука Володимира Васильовича.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік