Справа № 569/3397/15-ц
У Х В А Л А

04 березня 2015 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області О.Г. Крижова, розглянувши в місті Рівне заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до фізичної оосби підприємця ОСОБА_3В.в якому просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за невикористані відпустки та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні на загальну суму 49 045 грн. 23 коп.

Одночасно позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову. В обгрунтування заяви покликається на те, що між сторонами виник майновий спір, який грунтується на трудових відносинах працівника та роботодавця. Відповідач не вчиняє жодних дій щодо усунення порушення трудових прав позивача. Оскільки позивачу відомо, що відповідач не бажає компенсувати їй зазначені кошти, передбачає, що ОСОБА_3 намагатиметься відчужити належне їй майно або зняти кошти зі своїх рахунків для уникнення виконання своїх зобов'язань. З метою забезпечити виконання рішення суду просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно і банківські рахунки відповідача в межах ціни позову.

Відповідно до ст.151, 152 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Крім того, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Із заяви про забезпечення позову, позовної заяви та доданих до неї матеріалів, не вбачається обставин, які свідчили б про те, що невжиття вказаних у заяві заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому. Позивачем не наведено доказів про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду. Крім того, в заяві не зазначено, на яке саме майно та банківські рахунки необхідно накласти арешт, його індивідуальні ознаки й вартість, докази наявності та належності такого майна відповідачу.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п»яти днів з дня її проголошення та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова