№ 201/3560/15 ц
провадження 4-с/201/14/2015
УХВАЛА

08 квітня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Кодріній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк про визнання дій протиправними і скасування постанов виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ Комерційний банк ПриватБанк 19 квітня 2010 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ТОВ Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та грошових сум.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року позовну заяву задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 07 березня 2008 року в сумі 341147 грн. 37 коп., стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 26 квітня 2007 року в сумі 134147 грн. 70 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 13 лютого 2006 року в сумі 5314 грн. 65 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 27 грудня 2007 року в сумі 19580 грн. 82 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 22 серпня 2007 року в сумі 15194 грн. 82 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 25 жовтня 2007 року в сумі 785 грн. 58 коп., стягнуто солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк витрати в сумі 1200 грн. і стягнуто солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь держави судовий збір 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1820 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2011 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково і рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року в частині солідарного стягнення суми боргу скасоване і винесене нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову; решті рішення районного суду залишене без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково і рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2011 року в частині солідарного стягнення суми боргу в частині залишених вимог про солідарне стягнення суми боргу скасоване і винесене нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову; решті рішення районного та апеляційного судів залишені без змін.

Вказані рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2011 року набрали законної сили і підлягають виконанню.

04 листопада 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк отримав в Жовтневому районному суді виконавчий лист по вказаній справі, строк його предявлення до виконання було встановлено один рік, але лист надійшов до виконавчої служби в серпні 2014 року і 15 серпня 2014 року державний виконавець Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 виніс постанови про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу, виданому 04 листопада 2011 року по справі за позовом банку про стягнення суми боргу по кредитним договорам. Але рішення по справі винесене 27 грудня 2010 року, набрало законної сили 18 серпня 2011 року, строк предявлення виконавчого листа до виконання один рік, тобто до 18 серпня 2012 року, тобто виконавчий лист предявлено до виконання з пропуском вказаного строку і державний виконавець не повинен був його приймати і відкривати виконавче провадження. ОСОБА_1 звернувся до Індустріального ВДВС з цим питанням і просив скасувати вказані постанови, але відповіді не отримав. Вважає вказане протиправним і 20 березня 2015 року звернувся до суду зі скаргою на дії вказаного державного виконавця. Вважає таку діяльність протиправною, просив визнати її такою та скасувати вказані дві постанови, задовольнивши скаргу.

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області в судовому засіданні вимоги скарги визнав повністю, погодився з викладеними в скарзі обставинами і не заперечував проти задоволення скарги.

Представник ПАТ КБ ПриватБанк в судовому засіданні не погодився з вимогами скарги і викладеними в ній обставинами, вважає, що строк предявлення виконавчого листа до виконання вони не пропустили, цей строк переривався з поважних причин, всі дії державного виконавця були правомірними, а отже підстав для задоволення скарги немає і просив в її задоволенні відмовити повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника заявника, державного виконавця і представника заінтересованої особи, зясувавши думку сторін та учасників спору, перевіривши матеріали скарги і цивільної справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає скаргу обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 1997 року N 1396/97, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно ПАТ Комерційний банк ПриватБанк 19 квітня 2010 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ТОВ Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та грошових сум.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року позовну заяву задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 07 березня 2008 року в сумі 341147 грн. 37 коп., стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 26 квітня 2007 року в сумі 134147 грн. 70 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 13 лютого 2006 року в сумі 5314 грн. 65 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 27 грудня 2007 року в сумі 19580 грн. 82 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 22 серпня 2007 року в сумі 15194 грн. 82 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по кредитному договору від 25 жовтня 2007 року в сумі 785 грн. 58 коп., стягнуто солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ПАТ Комерційний банк ПриватБанк витрати в сумі 1200 грн. і стягнуто солідарно з ТОВ Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь держави судовий збір 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1820 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2011 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково і рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року в частині солідарного стягнення суми боргу скасоване і винесене нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову; решті рішення районного суду залишене без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково і рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2011 року в частині солідарного стягнення суми боргу в частині залишених вимог про солідарне стягнення суми боргу скасоване і винесене нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову; решті рішення районного та апеляційного судів залишені без змін.

Вказані рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2010 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2011 року набрали законної сили і підлягають виконанню.

04 листопада 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк отримав в Жовтневому районному суді виконавчий лист по вказаній справі, строк його предявлення до виконання було встановлено один рік, але лист надійшов до виконавчої служби в серпні 2014 року і 15 серпня 2014 року державний виконавець Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 виніс постанови про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу, виданому 04 листопада 2011 року по справі за позовом банку про стягнення суми боргу по кредитним договорам. Але рішення по справі винесене 27 грудня 2010 року, набрало законної сили 18 серпня 2011 року, строк предявлення виконавчого листа до виконання один рік, тобто до 18 серпня 2012 року, тобто виконавчий лист предявлено до виконання з пропуском вказаного строку і державний виконавець не повинен був його приймати і відкривати виконавче провадження. ОСОБА_1 звернувся до Індустріального ВДВС з цим питанням і просив скасувати вказані постанови, але відповіді не отримав. Вважає вказане протиправним і 20 березня 2015 року звернувся до суду зі скаргою на дії вказаного державного виконавця. Вважає таку діяльність протиправною, просив визнати її такою та скасувати вказані дві постанови, задовольнивши скаргу.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністратвине правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

15 серпня 2014 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44389709 з виконання виконавчого листа № 2-10605/2010 виданого 04 листопада 2011 року Жовтневим районним судом Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу у розмірі 341 147.37 грн.. Також 15 серпня 2014 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44390112 з виконання виконавчого листа № 2-і 0605/2010 виданого 04 листопада 2011 року Жовтневим районним судом Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк боргу у розмірі 134 147.70 грн.

Зазначені постанови про відкриття виконавчого провадження винесені неправомірно, є незаконними та такими що підлягають скасуванню, виходячи з наступного. Щодо строку на подання скарги.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її прав чи свобод.

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження про стягнення із нього грошових сум. Того ж дня ОСОБА_1 звернувся до фахівця в галузі зава, для надання правової допомоги та захисту прав, свобод і законних інтересів. 17 лютого 2015 року до Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції була подана заява про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, в якій було зазначено про надання можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження 20 лютого 2015 року, але державний виконавець надав можливість ознайомитися лише 23 лютого 2015 року. Інформація у вигляді власноручного підпису представника, про дату ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, міститься у матеріалах зведеного виконавчого провадження № 46455512, яке веде Індустріальний ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції. 23 лютого 2015 року представник ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, з яких дізнався про те, що вищезазначені виконавчі листи були предявлені до виконання із пропуском встановленого законом строку. ОСОБА_1 будь яких постанов про відкриття виконавчого провадження не отримував, строк предявлення вищезазначених виконавчих листів закінчився 18 серпня .2012 року.

З огляду на це та з урахуванням того, що ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження лише після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, тобто 23 лютого 2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 70 ЦПК України встановлений ст. 385 ЦПК України строк для звернення до суду не пропущений.

Щодо суті скарги. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи, зокрема виконавчі листи з виконання судових рішень, можуть бути предявлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

04 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2-10605/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості по кредитному договору від 07 березня 2008 року в сумі 341147.37 грн.. Зазначений виконавчий лист дійсний для предявлення до виконання до 18 серпня .2012 року.

У червні 2013 року, тобто із пропуском встановленого законом строку для предявлення документів до виконання, ПАТ КБ Приватбанк подав для виконання вищезазначений лист до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. 10 червня 2013 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, про що зроблена відмітка у виконавчому листі.

В березні 2014 року ПАТ КБ Приватбанк вдруге подав для виконання вищезазначений лист до Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського правління юстиції. 03 березня 2014 р. державним виконавцем також відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 26 Закону України Про виконавче провадження про що також зроблена відмітка у виконавчому листі.

Незважаючи на пропуск строку для предявлення виконавчого листа до виконання, ПАТ КБ Приватбанк в серпні 2014 року втретє звертається до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження і 15 серпня 2014 року державний виконавець Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 також відмовляє у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, але з невідомих причин самостійно скасовує свою постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та в цей же день виносить постанову про прийняття виконавчого листа до виконання та відкриває виконавче провадження № 44389709 з виконання виконавчого листа №2- 10605/2010 виданого 04 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ комерційний банк Приватбанк боргу у розмірі 341 147.37 грн.

При цьому, в матеріалах виконавчого провадження відсутні данні про відмову у відкритті виконавчого провадження та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. а лише заштриховано коректором у виконавчому листі відмітка державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, при цьому в Єдиному державний реєстр виконавчих проваджень містяться відомості про проведення зазначених виконавчих дій.

Аналогічна справа із виконавчим провадженням № 44390112 з виконання виконавчого листа № 2-10605/2010 виданого 04 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу у розмірі 134 147.70 грн.

Зазначений виконавчий лист дійсний для предявлення до виконання до 18 серпня 2012 року.

За даним виконавчим листом також тричі: 10 червня 2013 року, 03 березня 2014 року та 15 серпня 2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, але 15 серпня 2014 року державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, самостійно скасувавши свою постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, прийняв виконавчий лист до виконання та відкрив виконавче провадження № 44390112 з виконання виконавчого листа № 2-10605/2010 виданого 04 листопада 2011 року Жовтневим районним судом Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ комерційний банк Приватбанк боргу у розмірі 134 147.70 грн.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від ЗО грудня 1997 року N 1396/97, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо убезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. І ст. 26 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Беручи до уваги вищевикладене та з урахуванням того, що ПАТ КБ Приватбанк подав для виконання вищезазначені виконавчі листи до Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції лише 13 серпня 2014 року, тобто із пропуском встановленого законом строку для предявлення документів до виконання, державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки останній був пред'явлений до виконання після спливу строку для його предявлення.

В зв'язку з чим вищезазначені постанови про відкриття виконавчого провадження винесені неправомірно та з порушенням закону, а отже підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право вернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про виконавче провадження учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У вищезазначених виконавчих листах стягувачем є ПАТ комерційний банк Приватбанк, а боржником визначений ОСОБА_1. Інших учасників виконавчого провадження немає.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями. встановленими статтею 386 ЦПК України. Статтею 386 ЦПК України визначено вичерпний перелік осіб, за участю яких суд розглядає скаргу, а саме: за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржують ся, присутність інших учасників виконавчого провадження законом не передбачена, в звязку з чим суд не має правових підстав для залишення скарги без розгляду або повернення її заявнику через не залучення до розгляду скарги інших учасників виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржують ся.

Відповідно до п. 4 Постанови № 6 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах на підставі статі 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої осадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. З Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, в тому числі, такі виконавчі документи виконавчі листи судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на і території України.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Статтею 32 Закону № 606 визначені заходи примусового виконання рішень, серед яких, зокрема: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 52 Закону № 606 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Частиною 4 статті 31 Закону № 606 встановлено, що державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З аналізу вищезазначеного суд робить висновок про те, що на виконання вказаних рішень районного і апеляційного, касаційного судів державний виконавець повинен дотримуватися вимог законодавства про виконавчу службу, виконавче провадження та інш., перевіряти правильність виконавчих документів межах своїх повноважень (описки та інш.), дотримуватися вимог про строки предявлення виконавчих документів до виконання і в цьому сенсі начальником Жовтневого ВДВС і державним виконавцем зроблене не все, що потрібно робити згідно вказаної Інструкції та Закону, державний виконавець неправомірно прийняв до провадження виконавчий лист від ПАТ КБ ПриватБанк з пропуском строку його предявлення до виконання (не зясована причина пропуску цього строку, не визначена її поважність та інш., навіть не було заяви на поновлення пропущеного строку) і відкрив виконавче провадження, а начальник ВДВС не здійснював відповідний контроль за цим.

Згідно матеріалів цивільної справи, виконавчого провадження і матеріалів скарги вбачається протиправність дій державного виконавця Березіна М.Ю. по винесенню постанов про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не може суд прийняти до уваги не погодження банку зі скаргою, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим скаргу задовольнити і визнати дії державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по винесенню постанови від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 341147 грн. 37 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк неправомірними, скасувати постанову державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 341147 грн. 37 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк; визнати дії державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по винесенню постанови від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 134147 грн. 70 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк неправомірними і скасувати постанову державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 134147 грн. 70 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк.

Таким чином суд вважає, що обставини скарги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 3 Закону України Про виконавчу службу, ст. ст. 3, 5, 6, 7, 11, 18, 19, 25, 27, 31, 32, 45, 52, 63, 82, 83 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 383 388, 210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по винесенню постанови від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 341147 грн. 37 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 341147 грн. 37 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк.

Визнати дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 по винесенню постанови від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 134147 грн. 70 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 15 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44389709 за виконавчим листом № 2-10605/2010 про стягнення 134147 грн. 70 коп., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 04 листопада 2011 року за заявою ПАТ Комерційний банк ПриватБанк.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -