Справа № 751/692/15-ц Провадження № 22-ц/795/659/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Деркач О. Г. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Вінгаль В.М., Страшного М.М.,
при секретарі:Зіньковець О.О.,
за участю:позивача ОСОБА_5, представника третьої особи Новозаводської у м. Чернігові ради - Ципуринди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до малолітнього ОСОБА_7 (законні представники : матір - ОСОБА_8 та батько - ОСОБА_9) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради, Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області,

в с т а н о в и в:

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, зняти останнього з реєстрації за вказаною адресою з одночасною реєстрацією за місцем проживання його батька ОСОБА_9 Крім того, просив зобов'язати УДМС у Чернігівській області зняти ОСОБА_7 з реєстрації та зареєструвати ОСОБА_7 за місцем мешкання батька за адресою: АДРЕСА_5. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він мешкає у неприватизованій квартирі АДРЕСА_1, відповідно до ордеру на жиле приміщення. Разом з ним у квартирі зареєстровані дружина ОСОБА_10, дочка ОСОБА_11, онука ОСОБА_12, дочка ОСОБА_8, онук ОСОБА_7 Вказує, що мати відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 фактично перестала мешкати за вищевказаною адресою з 1992 року, а ОСОБА_7, 2003 року народження, не мешкав за цією адресою жодного дня, оскільки обидва мешкають у свого чоловіка та батька - ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.10.2014 ОСОБА_8 визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що діти віком до 14 років, відповідно до законодавства, повинні мешкати за місцем мешкання батьків або одного з них. Вказує, що в квартирі відсутні речі або документи ОСОБА_7, батьки останнього відмовляються змінити його місце реєстрації, на даний час сума сплати за комунальні послуги збільшилася в рази, його доходи не дозволяють сплачувати за комунальні послуги без уникнення боргів.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Так, апелянт вказує на те, що залишення реєстрації у відповідача в спірній квартирі порушує його права, оскільки він вимушений сплачувати за неповнолітнього комунальні послуги. Крім того, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.10.2014 на даний час виконано і ОСОБА_8- мати неповнолітнього відповідача ОСОБА_7- вже виписана з квартири АДРЕСА_1

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Законні представники малолітнього відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення 08.04.2015 поштового відправлення та розписка про повідомлення особи про час розгляду справи від 30.03.2015 (а.с.79,80).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради - просив залишити рішення суду без змін, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області - належним чином було повідомлено про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 02.04.2015 поштового відправлення (а.с.81), проте свого представника до суду не направило.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що мати відповідача ОСОБА_8, попри рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.10.2014 року залишається бути зареєстрованою за адресою спірної квартири, крім того, в матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо наявності у неї права власності або постійного користування іншим житлом.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок не повного з'ясування обставин, що мають значення для справи Висновки суду не відповідають обставинам справи, що згідно з п. 1 та 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким позов слід задовольнити частково.

У справі встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 14.01.2015 року (а.с.7) в квартирі на час розгляду справи, крім позивача, були зареєстровані: дружина ОСОБА_10, дочка ОСОБА_8, дочка ОСОБА_11, онук ОСОБА_7 та онука ОСОБА_12

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.10.2014 визнано ОСОБА_8 (матір малолітнього відповідача ОСОБА_7.), такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Даним рішенням встановлено, що мати малолітнього відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишила квартиру та перейшла проживати в інше житло до свого чоловіка ще в 1992 році.

Рішення набрало законної сили.

В силу ст. 61 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню.

Проте, суд першої інстанції, розглядаючи справу, на дану обставину увагу не звернув, зазначивши, що незважаючи на наявність судового рішення, мати відповідача продовжує бути зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1. Крім того, суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що мати відповідача має право власності чи право постійного користування в іншому житловому приміщенні.

Відповідно до ч.1 ст.71 та ст.72 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вдавшись до аналізу наявності у матері малолітнього відповідача прав на нерухоме майно, суд першої інстанції не врахував норму права, яка регулює спірні правовідносини, та не звернув уваги на те, що рішенням суду встановлений факт не проживання ОСОБА_8 за вказаною вище адресою з 1992 року. Відповідно до акту від 13.01.2015 син ОСОБА_8 - відповідач у справі ОСОБА_7 - в квартиру АДРЕСА_1 не вселявся з часу народження. Його речі в даній квартирі відсутні. Даний доказ законними представниками малолітнього відповідача не спростований. В суді першої інстанції мати відповідача пояснювала, що дійсно вони разом з сином не проживають за місцем реєстрації через неприязні стосунки з позивачем.

Наявність реєстрації ОСОБА_8 за вказаною вище адресою на час ухвалення судового рішення не спростовує факту не проживання ОСОБА_8 разом з сином в даній квартирі. Тому ця обставина не може слугувати підставою для залишення права користування у малолітнього в квартирі за вказаною адресою.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є, зокрема, місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до копії довідки КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 02.03.2015 року № 793 на а.с.63 ОСОБА_8 виписана із спірної адреси 25.02.2015 .

Як поясняв позивач, документи для зняття ОСОБА_8 з реєстрації в квартирі були подані до ухвалення судом першої інстанції рішення суду, проте зняття з обліку відбулося вже після ухвалення судового рішення.

З огляду на викладене вище, є всі підстави для визнання відповідача ОСОБА_7 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Вимоги позивача щодо зняття малолітнього з реєстрації з одночасною реєстрацією його за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_5 і зобов'язання Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області здійснити дії пов'язані із зняттям малолітнього з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 та одночасної реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 - задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

По-перше, батько відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області не були залучені позивачем в якості відповідачів, тому відсутні підстави для зобов'язання цих осіб вчиняти будь-які дії.

По-друге, в матеріалах справи відсутні дані, що Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області порушила будь-які права позивача.

У зв'язку із задоволенням позову в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з батьків ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як законних представників відповідача на користь ОСОБА_5 слід в дольовому порядку стягнути судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 121 грн. 80 коп. та за розгляд справи в суді першої інстанції 243 грн. 60 коп., а всього по 182,7 грн з кожного ((243,6 +121,8): 2=182,7).

Керуючись ст. 72 ЖК Української РСР, ст.88, 303, п.1,3 ч.1 ст.309, ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 лютого 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9, батька малолітнього відповідача ОСОБА_7, на користь ОСОБА_5 182,7 грн на відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_8, матері малолітнього відповідача ОСОБА_7, на користь ОСОБА_5 182,7 грн на відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: