АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1356/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1121/15Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Дряниці Ю.В.,

суддів: Карнауха П.М., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

з участю: адвоката Свястіної М.О.,

представника відповідача Деміденкова В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою скаргою представника відповідача Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Деміденкова Валерія Миколайовича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа - ОСОБА_6, про стягнення страхового відшкодування, пені та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

23 травня 2014 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, пені за невиконання зобов'язань до моменту звернення до суду з позовом та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 02.09.2013 р. на вулиці Леніна в м. Комсомольську сталася ДТП за участю його автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 В результаті ДТП автомобіль ЗАЗ Forza отримав механічні пошкодження. Відповідно до страхового акту, складеного представником ВАТ НАСК «Оранта», вартість страхового відшкодування визначена в сумі 18879,73 грн. Винним у скоєнні ДТП постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2013 року визнано ОСОБА_6, цивільно - правова відповідальність якого застрахована у НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов'язкового страхування. 26 листопада 2013 року позивач подав заяву до НАСК «Оранта» про виплату страхового відшкодування, а також з приводу прискорення здійснення виплати він 12 лютого 2014 року звернувся до Полтавської обласної Дирекції НАСК «Оранта».

Однак, страхове відшкодування до даного часу не виплачено, в результаті чого позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути страхове відшкодування в розмірі 18879,73 грн. Окрім того, в зв'язку із затримкою виплати страхового відшкодування, яке відповідач повинен був виплатити не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, позивач просить стягнути пеню в сумі 690,24 грн. за період з 26 лютого 2014 року по 22 травня 2014 року з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом даного періоду.

Також позивач вважає, що в результаті ДТП йому була спричинена моральна шкода, оскільки, після пошкодження автомобіля він та його сім'я були позбавлені можливості реалізувати свої звичайні потреби щодо швидкого та комфортного пересування в необхідні місця , також його робота пов'язана з постійними відрядженнями і йому було необхідно постійно шукати транспорт . З врахуванням характеру та глибини , тривалості душевних страждань , суттєвих змін в житті додаткових зусиль, необхідних для організації життя і подолання негативних наслідків ДТП розмір моральної шкоди оцінює в 6 000 грн., яку просив стягнути на його користь. Також, просив стягнути понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. та оплату судового збору в сумі 270, 70 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5- задоволено частково.

Стягнуто з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 18879 грн. 73 коп., пеню 690 грн., витрати на правову допомогу 1500 грн., моральну шкоду і розмірі 500 грн. та судовий збір в сумі 270 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі представник ВАТ НАСК «Оранта» просить рішення місцевого суду скасувати в частині розміру стягнутої пені і моральної шкоди та ухвалити нове, яким стягнути в пеню в сумі 333,79 грн., а в стягненні моральної шкоди відмовити. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи. Вважає, що судом не було враховано, що заява про виплату страхового відшкодування була подана з пропуском 30-денного строку від дня повідомлення про страховий випадок, а тому в даному випадку період нарахування пені згідно ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен бути зменшений на кількість днів прострочення. Що стосується стягнення моральної шкоди, то зазначає, що норми ЦК України, які були застосовані судом не можуть бути застосовані до відповідальності страховика, так як нормами ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що страховик сплачує моральну шкоду лише в разі заподіяння її життю чи здоров'ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України - невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови Комсомольського міського суду від 01 жовтня 2013 року встановлено, що 02.09.2013 р. близько 13 год 00 хв в м. Комсомольську по вул. Леніна, ОСОБА_6 керуючи автомобілем НОМЕР_2 під час перестроювання в третю смугу руху не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, чим допустив зіткнення. ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.6, 66).

Згідно полісу № АС /1134274 цивільно - правову відповідальність ОСОБА_6 застраховано в НАСК «Оранта», строк дії договору з 10.03.2013 р. по 09.03.2014 р., страховий ліміт за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. (а.с.8,46).

03 вересня 2013 року ОСОБА_6 повідомив НАСК «Оранта» про ДТП, яке відбулось 02.09.2013 р. за участю його автомобіля НОМЕР_2 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 (а.с.10, 47-48).

26 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на банківський рахунок (а.с.9, 55-56,63), а 12.02.2014 р. направив заяву до Полтавської обласної Дирекції НАСК «Оранта» про прискорення виплати страхового відшкодування (а.с.7).

Згідно розрахунку страхового відшкодування його розмір становить 18879,73 грн. (а.с.80). НАСК «Оранта» 11 грудня 2013 року було складено страховий акт № ОЦВ-13-11429/1, в якому сума страхового відшкодування також зазначена в розмірі 18879,73 грн. (а.с.81).

Задовольняючи позову вимогу про стягнення страхового відшкодування, місцевий суд вірно встановив, що розмір страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, згідно розрахунку страхового відшкодування страхувальника складає 18879,73 грн. Позивачем було надано страховій компанії всі відповідні документи, в тому числі й реквізити банківського рахунку для перерахування коштів, а тому відповідно до умов укладеного договору та ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування підлягає стягненню на користь позивача.

Також місцевий суд вважав, що розмір пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодуваня та період її нарахування доведений позивачем, а тому ця вимога також підлягає задоволенню.

Частково задовольняючи позову вимогу про стягнення моральної шкоди внаслідок ДТП, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вона підлягає стягненню зі страхової компанії відповідно до норм ст. 1167 ЦК України в розмірі 500 грн.

Предметом оскарження є задоволення позовних вимог про стягнення пені в розмірі 690 грн. та часткове задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн., а тому рішення суду переглядається в цій частині.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з висновками місцевого суду щодо розміру та періоду стягнення пені, а також щодо стягнення зі страхової компанії моральної шкоди, виходячи з наступного.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Із матеріалів страхової справи вбачається, що із заявою-повідомленням про настання страхового випадку в результаті ДТП звернувся ОСОБА_6 03 вересня 2013 року (а.с.10, 47-48).

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-VI від 01.07.2004р. зі змінами і доповненнями (далі - Закон № 1961-VI), страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового випадку.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання трахового випадку та розміру збитків.

Для визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ Forza, що належить ОСОБА_5 страховиком були вчинені дії по визначенню вартості пошкодженого майна у відповідності до Закону № 1961-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961-VI у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Абзацом першим п. 36.2 Закону № 1961-VI, передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у її здійсненні.

Суд першої інстанції, задовольняючи розрахунки пені, здійснені позивачем, погодився з ним про те, що пеня повинна нараховуватися починаючи з 26 лютого 2014 року, тобто через 90 днів після отримання заяви про страхове відшкодування (26 листопада 2013 року).

Разом з тим, місцевий суд не врахував, що відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону № 1961-VI для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про ДТП було подано до страхової компанії 03 вересня 2013 року, тобто останнім днем подачі заяви є 02 жовтня 2013 року. Однак, заява про страхове відшкодування була подана 26 листопада 2013 року, тобто з порушення 30-денного строку на 54 дні.

Згідно абзацу 5 п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-VI, в разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Таким чином, строк виплати страхового відшкодування, визначений абз. 1 п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-VI продовжився на 54 дні. Тобто, враховуючи встановлені фактичні обставини по справі, страховик повинен був здійснити виплату по 18 квітня 2014 року включно (26.11.2013р.+90днів+54дні).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що період нарахування пені розпочався з 19 квітня 2014 року та діяв до 22 травня 2014 року (межі пред'явелних вимог). Тому, пеня за несвоєчасну виплату повинна бути нарахована за 34 дні з урахування розміру подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період. Так, з 14.04.2014 року постановою НБУ № 212 була встановлена облікова ставка на рівні 9,5%. Виходячи з цього, подвійна облікова ставка за один день становить 0,052% (9,5х2:365=,0,052). А тому, розмір пені, яка підлягає стягненню, слід визначити в сумі 333,79 грн. (18879,73 (розмір страхового відшкодування) х 0,052 (подвійна облікова ставка) х 34 дні (кількість днів прострочення) : 100 = 333,79 грн.)

Таким чином, колегія суддів в повній мірі погоджується з доводами апеляційної скарги щодо невірного розрахунку розміру пені, яка повинна бути стягнута зі Страхової компанії.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що при вирішенні вимоги про стягнення моральної шкоди норми ЦК України не можуть бути застосовані до відповідальності страховика, так як нормами ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що страховик сплачує моральну шкоду лише в разі заподіяння її життю чи здоров'ю потерпілого.

Страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю (ст. 26-1 Закону № 1961-VI).

Розмір моральної шкоди не входить в складові поняття шкоди, заподіяної майну, яке закріплено в ст. 28 Закону № 1961-VI.

Як вбачається із встановлених по справі обставин, під час скоєного ДТП, потерпілий ОСОБА_5 не отримав травми, які спричинили ушкодження його здоров'я. В результаті ДТП шкода була завдана лише його майну - автомобілю НОМЕР_1.

Однак, місцевий суд на зазначені вище норми матеріального права не звернув уваги та не врахував, що спеціальні норми, якими в даному випадку є ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», носять конкурентний характер поряд з загальними нормами. Окрім того, ст. 1167 ЦК України не може бути застосована до правовідносин, які витікають із договорів.

Колегія суддів, врахувавши в системному зв'язку фактичні обставини по справі та норми чинного законодавства (як загальні, так і спеціальні), які регулюються відносини в сфері відповідальності страховика за завдання шкоди внаслідок настання страхового випадку, вважає, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити в повному обсязі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Питання щодо стягнення та розподілу понесених сторонами судових витрат не є позовною вимогою, а його вирішення є обов'язком суду при ухваленні рішення по суті позовних вимог згідно ст. 88 ЦПК України.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 5 ст. 88 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться судовий збір та інші витрати, пов'язані із розглядом справи, зокрема, витрати на правову допомогу.

Судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи, не включаються до ціни позову.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, колегія суддів вважає, що до ціни позову включаються наступні складові пред'явлених позовних вимог: страхове відшкодування в розмірі 18879,73 грн.; пеня в розмірі 690,24 грн., моральна шкода в розмірі 6000 грн.

Таким чином, ціна пред'явленого ОСОБА_5 позову становить 25569,97 грн.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 270,70 (а.с.1). Окрім того, позивачем було понесено витрати на правову допомогу, здійснену адвокатаом Свястіною М.О. відповідно до укладеного договору № 04837 про надання правової допомоги від 24.05.2014р. (а.с.30-32). Згідно квитанції № 1 від 23.05.2014р. ОСОБА_5 сплатив гонорар в сумі 1500 грн. (а.с.34). Розрахунок витрат наданий адвокатом та приєднаний до матеріалів справи на а.с. 28.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено ЗУ «Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних і кримінальних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів, тощо).

Колегія суддів, враховуючи граничний розмір оплати послуг особи, яка надає правову допомогу, за годину та наданий розрахунок проведених дій, вважає, що розмір вират на правову допомогу відповідає нормам закону та підтверджений відповідними належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При застосуванні ст. 88 ЦПК України слід брати сукупну величину всіх понесених судових витрат кожною із сторін.

При зверненні до суду, позивач загалом просив стягнути з відповідача на його користь 25569,97 грн. (ціна позову). Колегія суддів прийшла до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги в сумі 18879,73 грн. (розмір страхового відшкодування, який жодною із сторін не оспрюється в апеляційній інстанції) та 333,79 грн. (пеня), а всього позовні вимоги задовольняються на суму 19213,52 грн. Таким чином, позовні вимоги задовольняються на 75% (19213,52х100:25569,97=75).

В разі часткового задоволення позову судові витрати на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог (75%), що в даному випадку становить 1328,03 грн., виходячи з сукупного розміру сплаченого судового збору за подачу позову до суду та понесених витрат на правову допомогу ((270,70+1500)х75%=1328,03).

Понесені відповідачем судові витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду в сумі 121,80 грн. (а.с.110) підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно до частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, позовні вимоги задоволені на 75 %, тому розмір вимог, в задоволенні яких відмовлено становить 25% (100-75=25).

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до 25%, виходячи з розміру судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду, що дорівнює 30,45 грн. (121,8х25%=30,45).

В зв'язку з тим, що при здійсненні стягнення судових витрат статус позивача ОСОБА_5 поєднує в собі стягувача і боржника, то судові витрати з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача підлягають стягненню в сумі 1297,58 грн. (1328,03-30,45=1297,58).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 309 ч.1 п.3,4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Деміденкова Валерія Миколайовича - задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 15 липня 2014 року- скасувати в частині стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» пені, моральної шкоди, витрат на правову допомогу та судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення пені - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_5 пеню за невиконання зобов'язань з 19.04.2014 року по 22.05.2014 року в розмірі 333 грн. 79 коп. (триста тридцять три гривні 79 копійок).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_5 1297 грн. 58 коп. (одна тисяча двісті дев'яносто сім гривень 58 копійок) в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В.Дряниця

Судді: (підпис) П.М.Карнаух

(підпис) Т.О.Кривчун

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця