_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5102/15-ц
Провадження № 6/520/290/15
УХВАЛА

15.04.2015 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді Чаплицького В.В.

за участю секретаря Непомнющого М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням, погодженим з в.о. начальника Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, і просить суд заборонити виїзд за кордон з вилученням паспортного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: місто Одеса, пр.-т ОСОБА_2, 2, кВ.180 та зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїздні документи на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: місто Одеса, пр.-т ОСОБА_2, 2, кВ.180.

Державний виконавець в своєму поданні посилається на те, що в Другому Київському відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 522/475/13-ц від 22.07.2014 року виданим Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ Порто-Франко грошової суми у розмірі 18280, 16 грн.

До судового засідання представник Другого Київського ВДВС ОМУЮ не зявився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання та додані до нього документи вважає, що подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон з вилученням паспортного документу ОСОБА_1, є необґрунтованим, доводи заявника свого підтвердження не знайшли, та подання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції Україникожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні правапередбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.313 Цивільного кодексу Українифізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIVдержавний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною четвертою зазначеної статті передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами, уповноваженими на те посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, та консульською службою України

Суд вважає, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПКнаявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу своїх вимог, підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Подання державного виконавця та додані до нього документи не містять в собі будь-яких даних про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, що може свідчити про невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону № 606-XIV.

Суд вважає, що направлення на адресу боржника постанов державного виконавця та їх отримання матеріали подання не містять. Жодних супровідних листів, що можуть бути доказами надсилання боржнику постанов, державний виконавець до своєї заяви не додав.

Матеріалами, наданими суду не доведено, що заходи, які вживалися до боржника з метою виконання ним зобовязань взагалі було виконано. Так немає доказів неможливості виконання постанови про привід боржника від 07.11.2014 року.

Також, слід зазначити, що виконавчий лист № 522/475/13-ц від 22.07.2014 року було видано на підставі заочного рішення суду, тобто за результатами розгляду справи без участі відповідача ОСОБА_1, та матеріали подання не містять відомостей про отримання ним і самого рішення суду.

Суд вважає, що тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника є крайнім заходом примусового характеру до боржника, передбачений діючим законодавства України.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника з вилученням паспортного документа.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 212, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника з вилученням паспортного документа - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Чаплицький В. В.