АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1929/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Тесля О.П.
Провадження № 22-ц/789/162/15 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

при секретарі - Баляс Т.І.

представника апелянта - ОСОБА_1,

позивачки - ОСОБА_2,

представника позивачки - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду від 11 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чортківської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6, ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на частину будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Чортківського районного суду із позовною заявою до Чортківської міської ради, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про визнання права власності на новозбудовану частину будинку та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Заявлені вимоги позивачка мотивувала тим, що згідно договору купівлі-продажу від 18 грудня 1991 року вона придбала будинковолодіння в АДРЕСА_1. На час придбання загальна площа житлового будинку становила 78.9 кв.м., житлова 40.5 кв.м. У період з грудня 2004 року по серпень 2005 року вона отримала всі необхідні дозвільні документи та розпочала за власні кошти будівництво гаража з літньою кухнею на земельній ділянці поряд з будинком. Основні будівельні роботи нею були проведені в період з 2005 по 2007 рік і в 2010 році збудована літня кухня була оформлена як прибудова до житлового будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 97.5 м.кв., житловою 49.8 м.кв. 26 грудня 1995 року позивачка склала заповіт, який у 2007 році скасувала, вирішивши здійснити поділ житлового будинку між дітьми шляхом дарування старого будинку синові ОСОБА_7, а новозбудовану прибудову до будинку залишити у своїй власності, та в подальшому, як спадкове майно, передати у власність дочці ОСОБА_6 03 вересня 2007 року позивачка подарувала належний їй будинок загальною площею 78.9 м.кв. житловою площею 40.5 м.кв. своєму синові. Після смерті сина ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка в травні 2014 року знайшла правовстановлюючі документи на будинок, в яких вказано, що рішенням виконкому Чортківської міської ради від 19 січня 2011 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 169.5 м.кв., житловою площею 100.1 м.кв., гараж та огорожу в цілому зареєстровані за ОСОБА_7, внаслідок чого 04 лютого 2011 року йому було видано свідоцтво на право власності серії НОМЕР_1. Тобто, Чортківською міською радою за ОСОБА_7 зареєстровано право власності не лише на подарований йому будинок площею 78.9 кв.м., а й на прибудову до будинку та гараж, які позивачка не передавала та не мала наміру передавати у власність синові, чим незаконно позбавлено її права власності на належне їй майно - прибудову, що становить 53/100 всього будинку, та гараж. В лютому 2011 року були зроблені лише чорнові роботи з будівництва прибудови та гаража і вказані приміщення не були придатні для використання. А на час розгляду справи оздоблювальні роботи повністю завершені лише в санвузлі, придатними для користування є також коридор і кухня (тобто, лише приміщення, що знаходяться на першому поверсі), а в інших приміщеннях прибудови та в гаражі оздоблювальні роботи ще не розпочинались, тож раніше позивачка не вважала за необхідне звертатись у відповідні органи для введення будинку в експлуатацію та реєстрації права власності на новостворену частину будинку. Проте, як вбачається з сертифіката відповідності ДБН, стандартам та правилам від 29 жовтня 2010 року, Інспекція ДАБК у Тернопільській області засвідчила, що житловий будинок загальною площею 169.5 кв.м. є закінченим будівництвом об'єктом і відповідає усім необхідним стандартам, нормам і правилам. Таким чином, будинок був введений в експлуатацію ще восени 2010 року без відома позивачки за зверненням її померлого сина, внаслідок чого відповідачем і була проведена реєстрація права власності, про що вона довідалась лише в травні 2014 року. Просила скасувати свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнати за нею право власності на новозбудовану частину будинку.

Рішенням Чортківського районного суду від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04 лютого 2011 року серії НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_7, в частині реєстрації права власності на загальну площу 97.5 кв.м., житлову площу 49.8 кв.м. в житловому будинку та гараж.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 97.5 кв.м., житловою площею 49.8 кв.м., що складається з наступних приміщень: коридору, позначеного в плані «1-1» загальною площею 12.6 кв.м.; кухні «1-6» площею 23.6 кв.м.; санвузлу «1-7» площею 10.4 кв.м; входу в підвал «1-8» площею 1.1 кв.м.; кімнати в мансарді «1-9» площею 21.6 кв.м.; кімнати в мансарді «1-10» площею 28.20 кв.м, а також на гараж площею 30.4 кв.м.

Стягнуто з Чортківської міської ради Чортківського району на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3973 (три тисячі дев'ятсот сімдесят три) гривень 36 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 подав на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що судом при вирішенні справи не взято до уваги, що рішення Чортківської міської ради, на підставі якого було визнано право власності на ціле будинковолодіння за ОСОБА_7, не скасоване і є чинним. Не дано оцінки Сертифікату відповідності ДБН від 29 жовтня 2010 року, виданому на ім»я ОСОБА_7 Просить рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Позивачка - ОСОБА_2, представник позивачки - ОСОБА_3 та третя особа - ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, позивачка ОСОБА_2 правомірно, на підставі наявних дозвільних документів здійснила будівництво (створила) нерухоме майно (прибудову та гараж), яке введене в експлуатацію, а відтак вона є власником цього майна.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради №80 від 20 березня 1991 року ОСОБА_2 придбала у виконкому житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 49.5 м.кв., в тому числі житловою 40.5 кв.м., який відповідно еплікації та поверхового плану складався з підвалу площею 21.7 м.кв., позначений «під-І»; тамбуру площею 7.7 м.кв., позначений «І»; кухні площею 9 м.кв., позначений «1-1»; кімнати площею 0.7 м.кв., позначена «1-2»; кімнати площею 14.9 м.кв., позначена «1-3»; кімнати площею 14.9 м.кв., позначена «1-4».

Згідно рішення виконкому Чортківської міської ради №6 від 19 січня 2006 року ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво гаража з літньою кухнею по АДРЕСА_1.

Згідно будівельного паспорта на будівництво гаражу з літньою кухнею в АДРЕСА_1, проекту, дозволу на виконання будівельних робіт №121 від 05 серпня 2005 року, виданих на ім'я ОСОБА_2, вона є забудівником даних приміщень загальною площею 58.95 м.кв., площею забудови 73.49 м.кв.

Також ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.0710 га в межах згідно з планом, для обслуговування житлових та господарських будівель в АДРЕСА_1, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_2, виданого Чортківською міською радою 10 квітня 2000 року.

Згідно поданих позивачкою ОСОБА_2 копій товарних чеків, накладних, розписок, підрахунків за 2006-2011 роки, нею витрачено на будівельні матеріали, проведені роботи, необхідні матеріали та компоненти будівництва, комплектуючі, сантехнічні матеріали і т.д., близько 93000 гривень.

Допитані судом першої інстанції як свідок ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_14, ОСОБА_15 показали суду, що позивачка ОСОБА_2 самостійно, за власні кошти, без будь якої допомоги, збудовала прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1, та гараж.

Згідно договору дарування від 03 вересня 2007 року позивачка ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_7 житловий будинок площею 40.5 м.кв., загальною площею 78.9 м.кв., позначений у плані літерою «А», огорожа «1».

Згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно від 04 лютого 2011 року серії НОМЕР_1, ОСОБА_7 є власником житлового будинку з господарською будівлею та спорудою в АДРЕСА_1, загальною площею 169.5 м.кв., житловою площею 100.1 м.кв., гаражу, огорожі.

Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до положень ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідні роз'яснення у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п.15 постанови), згідно з якими законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

За таких обставин судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка ОСОБА_2 правомірно, на підставі наявних дозвільних документів здійснила будівництво (створила) нерухоме майно (прибудову та гараж), яке введене в експлуатацію, а тому є власником цього майна.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що судом не взято до уваги, що рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради від 19 січня 2011 року, на підставі якого було визнано право власності на ціле будинковолодіння за ОСОБА_7, не скасоване і є чинним, виходячи з наступного.

Згідно ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній на момент видачі свідоцтва про право власності, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

· встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

· прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках,

встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

· свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

· державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Таким чином рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради від 19 січня 2011 року є лише проміжним етапом процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а заключним етапом є власне видача свідоцтв про право власності та відповідних витягів державного реєстру.

Тобто, якщо згідно законодавства право власності набувається з моменту державної реєстрації, то таке право виникає власне з моменту безпосередньої реєстрації цього права - з моменту видачі свідоцтва про право власності, а не з моменту прийняття відповідного рішення.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що на даний час є чинним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04 лютого 2011 року серії НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_7, згідно з яким останньому належить весь будинок в цілому з спорудою та господарською будівлею (гаражем), в зв»язку із чим воно підлягає скасуванню в частині реєстрації права власності на загальну площу 97.5 кв.м., житлову площу 49.8 кв.м. в житловому будинку та гараж.

Видача Сертифікату відповідності ДБН від 29 жовтня 2010 року на ім»я ОСОБА_7 не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки судом вірно встановлено, що єдиним забудівником була позивачка.

Також судом вірно визнано за ОСОБА_2 право власності на новостворене нерухоме майно - прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 97.5 кв.м., житловою площею 49.8 кв.м., що складається з відповідних приміщень згідно плану, оскільки до створення даного майна, окрім позивачки, участі ніхто не приймав.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції надано вірну оцінку обставинам справи, оскільки відповідачем суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень по суті заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Чортківського районного суду від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.З. Костів