Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/212/15-ц
Номер провадження 2/540/92/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Машівської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ряськівська сільська рада до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 15 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у березні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.02.2015 на комісії із захисту прав дитини при райдержадміністрації було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Було встановлено, що ОСОБА_3 в шлюбі не перебуває, батько дитини записаний згідно ст.135 СК України, вона зареєстрована в АДРЕСА_1, але не проживає, будинок для проживання не придатний. Крім цього, житла у власності не має, не працює, веде кочовий та аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, державної допомоги не отримує у зв'язку з відсутністю паспорта. 12.06.2014 відповідачку з дитиною було доставлено в дитяче відділення Машівської ЦРЛ у зв'язку з відсутністю постійного місця проживання та за весь час перебування в лікарні ОСОБА_3 неодноразово полишала дитину, а 04.07.2014 покинула доньку в чужих людей, які принесли її в лікарню. На підставі заяви ОСОБА_3 розпорядженням райдержадміністрації дитину тимчасово, терміном на 6 місяців, влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. За інформацією будинку дитини ОСОБА_3 за період перебування дитини в закладі особисто доньку не відвідувала, її життям не цікавилася, не телефонувала. До служби в справах дітей з питанням повернення дитини відповідачка також не зверталася, а оскільки відомості про місце її проживання відсутні провести роботу по ресоціалізації дитини в сім'ю не можливо. У зв'язку з наведеним позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_2 та стягнути з неї аліменти на користь дитини до досягнення нею повноліття згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та наполягає на його задоволенні, уточнила позовні вимоги та просить стягнути аліменти на користь дитини в розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідачки.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляду справи без його участі, з позовними вимогами та рішенням суду погоджується.

Відповідач неодноразово належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася без поважних причин, а судові повістки повернулися з відміткою, що вона за адресою реєстрації не проживає.

Виходячи з викладеного, суд визнав неявки відповідачки не поважними та вирішив за можливе розглянути справу без її участі та третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с. 5). Батько дитини записаний за вказівкою матері згідно ст.135 СК України, що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.6),

01.07.2014 виконком Ряськівської сільської ради повідомив Машівську РДА про неможливість зареєструвати новонароджену дитину за місцем реєстрації матері ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, оскільки житловий будинок використовується як господарська споруда, що також стверджується актом обстеження будинку (а.с.9,10).

Згідно довідок Ряськівської сільської ради від 03.03.2015 № 177 та № 178 (а.с.7) ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1, але не проживає.

Як убачається з доповідних районного педіатра ОСОБА_4 від 16.06.2014 та 08.07.2014 (а.с.13-14), 12.06.2014 в дитяче відділення Машівської ЦРЛ доставлена ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 Постійного місця проживання та умов сім'я не має, оскільки мати не має паспорта та допомогу на дитину не отримувала. Зі слів матері утримання дитини забезпечує тимчасовими заробітками у людей, донька знаходиться на штучному вигодовуванні. При поступленні у відділення дитина не забезпечена предметами догляду, одягу недостатньо, адаптовані суміші для вигодовування відсутні. 04.07.2014 мати залишила дитяче відділення і не повернулася, а 05.07.2014 дитину у відділення принесла жителька Машівки, зі слів якої мати залишила дитину у них в будинку.

Той факт, що відповідачка ніякого виду державної допомоги не отримує та на обліку не перебуває підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Машівської РДА від 08.07.2014 № 336 (а.с. 11).

14.07.2014 на підставі заяви ОСОБА_3 розпорядженням РДА дитину ОСОБА_2 тимчасово, терміном на 6 місяців, влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. ОСОБА_3 за період перебування дитини в закладі її не відвідувала, життям та здоров'ям не цікавилася, не телефонувала, що підтверджується повідомленнями адміністрації цього закладу № 764 від 14.07.2014 та № 171 від 18.02.2015 (а.с.16).

За повідомленням Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 23.01.2015 № 01-15/25 14.07.2014, ОСОБА_3 обіцяла з'явитися до центру, щоб підписати договір про взяття її під соціальний супровід та узгодження плану соціального супроводу, але не з'явилася, телефонний зв'язок з нею відсутній. За місцем проживання та реєстрації відсутня (а.с.15).

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно висновку служби в справах дітей Машівської РДА від 24.02.2015 за № 01-24/273, оскільки ОСОБА_3 злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, з питанням повернення дитини їй на виховання не зверталась, орган опіки та піклування Машівської районної державної адміністрації вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та стягти аліменти на користь дитини (а.с.17).

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не готують її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_3 після поміщення дитини до державного закладу 14.07.2014, тривалий час, тобто більше шести місяців не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, за цей час жодного разу її не відвідувала та не поцікавилася життям і здоров'ям дитини, що свідчить про те, що вона нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому з урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2.

Щодо вимог позивача по стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів її доходу, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Але в судовому засіданні представник позивача зазначила, що відповідачка ніде не працює та постійного заробітку немає, оскільки навіть немає документів, що і є перешкодою також для отримання допомоги на дитину, а тому суд вважає за неможливе прийняття рішення про стягнення з неї аліментів у частці, оскільки вона заробітку немає.

За змістом ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня - складає 1032 гривень.

Виходячи з викладеного, з урахуванням матеріалів та обставин справи, матеріального, сімейного стану відповідачки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї на користь дочки аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі, що складає в розмірі 350 грн щомісячно.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 487, 20 грн, оскільки пред'явлені вимоги носять як майновий так немайновий характер.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 184 СК України, -

в и р і ш и в :

позов Машівської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ряськівська сільська рада до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка народилася в м. Кременчук Полтавської області, актовий запис № 69 від 31.01.2014.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження аліменти на її утримання в розмірі 350 грн щомісячно, починаючи з 05 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 487, 20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 16 квітня 2015 року

Суддя :