АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року

2015 рік лютий 05 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про захист прав споживачів, посилаючись на те, що 07.11.2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в приміщенні відділення № 20 Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», який за договором про комплексне банківське обслуговування є обслуговуючим банком, був укладений кредитний договір № 001 - 03793 - 071113 щодо отримання коштів на споживчі цілі у сумі 16 080 гривень.

На підтвердження укладання зазначеного договору Публічним акціонерним товариством «Надра» позивачці було видано пластикову картку НОМЕР_1 та конверт з ПІН - кодом до неї.

Однак, розібравшись детально вдома під збільшуване скло з умовами зазначеної угоди, оскільки під час її укладення цього зробити не представлялось можливим із-за булавочного шрифту, яким був викладений вищезазначений договір, позивачка прийшла до висновку щодо введення банком її в оману з тих причин, що річна процентна ставка за умовами договору складає 9,99% річних, однак розмір місячної процентної - 3,39 %, що за дванадцять місяців виходить 41,88 % та в чотири рази перевищує суму на яку вона розраховувала.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідно до положень статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а відповідно статті 19 цього ж Закону нечесна підприємницька практика, яка включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною, забороняється, та що вона ніякими кредитними коштами банку не користувалася, конверт з ПІН-кодом не відкривала, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду, оскільки вирішити в добровільному порядку питання щодо розірвання кредитного договору їй в усному порядку банком було відмовлено.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року укладений 07 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (обслуговуючий банк за договором про комплексне банківське обслуговування - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») кредитний договір № 001-03793-071113 визнано недійсним. Сторони повернуті у первісний стан. ОСОБА_2 зобов'язана повернути Публічному акціонерному товариству комерційному банку «Надра» пластикову карту НОМЕР_1 та конверт з ПІН-кодом до цієї картки, і звернутися до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з заявою про повернення грошових коштів з пластикової картки на розрахунковий рахунок банку.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», посилаючись на те, що суд першої інстанції при винесенні зазначеного рішення не перевірив фактичні обставини справи та не надав обґрунтовану і мотивовану оцінку доказам, які наявні в матеріалах справи, просило вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про те, що при укладанні кредитного договору позивачці була надана вся необхідна інформація, яка передбачена «Правилами надання банками України інформації споживачеві про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168, та про те, що перед укладанням кредитного договору позивачкою з представником банку погоджувалися всі істотні умови договору, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки як видно з матеріалів справи, укладений між сторонами кредитний договір дійсно виготовлено шрифтом, розмір якого унеможливлює в момент підписання чітко і ясно зрозуміти зміст зазначеної угоди без збільшувальних оптичних приладів та особливих фізичних можливостей кожної людини і її стану в момент підписання.

З врахуванням ж того, що відповідно до положень пункту 10 частини 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладанням договору, не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на те, що жодним нормативним актом не передбачено мінімального розміру шрифту при недотриманні якого укладений договір може бути визнаний недійсним, адже зазначені обставини, які позбавили позивачку в момент підписання угоди розгледіти і зрозуміти розмір річної процентної ставки, є несправедливими та нечесними. Завдяки ним, позивачка була введена в оману та за наявності яких у відповідності до положень статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочин і може бути визнаний недійсним.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про передчасність звернення позивачки до суду за вирішенням спірної ситуації та про відсутність у неї доказів на підтвердження її письмового звернення до банку за відкликанням згоди на укладання договору, оскільки позивачка звернулася до суду не з вимогою про розірвання кредитного договору, що передбачено частиною 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а з вимогою про визнання кредитного договору недійсним саме з підстав, передбачених статтями 18 та 19 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.

З огляду на вищевикладені обставини, а також з врахуванням пояснень позивачки щодо дуже швидкої процедури ознайомлення з умовами кредитного договору та положень пункту 4 частини 3 статті 19 Закону України «Про захист право споживачів», за якими забороняються дії, що вводять в оману з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення і позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення, не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про те, що жоден із пунктів частини 3 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» банком при укладанні з позивачкою спірного кредитного договору порушено не було.

Таким чином, оскільки відповідно до загальних вимог, додержання яких, згідно зі статтею 203 ЦК України є необхідним для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, тоді коли, як позивачка вказує, що сума виплат з врахуванням місячної ставки 3,49% значно перевищує суму виплат на яку вона розраховувала, і про що вона не могла зрозуміти за вищевикладених обставин, що позивачка за оспорюваним нею кредитним договором ніякими коштами не користувалася і конверт з ПІН-кодом також залишився не відкритим, на думку судової колегії, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним та процесуальним постановив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання кредитного договору недійсним.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :