Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 334/3788/15 Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
№ провадження 22-ц778/4943/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову зазначала, що з 02 грудня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач працює, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (або вказати тверду грошову суму) до досягнення дітей повнолітня, судові витрати стягнути з відповідача .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 в розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 18 травня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду змінити, стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 500 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Зазначеним вимогам ухвалене по справі рішення в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006 року, який було зареєстровано в Петро-Михайлівській сільській раді Вільнянського району Запорізької області актовий запис № 07( а.с. 2).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України ).

Статтею 184 СК України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки ж по справі встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює постійного доходу не має, суд правильно застосував до спірних правовідносин ст. 184 СК України тобто визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Між тим при визначенні розміру аліментів у сумі 1500 гривен суд не врахував положення ч.1 ст. 182 СК України, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також при розгляді справи суд не звернув уваги на те, що на підтвердження заявлених вимог позивач не надала до суду доказів, щодо отриманих батьком дитини доходів, а суд у порушення ч.4 ст. 10 ЦПК України вказані докази не витребував.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що він офіційно ніде не працює, дохід має від періодичних підробітків, крім того з урахуванням матеріальних можливостей надає дітям матеріальну допомогу.

За вказаних обставин, стягнення з відповідача 1500 грн. аліментів на дітей є таким, що ставить платника у скрутне матеріальне становище щодо задоволення особистих життєвих потреб і створює умови для невиконання судового рішення.

Натомість, батько дітей визнає його обов'язок на матеріальну підтримку дітей у розмірі 500 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2015 рік" , у 2015 році розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 років становив 1286 грн.

Заявляючи вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач має доходи, які дозволяють йому виплачувати названу суму, позивач не надала, хоча відповідно до вимог ч.3 ст. 10,ч.1 ст. 60 ЦПК України доведення зазначених обставин являлося її процесуальним обов"язком.

Надавши не належну оцінку доказам про дохід відповідача, суд першої інстанції неправильно визначив розмір належних до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин висновок суду про стягнення з відповідача аліментів у присудженому розмірі не можна визнати справедливим та обґрунтованим.

Враховуючи ж матеріальне становище відповідача, ( мінливий дохід), при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, колегія суддів вважає за можливе рішення суду першої інстанції щодо суми стягнутих аліментів змінити та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно.

Відповідно до ст.309 ЦПК України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307,309,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2015 року у цій справі змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів з 1500 гривен до 800 гривен.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: