У х в а л а

15 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:Сеніна Ю.Л., Григор'євої Л.І., Романюка Я.М.,-

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 14 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області

від 25 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 1 вересня 2014 року, зазначений позов ОСОБА_5 задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 одноразово 105 519 грн у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за період з 9 квітня 2013 року по 25 липня 2014 року та стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 7 034 грн 60 коп. у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, починаючи з 25 липня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року касаційну скаргу

ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме частини третьої статті 1197 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 212 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року та від 16 липня 2014 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що відповідач, як особа, яка завдала шкоди здоров'ю позивача, внаслідок чого останній став інвалідом і втратив 85% професійної працездатності, повинен відшкодувати позивачу заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок зменшення професійної працездатності.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року, суд касаційної інстанції скасував судове рішення з тих підстав, що апеляційним судом не було встановлено усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що для визначення моральної шкоди, на час виникнення спірних відносин, законодавством було встановлено обмеження мінімального та максимального розміру відшкодування моральної шкоди.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права ( частини третьої статті 212 ЦПК України) не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Л.І. Григор'єва
Я.М. Романюк