АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/893/14-ц Номер провадження 22-ц/786/878/15Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою селянського фермерського господарства "Каміла" на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 19 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства "Каміла" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 19 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належною йому земельною ділянкою, площею 3,79 га,що розташована на території Черевківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом звільнення її та повернення власникові.

Стягнуто з селянського фермерського господарства «Каміла»на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі СФГ «Каміла» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права. Зокрема вважає, що позивач неправомірно володіє спірною земельною ділянкою, оскільки за приписами ст. 81 ЗК України як іноземний громадянин повинен її відчужити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 від 11 жовтня 2007 року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,79 га., яка розташована на території Черевківської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

1 січня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ «Каміла» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстрований в Оржицькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 1 липня 2008 року.

14 квітня 2009 року згідно акту прийому-передачі земельної ділянки, земельна ділянка площею 3,79 га була передана ОСОБА_2 орендарю СФГ «Каміла».

В жовтні 2012 року орендодавець ОСОБА_2 направив орендарю лист, в якому повідомив орендаря про своє небажання продовжувати договірні відносини з господарством після сплину строку дії договору.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач без достатньої правової підстави продовжує користуватись земельною ділянкою позивача після закінчення строку дії договору.

При цьому судом відхилені заперечення відповідача про наявність договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2011 року, на підставі якого сторони в той же день склали акт про прийом-передачу земельної ділянки, оскільки такий договір не може вважатись укладеним в разі відсутності його державної реєстрації. Встановивши, що вказаний договір оренди не був зареєстрований в передбаченому законом порядку, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача достатніх правових підстав для користування спірною земельної ділянкою, а відтак остання підлягає повернення законному власнику, який вправі вимагати, згідно положень ст. 391 ЦК України, усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З вказаним висновком не може в повній мірі погодитись колегія суддів з наступних підстав.

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

В даному випадку, в серпні 2011 року сторони - власник ОСОБА_2 та орендар СФГ «Каміла» дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору оренди, про що 23 серпня 2011 року уклали договір, який скріпили своїми підписами. В той же день власник землі передав орендарю земельну ділянку, про що сторони склали акт прийому -передачі.

Зазначене свідчить, що спірна земельна ділянка продовжила правомірно перебувати в платному строковому користуванні відповідача на підставі укладеного між сторонами нового договору оренди, умови якого сторони виконували впродовж 2011-2014 років, зокрема орендарем виплачувалась орендна плата.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про усунення перешкод шляхом звільнення та повернення позивачу належної йому земельної ділянки, позаяк відповідачі на даний час правомірно користуються останньою.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки не відносяться до предмету та підстав позову.

Так, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення позивачем вимог ст.ст. 22, 81 ЗК України, позаяк положення вказаних статей не регулюють спірні правовідносини.

Вищевикладене свідчить про наявність підстав для скасування судового рішення та постановлення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п.3,4 ,316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Каміла" задовольнити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 19 січня 2015 року скасувати та постановити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства "Каміла" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.