АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає рішення таким, що підлягає зміні в частині стягнення суми судових витрат, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить по ? частині домоволодіння №83 по вул.. Лізи Чайкіної в м.Павлоград Дніпропетровської області. Земельна ділянка ними не приватизована.

Відповідно до ст. 319, ч. 1 ст. 364 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Задовольняючи вимоги про поділ домоволодіння в натурі, міськрайонний суд обгрунтовано виходив з наступного.

Згідно висновку експерта № 12 від 20 травня 2015 року та Додатку до вказаного висновку від 01.10.2015. вбачається технічна можливість розподілу житлового будинку відповідно до часток співвласників та земельної ділянки з врахуванням по 1/2 частини кожному співвласнику. У висновку від 20.05.2015. запропоновано перший варіант поділу житлового будинку та порядку користування земельною ділянкою, а у Додатку від 01.10.2015. експертом пропонується другий варіант поділу будинку та землі.

Суд 1-ї інстанції обгрунтовано взяв за основу поділу другий варіант Додатку, оскільки він найбільше відповідає інтересам співвласників, їх ідеальним часткам, максимально відповідає фактичному користуванню домоволодінням, що склалося між сторонами, і не суперечить Державним будівельним нормам, тоді як перший варіант можливий лише з відступом від ДБН.

Оскільки для здійснення другого варіанту ізольованого порядку користування житловим будинком необхідно здійснити переобладнання у частині будинку, яка виділяється відповідачці, суд поклав на неї цей обов'язок, розподіливши витрати між сторонами.

Правильність експертного висновку не викликає сумнівів. Самочинні будівлі не були предметом поділу та дослідження експертом.

Доводи відповідачки про необхідність отримання дозволу на переобладнання, суд правильно не прийняв до уваги, виходячи з положень ст.152 Житлового кодексу Української РСР, та з врахуванням, що виконання власниками робіт з переобладнання не передбачає втручання в несучі конструкції та інженерні системи, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Згідно пояснень допитаної судом експерта ОСОБА_4- переобладнання не потребує узгодження з відповідними органами, оскільки не передбачає втручання у несучі конструкції так як перегородка, яка підлягає розібранню, не є несучою.

Посилання відповідачки на неможливість виділу в натурі домоволодіння у звязку з маломірністю ширини ділянки для проїзду, є безпідставними, оскільки пунктом 3.22 Державних будівельних норм України 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» визначено ширину внутрішньоквартальних проїздів, а не розмір заїзду на територію домоволодіння. Крім того, у випадку, що розглядається, така ширина проїзду була визначена волевиявленням самих співвласників, які таким тином побудували будинок, нею вони користувались багато років, і в такому випадку маломірність ширини проїзду не могла бути перешкодою для вирішення питання поділу будинку та земельної ділянки. При цьому враховується, що розмір виділеної відповідачці земельної ділянки дещо більший, ніж раніше фактично використовувався, а також те, що сама відповідачка своєю частиною домоволодіння не користується, проживає у іншому місці, що сама підтвердила, її частина .будинку та подвір*я, як видно із фотографій, в занедбаному стані.

Посилання відповідачки на відсутність між сторонами спору спростовуються її запереченнями проти позову, її незгодою з жодним із варіантів поділу майна, визначеним експертизою.

Твердження у скарзі, що експертний Додаток №12 викликає сумнів у правильності і достовірності вихідних даних, розмірів земельної ділянки не спростовані належними доказами, якими не обов*язково повинна бути додаткова експертиза, про що просила відповідачка та обгрунтовано відмовив суд, а можуть бути інші письмові докази щодо розміру земельної ділянки.

Голослівними є доводи про те, що відповідачку змушують знести несучий стовп, оскільки такого у експертному висновку не міститься і на запитання про таке знесення до позивачки, остання запевнила, що в знесенні стовпа під час реального виконання даного рішення немає необхідності.

Незгода відповідачки з необхідністю усунення перегородки між приміщеннями 1-3 та 1-4 і влаштування однієї житлової кімнати може у подальшому бути підставою для її залишення в тому ж стані як у даний час за її бажанням.

З огляду на все викладене та наведені вимоги закону, рішення в цілому відповідає дійсним обставинам справи, матеріальному та процесуальному законам.

В той же час, стягнення витрат на проведення кадастрової зйомки у сумі 1200грн. вважається зайвим, оскільки відсутній належний документ та докази про необхідність проведення такої зйомки земельної ділянки.

В зв*язку з цим сума стягнутих судових витрат повинна бути зменшена, а рішення змінене в частині суми витрат із зменшенням її до суми 3543,60грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309пп. 3,4 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року змінити в частині стягнення судових витрат, зменшивши суму витрат з 4743,60 грн. до 3543,60 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5