АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9211/15 Справа № 201/7383/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ТОВ «Молагробізнес» - про стягнення заборгованості за договорами поруки,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ТОВ «Молагробізнес» укладено кредитний договір, за умовами якого Товариству було відкрито кредитну лінію та отримано кошти - 650 000грн. строком повернення 15 червня 2011р., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 25% річних.

В подальшому між Банком та Товариством було укладено додаткові угоди до кредитного договору 02 вересня 2010р., 25 січня 2011р., 28 лютого 2011р., 06 квітня 2011р., 07 червня 2011р., 24 листопада 2011р., 22 березня 2012р. та 30 листопада 2012р.

Згідно остаточної додаткової угоди № 8 до кредитного договору від 30 листопада 2012р. було зменшено максимальну суму (ліміт кредитування) до 179 000грн., продовжено строк кредитування до 31 січня 2013р., збільшено розмір процентів за користування кредитними коштами до 28% річних та внесено зміни до Графіку зниження ліміту кредитної лінії.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, 16 червня 2010р. між Банком та ОСОБА_2В, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено окремі договори поруки № 1/ВС2010-00018, №4/ВС2010-00018, № 3/ВС2010-00018, № 2/ВС2010-00018, до яких укладались 02 вересня 2010р., 06 квітня 2011р. та 30 листопада 2012р. Додаткові угоди.

У порушення умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 27 березня 2013р. становить 198 902 грн. 87 коп., та складається з: заборгованості за кредитом 179 000грн; заборгованості за простроченими нарахованими відсотками 6405грн.; неустойки - 13 497грн.87коп..

27 березня 2013р. Банком на адресу поручителів було направлено вимоги про погашення заборгованості, проте відповідачі не погасили заборгованість перед банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобовязання.

У разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.3 ст. 554 цього кодексу).

Згідно Договорів поруки, Додаткових угод до договорів поруки поручителі та боржник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора предявити свої вимоги безпосередньо поручителю.

Враховуючи викладене, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з кожного із поручителів солідарної кредитної заборгованості.

Посилання ОСОБА_5 у скарзі на те, що матеріали справи не містять жодного доказу порушення зобовязання боржником є необґрунтованими, оскільки спір виник, саме в звязку з порушенням позичальником та поручителями своїх зобовязань і дане підтверджується матеріалами справи, а саме: Довідками про стан заборгованості, Розрахунками нарахованих прострочених процентів, Розрахунками неустойки ТОВ «Молагробізнес» за кредитним договором.

Твердження апелянта про безпідставність стягнення з кожного із поручителів суми заборгованості є також необґрунтованими, так як договорами поруки, які укладені окремо з кожним із поручителів в п. 1.3 вказано, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, за всіма зобовязаннями останнього за кредитним договором (відповідальність поручителя і позичальника є солідарною), в тому числі як по сплаті основного боргу за кредитом в розмірі неповерненої суми в термін суми кредиту, але не більше 179 000, 00 грн., відсотків за користування кредитом, неустойки у вигляді пені, штрафів, передбачених кредитним договором, збитків кредитора, внаслідок невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором, а також будь-яких інших платежів, передбачених кредитним договором.

Оскільки, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору, - у суду першої інстанції мались законні підставі для задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про порушення судом норм процесуального закону щодо його належного сповіщення про розгляд справи, оскільки із її матеріалів вбачається, що судом систематично у встановленому законом порядку направлялись відповідачам повідомлення, однак ними за їх небажанням не отримувались (а.с. 189,191,193,196,198,199,200 Т 1), доказів вини відповідних поштових відділень щодо неналежного вручення відповідачам сповіщень про надходження кореспонденції відповідачами, в тому числі ОСОБА_5 не надано.

Апеляційним судом також направлялась кореспонденція ОСОБА_5 на адресу, зазначену ним особисто в апеляційній скарзі, однак конверти повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 46, Т 2). За таких обставин у відповідача відсутні підстави звинувачувати суд у порушенні процесуального закону.

Інші доводи апелянта не впливають на законність оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, ухваленим на підставі повного та всебічного зясування всіх обставин справи, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6