Справа № 463/741/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/112/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Мельничук О.Я.,

секретарі: Матяш С.І.,

з участю: ОСОБА_2, представника

Комунального закладу Львівської обласної ради

"Львівський обласний клінічний психоневрологічний

диспансер" - Блавацького Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер", Комунального підприємства Львівської обласної ради "Львівська станція швидкої медичної допомоги" про визнання дій незаконними, визнання незаконним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2014 року в позові ОСОБА_2 до Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер", Комунального підприємства Львівської обласної ради "Львівська станція швидкої медичної допомоги" про визнання незаконними дій лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер" щодо проведення психіатричного огляду, визнання незаконними дій відповідачів щодо примусового поміщення в карету швидкої медичної допомоги і перевезення до психіатричного закладу, визнання незаконним рішення лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер" щодо госпіталізації - відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, невірно застосував норми закону. Також, апелянт зазначає, що після надходження до диспансеру заяви мешканців 05.11.2012 року, її огляд лікарем-психіатром цього закладу проводився лише 15.11.2012 року, тобто не негайно, а через 10 днів після надходження заяви мешканців, що було цілком достатнім строком для законної процедури звернення лікаря-психіатра до суду. Аналогічно рішення лікаря-психіатра Блавацького Ю.Р. про примусову госпіталізацію апелянта є також незаконним, адже підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку були відсутні у її випадку 15.11.2012 року, а саме апелянт не вчиняла і не виявляла реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для неї та оточуючих. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2012 року лікарем-психіатром КЗ "ЛОР "ЛОКПНД" Блавацьким Ю.Р. в присутності працівників Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, на підставі заяви мешканців будинку, в якому проживає позивач (а.с. 22), було проведено психіатричний огляд громадянки ОСОБА_2, яка в подальшому була поміщена до карети швидкої медичної допомоги та госпіталізована до КЗ "ЛОКПЛ", де їй встановлено попередній діагноз "Параноїдна шизофренія". В КЗ "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_2 написала заяву "Про усвідомлену згоду на госпіталізацію", була госпіталізована в даний медичний заклад, де пройшла курс лікування до 05 грудня 2012 року коли і була виписана додому.

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер", Комунального підприємства Львівської обласної ради "Львівська станція швидкої медичної допомоги" про визнання дій незаконними, визнання незаконним рішення лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер" щодо госпіталізації, в якому відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не представлено належних та допустимих доказів неправомірності дій відповідачів щодо її госпіталізації, а скоріш навпаки вони полягають в охороні безпеки та здоров'я оточуючого населення.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, а саме особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для огляду ОСОБА_2 послужила колективна заява мешканців будинку, в якому проживає позивач. Зі змісту такої заяви вбачаються достатні підстави для проведення огляду, а після підтвердження обставин, викладених в заяві, були всі підстави для госпіталізації позивача (а.с. 22).

Також, з метою забезпечення безпечного огляду лікарем-психіатром Блавацьким Ю.Р. громадянки ОСОБА_2, адміністрацією диспансеру 08.11.2012 року було підготовлено клопотання у Сихівський РВ УМВС у Львівській області (а.с. 20). Так, 15.11.2012р. огляд позивачки дільничим психіатром Блавацьким Ю.Р. відбувався в присутності працівників міліції Сихівського РВВС, що вбачається з відповіді Комунального підприємства Львівської обласної ради "Львівська станція швидкої медичної допомоги" на звернення ОСОБА_2 (а.с. 30)

Крім того, наказом Головного управління охорони здоров'я Львівської ОДА від 11.12.2012 року було створено комісію по розгляду звернень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Даною комісією проаналізовано ряд звернень заявників, медичні документи, пояснення лікарів та інші документальні дані щодо перебування позивача в КЗ "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня". При цьому комісія прийшла до висновку, що госпіталізація, перебування та лікування ОСОБА_2 в КЗ "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" здійснені в межах Закону "Про психіатричну допомогу". Неправомірність дій з боку лікаря-психіатра КЗ ЛОР "Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер" та лікарів-психіатрів відділень приймального та " 10 КЗ ЛОКПЛ не виявлено (а.с. 83).

Госпіталізація та лікування в даному медичному закладі проводилась за добровільною згодою (письмовою) самої позивачки (а.с. 102-103).

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Мельничук О.Я.