Справа № 522/2438/15-ц
Провадження № 2/522/4509/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«3» квітня 2015 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Погрібного С.О.
за секретаря судового засідання - Мітяєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з вимогою про визнання особи відповідача такою, яка втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на такі обставини. Позивач є власником зазначеної квартири, доказом чого є рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2012 року по справі 2/5193/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя й свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 23 січня 2005 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу "Центральний-27"від 23 листопада 2005 року № 62. Сторони перебували у шлюбі й у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2. Проте, відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2012 року по справі 2/3696/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, шлюб між вказаним подружжям розірвано. Відповідач за зареєстрованим місцем проживання після того, як 01 липня 2009 року виїхав з вказаної квартири, не проживає, наявність зареєстрованого за адресою спірної квартири відповідача порушує права позивача як власника, у зв'язку із чим, остання змушена звернутися до суду із вказаним позовом.
Позивач надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'являвся неодноразово, про час місце та дату судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з'явилася, у порядку заочного розгляду справи.
Суд дослідив матеріали справи, за результатами чого дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
У відповідності до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2012 року по справі № 2/5193/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується й витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» № 36260705 від 15 листопада 2012 року.
Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2012 року по справі 2/3696/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірвано.
За довідкою про склад сім'ї та прописці у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані такі особи: ОСОБА_1, починаючи з 22 липня 1992 року, ОСОБА_2 - з 22 липня 1992 року, ОСОБА_3 - з 24 лютого 2006 року й ОСОБА_4 - з 10 грудня 2003 року.
Як встановлено судом та не заперечене ОСОБА_2, він за адресою спірної квартири фактично не проживає на теперішній час.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд має врахувати, що позивач щомісячно вносить платежі за обслуговування квартири, надані комунальні та інші послуги, реєстрація місця проживання відповідача створює позивачу перешкоди у користуванні нею. Оскільки розрахунок частини експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг частково здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих осіб за адресою спірної квартири, це створює перешкоди для позивача в здійснені нею права користування щодо неї. Відповідач у вказаному житлі не проживає, втім факт його реєстрації за вказаною адресою порушує права та законні інтереси позивача.
Додатково судом враховано й те, що жодна з направлених поштою на ім'я відповідача кореспонденцій за адресою спірної квартири адресату вручена не була, інших доказів проживання відповідача за вказаною адресою судом не отримано.
Такі встановлені судом обставини дозволяють суду зробити заочні висновки, що на сьогоднішній момент відповідач, зареєстрований за адресою вказаної квартири та в ній постійно не проживає.
Враховуючи, що зміст права власності визначається через повноваження володіння, користування та розпорядження, наявність зареєстрованого відповідача в квартирі позивачів обмежує їх права, гарантовані законом, створюючи ним перешкоди у реалізації належних прав.
Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
За правилом ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути знята з реєстрації за цією адресою, беручи до уваги, що доказів наявності права користування житлом у вказаній квартирі суду не надано.
За правилом статті 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Наведене правило, що повною мірою поширюється й на правовідносини у приватному житловому фонді, передбачає збереження права користування житлом лише за умови продовження постійного користування ним, що не можна визнати доведеним відповідачем.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та зобов'язати відповідача усунути позивачу перешкоди у користуванні її майном.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 16, 391, 526 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, який втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 89,4 кв.м.
Роз'яснити, що це судове рішення є безумовною підставою для скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. ПОГРІБНИЙ

03.04.2015