Справа № 297/455/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., перекладачі ОСОБА_1, з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача за договором адвоката Чулак В.О., відповідачки ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0045 га за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати встановлену нею огорожу та передати ОСОБА_2 звільнену земельну ділянку.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,0045 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 27.05.2014 року.

Відповідачка ОСОБА_4 самочинно захопила, обгородила і використовує належну позивачу земельну ділянку, перешкоджаючи йому розмістити на ній дрова для опалення та інші предмети для побутових потреб. На зауваження та пропозиції комісії Берегівської міської ради, яка встановила факт самовільного захоплення, відповідачка не реагує, звільнити земельну ділянку відмовляється.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що він проживає у АДРЕСА_1, що є багатоквартирним будинком та володіє земельною ділянкою біля квартири площею 0,0045 га, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 27.05.2014 року. Відповідачка ОСОБА_4, яка проживає у квартирі №4 вказаного будинку самовільно захопила частину земельної ділянки, яка належить йому, та використовує його, як огород, загородивши його огорожею із металевої сітки на дерев'яних стовпах. На його неодноразові прохання звільнити земельну ділянку відповідачка відмовилася, комісією Берегівської міської ради також було встановлено порушення, однак відповідачка не бажає звільняти земельну ділянку. Біля захопленої ділянки площею 0,0035 га знаходиться ділянка, якою він користується і на даний час площею 0,0010 га, та маючи у користуванні ділянку площею 0,0045 він бажає побудувати там сарай.

Представник позивача адвокат Чулак В.О. в судовому засіданні підтримав позов ОСОБА_2 з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, між нею та позивачем давно існують неприязні відносини по причині неузгодження між ними порядку користування земельними ділянками, які знаходяться біля їхніх квартир. Земельну ділянку, якою вона користується вже біля двадцяти років хоче забрати від неї позивач, оскільки він має свідоцтво про право власності на неї. Однак вона не давала згоду на те, щоб позивач міг приватизувати її. При цьому, відповідачка визнала, у неї також не має жодного правовстановлюючого документу на земельні ділянки якими користується, в тому числі і на спірну, та користується нею тільки з дозволу колишнього власника квартири №3 на протязі довгих років.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1, проживає позивач ОСОБА_2, у квартирі № 4 вказаного будинку проживає відповідачка ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 27.05.2014 року серії НОМЕР_4 є власником земельної ділянки площею 0,0045 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 3).

Актом тимчасової комісії Берегівської міської ради від 15.07.2014 року з розгляду заяви ОСОБА_2 було встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 приватизована ОСОБА_2 на підставі рішення Берегівської міської ради "Про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1" від 08.05.2014 року №1806. За цим рішенням передано із земель комунальної у приватну власність земельну ділянку площею 0,0045 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Комісією було встановлено, що ОСОБА_6 користується частиною земельної ділянки, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та просить ОСОБА_6 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку (а.с. 5).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

Так, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Так, встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 користується частиною земельної ділянки площею 0,0035 га, яка належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності. При цьому, відповідачка не має правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, та користується нею в якості огорода біля своєї квартири. Дану обставину сторони підтвердили в судовому засіданні.

Крім того, встановлено, що та ділянка землі, якою користується відповідачка була нею огороджена металевою сіткою на дерев'яних стовпах, без передбаченого на те законом дозволу користується нею, а позивач не має можливості вільно володіти та користуватися частиною свого майна, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідачки демонтувати встановлену нею огорожу та передати позивачу звільнену земельну ділянку є підставними, однак підлягають до часткового задоволення, так як ОСОБА_4 перешкоджає позивачу у користуванні частиною земельної ділянки площею 0,0035 га.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,0035 га, за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати встановлену нею огорожу та передати звільнену земельну ділянку ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.