Справа № 357/9233/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, починаючи з 27.11.2011 року в цій квартирі перебуває на реєстраційному обліку на правах члена сімї її бувша невістка ОСОБА_2, яка з січня 2014 року за вказаною адресою не проживає, житлом не цікавиться, плату за комунальні послуги не вносить, вона забрала всі свої речі, повернула ключі від квартири і змінила місце проживання, факт реєстрації відповідача в квартирі створює для позивача ряд незручностей, вона вимушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, не має змоги оформити субсидію. А тому позивач просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири № 63 за адресою: вулиця Некрасова,46-а у м. Білій Церкві Київської області.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач до суду не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення про виклик до суду в газеті «Час Київщини» за 31.07.2015 року, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.11.2008 року, яке видано Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 25.09.2008 року № 420, що стверджується копією цього свідоцтва та копією витягу з Реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 06.11.2008 року.

В судовому засіданні також встановлено, що у вказаній квартирі зареєстровані з 27.04.2011 року ОСОБА_3 син позивача та ОСОБА_2 невістка позивача, що слідує з довідки ОСББ «Некрасова,46-а» від 09.06.2015 року № 137.

З пояснень позивача слідує, що відповідач за вказаною вище адресою не проживає з січня 2014 року, жодної участі в утриманні квартири не приймає, її реєстрація у вказаному вище житловому приміщення створює для позивача перешкоди щодо розпорядження та користування належним їй житлом, крім того, вона позбавлена можливості оформити субсидію.

Той факт, що відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 більше року, підтвердили в судовому засіданні свідки- Головко О.А., яка працює паспортистом в ОСББ «Некрасова,46-а» та проживає у цьому будинку, ОСОБА_2 сусідка позивача, покази свідків приймаються судом до уваги, оскільки є послідовними, не суперечать поясненням позивача та іншим доказам по справі.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу в матеріалах справи, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано 15.04.2014 року.

За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, власником вказаної вище квартири є ОСОБА_1, її бувша невістка відповідач по справі, , зареєстрована за вказаною вище адресою та набула права на користування цим житлом як член сімї власника житлового приміщення.

Крім того, право членів сімї власника житла на користування ним є похідним від прав самого власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 більше року, участі в утриманні цього нерухомого майна не приймає, квартиру залишила добровільно.

Проаналізувавши всі надані докази по справі суд дійшов висновку, що відповідач дійсно втратила право на користування вказаним жилим приміщенням.

А тому вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, підлягають до задоволення.

Жодних доказів для спростування вищенаведених в рішенні висновків суду не було надано.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.317, 319, 391,405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_4