АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
О К Р Е М А У Х В А Л А
14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді: Корчевного Г.В.,
суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,
при секретарі: Бугай О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальності «Лорбук», Всеукраїнської громадської організації Товариства «Знання» України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року в цивільній справі за позовом Всеукраїнської громадської організації Товариства «Знання України» до Товариства з обмеженою відповідальності «Лорбук», ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи: Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація, Головне управління охорони культурної спадщини, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання договорів недійсними, витребування майна, виселення та вселення,
В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2011 року позивач Всеукраїнська громадська організація Товариство «Знання» України (далі Товариство «Знання» України) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «Лорбук», ОСОБА_1,про визнання договорів недійсними, витребування майна, виселення та вселення.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3626/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Волокітіна Н.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що на підставі договору оренди займав нежилі приміщення за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А) (строк дії договору оренди закінчився 01.01.2011 р.) для розміщення редакції засобів масової інформації, засновником яких є позивач. 16.07.2008 р. між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної в м. Києві ради та ТОВ «Лорбук» був укладений договір купівлі-продажу спірних нежилих приміщень. Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.05.2010 р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2010 р., визнано аукціон з продажу зазначених нежилих приміщень та договір купівлі-продажу недійсними. За таких обстави позивач вважає, що на даний час єдиним власником даних приміщень є територіальна громада. 28.12.2010 р. Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної в м. Києві ради повідомило позивача про припинення договору оренди та відмову від його продовження, а 14.01.2011 р. Управління відкликало свій лист та просило вважати його недійсним. За таких підстав, позивач вказує на наявність згоди власника майна на укладення договору оренди нежилих приміщень. В період розгляду справи в господарському суді, ТОВ «Лорбук» відчужило ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.2008 р. спірні нежилі приміщення. Вказаний договір між ТОВ «Лорбук» та ОСОБА_1 був укладений з порушенням моральних засад суспільства та публічного порядку, оскільки лише власник міг відчужити приміщення, в даному випадку майно продано особою, яка не мала на це право. Договір між Управлінням з
питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної в м. Києві ради та ТОВ «Лорбук» визнаний рішенням суду недійсним, отже відсутня правова підстава належності майна ТОВ «Лорбук».
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним Договір оренди нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (літ А) в м. Києві з № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, 3 групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м., який укладений 04 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Витребувано приміщення з № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, 3 групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А), у ОСОБА_1 та виселено ОСОБА_1 з приміщень № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, 3 групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А). Виселено ОСОБА_3 з приміщень № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, 3 групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А). Вселено в нежитлові приміщення з № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, З групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А) Всеукраїнську громадську організацію Товариство «Знання» України. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 20 травня 2010 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 13 жовтня 2010 року, визнано аукціон з продажу нежилих приміщень № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, 3 групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А) та договір купівлі-продажу недійсними.

Відповідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

З пояснень, наданих в судовому засіданні 23 березня 2015 року суду апеляційної інстанції представником Київської міської ради - Лисенко Л.В. вбачається, що рішення Господарського суду м. Києва від 20 травня 2010 року не виконано, при цьому з боку власника приміщень - територіальної громади м. Києва відсутні будь-які дії на виконання вказаного рішення, а саме повернення другій стороні у натурі всього, що вона одержала на виконання цього правочину.

Разом з тим, встановлено, що прокуратурою м. Києва в межах наданих їй повноважень також не вчинено жодних дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави в особі територіальної громади м. Києва шляхом контролю прокуратурою м. Києва виконання рішення Господарського суду м. Києва від 20 травня 2010 року.

Таким чином, самоусунення Київської міської ради від виконання рішення Господарського суду м. Києва від 20 травня 2010 року привело до того, що у зв'язку з відчуженням 16 липня 2008 року Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради вказаного об'єкта ТОВ «Лорбук» до останнього перейшло право власності на нього.

У подальшому відповідно до договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2008 року ТОВ «Лорбук» продало вказані нежитлові приміщення ОСОБА_1, яка 03 листопада 2008 року зареєструвала право власності на них в КП «Київське МБТІ».

04 січня 2011 року відповідно до договору оренди ОСОБА_1 передала спірні приміщення у оренду ОСОБА_3

На даний час право власності ОСОБА_1 на спірні нежитлові приміщення зареєстроване в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», що підтверджується реєстраційним посвідченням від 03 листопада 2008 року № 026420.

Таким чином, внаслідок невиконання Київською міською радою рішення Господарського суду м. Києва від 20 травня 2010 року та незастосування наслідків недійсності правочину, а саме аукціону з продажу нежилих приміщень № 1 по № 6 групи приміщень № 96, № 1, 2, 3 групи приміщень № 97, загальною площею 121,30 кв.м, що знаходяться за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 (літ А) та договору купівлі-продажу, подальші позови про скасування права власності ОСОБА_1 на вказані приміщення, зареєстровані в КП «КМБТІ», судами залишені без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 211 ЦПК суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність постановлення окремої ухвали, доведення її до відома Київської міської ради для відповідного реагування, усунення порушень та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 211, 320 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Постановити по справі окрему ухвалу, довести її до відома Київської міської ради для відповідного реагування, усунення порушень та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк.

Ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується,шляхом подачі касаційної скарги на протязі 20 днів з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: