Справа № 335/499/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю представника позивача: ОСОБА_1, розглянувши заяву АТ ТАСКОМБАНК про забезпечення позову по справі за позовом АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2015 року АТ ТАСКОМБАНК подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільний позов до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно.

09.02.2015 року позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки їх несвоєчасне вжиття може утруднити чи зробити взагалі неможливим виконання рішення суду. Заявник просить суд накласти арешт на обєкт нерухомості, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Феросплавна, 38 (ін..№0014, 0028), заборонити реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції Запорізької області здійснювати будь-які реєстраційні дії з обєктом нерухомості, що розташований за адресою: м.Запоріжжя вул.. Феросплавна, 38 до набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні представник позивача просить суд заяву задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява АТ ТАСКОМБАНК підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України В заяві про забезпечення доказів обов'язково зазначається: а) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме; б) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який, на думку заявника, є найбільш адекватним; в) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (в заяві необхідно зазначити, про які саме дії йде мова; місце знаходження майна; найменування осіб, в яких знаходиться майно відповідача тощо).

Відповідно до розяснень, викладених Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії

Відповідно до частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, коли в отриманні доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Враховуючи наведені вимоги процесуального закону щодо витребування доказів судом, і відсутність клопотання заявника до суду щодо забезпечення доказів є правові підстави для повернення заявнику заяви про забезпечення позову у звязку з відсутністю інформації та документів про приналежність відповідачу на праві власності нерухомого майна, про накладення арешту на яке було заявлено клопотання, що в свою чергу може призвести до порушення прав інших осіб у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку повернути заяву про забезпечення позову заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву АТ ТАСКОМБАНК про забезпечення позову по справі за позовом АТ ТАСКОМБАНК до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно, повернути заявнику.

Одночасно, суд роз'яснює, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в порядку, передбаченому ст.ст. 292-296 ЦПК України протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.В. Апаллонова