Справа № 646/712/15-ц
Провадження № 2/646/554/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Олізаренко С.М.,

при секретарі - Тімановській О.П.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 0709/05І1/08-НВ від 07.03.2008р., укладеним між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 (далі - кредитний договір), в рахунок сплати 450 000 грн. з повернення кредиту, шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,3 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м. (далі - спірна квартира) та припинити право власності відповідача на вказану квартиру.

В обґрунтування позову послався на те, що 07.03.2008р. відповідач уклав з ВАТ "Кредитпромбанк" Кредитний договір № 0709/05/08-НВ на суму 575 700 грн. на купівлю нерухомості з відсотковою ставкою 13,9 % річних терміном погашення до 10.02.2033р. За отримані у кредит кошти Відповідач на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.03.2008р. приватним нотаріусом ХМНО Адамовою Л.А. за реєстровим № 710, придбав об'єкт нерухомості - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,3 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м. Для забезпечення Кредитного договору між ВАТ "Кредитпромбанк" та Відповідачем було укладено Іпотечний договір № 0709/05/І1/08-НВ (далі - Іпотечний договір), предметом якого є нерухоме майно, а саме - придбана Відповідачем за кредитні кошти спірна квартира, заставною вартістю 642 309,50 грн.

Між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" 26,06,2013р. був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" набуло на відплатній основі права щодо вимоги виконання зобов'язань Відповідачем за Кредитним договором, а також за договорами забезпечення, зокрема за Іпотечним договором, у зв'язку з чим 27.09.2013р. в Державний реєстр іпотек були внесені зміни щодо заміни іпотекодержателя з ВАТ "Кредитпромбанк" на ПАТ "Дельта Банк". Оскільки відповідач не сплачував кредит та нараховані проценти, станом на 13.11.2014р. утворилась заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" в сумі 1 110 869,31 грн.

13.11.2014р на засіданні кредитного комітету ПАТ "Дельта Банк"., яке оформлено Протоколом № 52/52-4, було прийнято рішення, що у разі внесення Відповідачем суми не менше 450 000 грн., залишкова сума боргу анулюється за рахунок витрат банку.

14.11.2014р. Відповідач отримав від ПАТ "Дельта Банк" копію Протоколу кредитного комітету № 52/52-4 від 13.11.2014р. та Вимогу про усунення порушення зобов'язання за Кредитним договором від 14.11.2014р. та з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень Розділу 4 Іпотечного договору та Закону України "Про іпотеку" та звернувся до позивача з пропозицією виступити його поручителем та здійснити погашення його зобов'язань за Кредитним договором, так як у нього відсутні необхідні грошові кошти.

За таких обставин на кредитний комітет ПАТ "Дельта Банк" 04.12.2014р. було повторно винесено питання щодо змін умов кредитування Відповідача, та прийнято рішення, яке оформлено Протоколом № 55/51-4, про укладення з позивачем Договору поруки в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, а також те, що у разі внесення суми не менше 450 000 грн., залишкова сума боргу анулюється за рахунок витрат банку.

06.01.2015р. між ПАТ "Дельта Банк", відповідачем та позивачем було укладено Договір поруки № 0709/05/08-НВ/П (далі - Договір поруки), згідно умов якого позивач взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати у повному обсязі перед ПАТ "Дельта Банк" за повне і своєчасне виконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 0709/05/08-НВ від 07.03.2008р.

06.01.2015р. позивач здійснив погашення кредитної заборгованості Відповідача шляхом внесення грошових коштів до каси ПАТ "Дельта Банк" в сумі 450 000 грн., про що свідчить квитанція № 675513 від 06.01.2015р., у зв'язку з чим остаточна сума боргу Відповідача в сумі 660 869,31 грн. була анульована (прощена), Кредитний договір припинив свою дію з 06.01.2015р. у зв'язку з його повним виконанням, а ПАТ "Дельта Банк" не має фінансових та майнових претензій до Відповідача, як позичальника, та до позивача як поручителя, про що свідчить Довідка ПАТ "Дельта Банк" № 237/1277 від 08.01.205р.

Врахувавши те, що пунктом 4.3 Розділу 4 Іпотечного договору передбачено такий спосіб звернення стягнення як набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, після спливу тридцятиденного терміну з дня направлення вимоги Відповідачу, позивач вважає, що нього у відповідності із ч.2 ст.556 ЦК України перейшло і право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у власність Квартири в рахунок виконання Відповідачем основного грошового зобов'язання в сумі 450 000 грн., оскільки зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором не було виконано Відповідачем у 30-денний строк з дня отримання ним Вимоги від ПАТ "Дельта Банк".

Сторони, належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. При цьому позивач та відповідач надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності на підстав наданих доказів.

Як встановлено судом, 07.03.2008р. відповідач уклав з ВАТ "Кредитпромбанк" Кредитний договір № 0709/05/08-НВ на суму 575 700 грн. на купівлю нерухомості з відсотковою ставкою 13,9 % річних терміном погашення до 10.02.2033р. За отримані у кредит кошти Відповідач на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.03.2008р. приватним нотаріусом ХМНО Адамовою Л.А. за реєстровим № 710, придбав об'єкт нерухомості - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,3 кв.м, житловою площею 34,6 кв.м. Для забезпечення Кредитного договору між ВАТ "Кредитпромбанк" та Відповідачем було укладено Іпотечний договір № 0709/05/І1/08-НВ (далі - Іпотечний договір), предметом якого є нерухоме майно, а саме - придбана Відповідачем за кредитні кошти спірна квартира, заставною вартістю 642 309,50 грн.

Між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" 26,06,2013р. був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" набуло на відплатній основі права щодо вимоги виконання зобов'язань Відповідачем за Кредитним договором, а також за договорами забезпечення, зокрема за Іпотечним договором, у зв'язку з чим 27.09.2013р. в Державний реєстр іпотек були внесені зміни щодо заміни іпотекодержателя з ВАТ "Кредитпромбанк" на ПАТ "Дельта Банк". Оскільки відповідач не сплачував кредит та нараховані проценти, станом на 13.11.2014р. утворилась заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" в сумі 1 110 869,31 грн.

13.11.2014р на засіданні кредитного комітету ПАТ "Дельта Банк"., яке оформлено Протоколом № 52/52-4, було прийнято рішення, що у разі внесення Відповідачем суми не менше 450 000 грн., залишкова сума боргу анулюється за рахунок витрат банку.

14.11.2014р. Відповідач отримав від ПАТ "Дельта Банк" копію Протоколу кредитного комітету № 52/52-4 від 13.11.2014р. та Вимогу про усунення порушення зобов'язання за Кредитним договором від 14.11.2014р. та з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень Розділу 4 Іпотечного договору та Закону України "Про іпотеку" та звернувся до позивача з пропозицією виступити його поручителем та здійснити погашення його зобов'язань за Кредитним договором, так як у нього відсутні необхідні грошові кошти.

За таких обставин на кредитний комітет ПАТ "Дельта Банк" 04.12.2014р. було повторно винесено питання щодо змін умов кредитування Відповідача, та прийнято рішення, яке оформлено Протоколом № 55/51-4, про укладення з позивачем Договору поруки в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, а також те, що у разі внесення суми не менше 450 000 грн., залишкова сума боргу анулюється за рахунок витрат банку.

06.01.2015р. між ПАТ "Дельта Банк", відповідачем та позивачем було укладено Договір поруки № 0709/05/08-НВ/П (далі - Договір поруки), згідно умов якого позивач взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати у повному обсязі перед ПАТ "Дельта Банк" за повне і своєчасне виконання Відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 0709/05/08-НВ від 07.03.2008р.

06.01.2015р. позивач здійснив погашення кредитної заборгованості Відповідача шляхом внесення грошових коштів до каси ПАТ "Дельта Банк" в сумі 450 000 грн., про що свідчить квитанція № 675513 від 06.01.2015р., у зв'язку з чим остаточна сума боргу Відповідача в сумі 660 869,31 грн. була анульована (прощена), Кредитний договір припинив свою дію з 06.01.2015р. у зв'язку з його повним виконанням, а ПАТ "Дельта Банк" не має фінансових та майнових претензій до Відповідача, як позичальника, та до позивача як поручителя, про що свідчить Довідка ПАТ "Дельта Банк" № 237/1277 від 08.01.205р.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою;іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням.

Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом, що регулює відповідні відносини у сфері іпотеки.

Відповідно до п. 38 Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, щодо кредитних правовідносин" передбачено, що у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотку" судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Судом встановлено, що відповідно до положень Договору іпотеки від 07.03.2008р. іпотекодержателем спірної квартири є ВАТ «Кредитпромбанк».

Між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" 26,06,2013р. був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Дельта Банк" набуло на відплатній основі права щодо вимоги виконання зобов'язань Відповідачем за Кредитним договором, а також за договорами забезпечення, зокрема за Іпотечним договором.

За таких обставин 27.09.2013р. в Державний реєстр іпотек були внесені зміни щодо заміни іпотекодержателя з ВАТ "Кредитпромбанк" на ПАТ "Дельта Банк".

Разом з тим, позивачем не надано доказів купівлі-продажу права на зверення стянення на предмет іпотеки, про оцінку предмета іпотеки на день ухвалення рішення суду, про визначне Договором іпотеки право за рішенням суду визнавати за собою право власності на предмет іпотеки, та передачі у власність.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до вимог ст.523 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким пред'являється новому кредиторові.

Як вбачається з договору іпотеки від 07.03.2008р., він укладений в письмовій форми та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу.

Оскільки між сторонами не укладено нотаріально посвідченого договору щодо заміни іпотекодержателя за іпотечним договором від 07.03.2008р., виконання обов'язку кредитора поручителем не тягне за собою переходу по позивача права вимоги за іпотечним договором, а лише є підставою для його припинення у зв'язку з повним виконанням основного зобов'язання, яке було ним забезпечено.

При цьому суд приймає до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, що свідчить про можливість вирішення питання про набуття позивачем права власності на спірну квартиру в позасудовому порядку на підставі ці вільно-правової угоди.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 523 ЦК України, Законом України "Про іпотеку", ст.ст. 4, 10, 11, 57-61, 88, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Олізаренко