АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6425/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/239/К/15 суддя Сарат Н.О.
Категорія - 27(І) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого рогу від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" про розірвання договору та повернення вкладу,-

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_3

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" (далі - ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА") про розірвання договору та повернення вкладу.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.12.2013 року між ним та ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" було укладено договір банківського вкладу № 259195 та договір банківського рахунку № 03/70-в-18/007-980. За договором банківського вкладу позивач передав відповідачеві 16,29 тройських унцій золота, як вклад за депозитом, а відповідач зобов'язувався нараховувати 4,75% річних за вкладом на поточний рахунок. Для цього відповідач відкрив позивачеві поточний рахунок НОМЕР_1.

14.08.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" було укладено договір банківського вкладу № 337063. Згідно з пунктом 2 даного договору позивачем було здійснено вклад в розмірі 3000,00 дол. США під 8,25 % річних на депозитний рахунок НОМЕР_1. Датою повернення вкладу за цим договором встановлено 13.09.2014 року.

Вклад за договором від 20.12.2013 року позивачем було передано відповідачу в день укладення договору трьома злитками, вагою 16.1, 0.16 та 0.03 тройські унції відповідно. Згідно з випискою по депозитному рахунку, станом на 30.09.2014р. позивачеві нараховано за даним договором проценти у вигляді 0,58 тройських унцій золота.

Вклад за договором від 14.08.2014 року ОСОБА_3 було сплачено через касу відповідача в день укладення договору та відповідно до виписки по депозитному рахунку, станом на 30.09.2014р. залишок на рахунку складає 3161 дол. США 78 центів.

12.09.2014 року позивачем було направлено поштою до ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" заяви про розірвання договорів банківських вкладів та виплату всіх належних йому сум з рахунків відкритих на його ім'я. Відповідач одержував дані заяви 18.09.2014р., але розрахунку з позивачем не провів та жодної відповіді не надав. Відмовами відповідача виплатити позивачу його кошти, ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди.

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просив суд, стягнути з ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на свою користь 3 161 дол. США 78 центів; 16,29 тройських унцій золота у вигляді трьох злитків вагою 16.1, 0.16 та 0.03 тройські унції відповідно; 0,58 тройської унції золота у формі злитків відповідної ваги; моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Також ОСОБА_3 просив розірвати договір банківського вкладу № 259195 від 20.12.2013р., розірвати договір банківського рахунку №03/70-в-18/007-980 від 20.12.2013 р., розірвати договір банківського вкладу № 337063 від 14.08.2014 р.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на користь ОСОБА_3 16,29 тройських унцій золота у вигляді трьох злитків вагою 16.1, 0.16 та 0.03 тройсікі унції відповідно.

Стягнуто з ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на користь ОСОБА_3 проценти в розмірі 0,58 тройських унцій золота у формі злитків відповідної ваги.

Розірвано договір банківського вкладу № 259195 від 20.12.2013р. укладений між ОСОБА_3 та ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА".

Розірвано договір банківського рахунку №03/70-в-18/007-980 від 20.12.2013 року укладений між ОСОБА_3 та ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА".

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року, стягнуто з ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на користь держави судовий збір в розмірі 2088 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема, судом не було всебічно досліджено докази, а саме: заяви про розірвання договорів та повідомлення про вручення рекомендованих листів. Факт отримання банком заяв про розірвання договорів не доведений позивачем. Крім того, ОСОБА_3 не з'являвся до банку для отримання коштів, а відповідно до умов договору необхідна особиста присутність клієнта. Матеріали справи не містять доказів відмови банку у видачі банківських металів позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_4, який заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" було укладено договір банківського вкладу № 259195 (Вклад "Золотий-2") (а.с. 8-10), відповідно до якого позивач передав відповідачеві 16,29 (шістнадцять XAU 29) тройських унцій золота, як вклад за депозитом, з строком повернення вкладу 25 грудня 2014 року, а відповідач зобов'язуються нараховувати 4,75% річних за вкладом на поточний рахунок. Для цього, відповідно до п. 1.1 договору банківського рахунку № 03/70-в-18/007-980, який було укладено між сторонами 20.12.2013 року (а.с.11-12), відповідач відкрив позивачеві поточний рахунок НОМЕР_1.

14.08.2014 року ОСОБА_4 та ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" було укладено договір банківського вкладу № 337063 (а.с. 13-14), за яким позивачем було здійснено вклад в розмірі 3000,00 дол. США під 8,25 % річних. Датою повернення вкладу за цим договором сторони встановили 13.09.2014 року.

На виконання зобов'язань за вказаними договорами, позивачем було передано відповідачу вклади: банківський метал золото - трьома злитками, вагою 16.1, 0.16 та 0.03 тройські унції відповідно, що підтверджується квитанціями №2611, №2629 та № 2649 (а.с.16-17) і 3 000 доларів США, що вбачається з платіжного доручення № 9526. (а.с.15)

Відповідно до виписки по договору банківського вкладу № 259195 від 20.12.2013 року (а.с.20), станом на 30.09.2014 р. ОСОБА_3 нараховано за даним договором відсотки у вигляді 0,58 тройські унції золота.

З виписки по договору банківського вкладу №337063 від 14.08.2014 року (а.с.19), вбачається, що станом на 30.09.2014р., залишок на рахунку позивача за цим договором складає 3161 дол. США 78 центів.

12.09.2014 року ОСОБА_3 було направлено поштою на ім'я відповідача ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" заяви про розірвання вказаних договорів та виплату у готівкою у валюті вкладу повних сум депозитних вкладів та нарахованих процентів (а.с. 22,23). Відповідно до повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення, відповідач одержував дані заяви 15.09.2014р. та 17.09.2014 р. (а.с. 24,25)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в частині розірвання договору банківського вкладу № 259195 у золоті, розірвання договору банківського рахунку та стягнення суми депозитного вкладу і процентів за ним у банківському металі. Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про розірвання договору №337063 від 14.08.2014 року, стягнення з відповідача суми депозиту та процентів у розмірі 3 161,78 дол. США та про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку даний договір є закінченим, зобов'язання за ним виконані в повному обсязі, а вимоги про стягнення моральної шкоди не доведені та необґрунтовані.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

У ч. 1 та 2 ст. 1058 ЦК України зазначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Законом України "Про банки і банківську діяльність", поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на певний строк зберігання.

Загальний порядок залучення банками України банківських металів від юридичних і фізичних осіб на їх вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577.

Згідно із цим Положенням операції банків з банківськими металами здійснюються або з фізичною поставкою банківських металів, або без фізичної поставки банківських металів відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення операцій з банківськими металами (пункт 1.1 Положення); банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - у національній валюті (пункт 1.6 Положення).

У пункті 3.4.3 договору банківського вкладу від 20 грудня 2013 року передбачено, що вкладник має право отримати вклад та нараховані проценти в дату повернення вкладу зазначену у розділі 2 договору. ОСОБА_3 також може достроково припинити дію договорові і отримати вклад та проценти. (п. 3.4.4 договору)

Відповідно до п.3.1.4 вказаного договору, ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" зобов'язане повернути повністю вклад та нараховані проценти у дату повернення, у безготівковій формі, шляхом перерахування вкладу на поточний металевий рахунок вкладника або у банківському металі у вигляді зливків, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції банку та/або виписки з депозитного рахунку.

Згідно з п.4.2 даного договору, банк повертає вкладнику вклад у банківського металі у вигляді зливків через поточний металевий рахунок вкладника або шляхом перерахування на поточний чи інший депозитний рахунок вкладника у банківському металі в уповноваженому банку України. При поверненні вкладу у зливках, вкладнику повертається вклад на загальну масу банківського металу, у зливках тієї ж маси, що були внесені ним на депозитний рахунок або у зливках іншої маси, якщо зливки масою, які вносились на депозитний рахунок, на момент повернення вкладу у банку відсутні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним ідо банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-140цс13 від 25 грудня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Датою повернення вкладу за договором банківського вкладу №259195 від 20 грудня 2013 року, сторони визначили 25 грудня 2014 року, але під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" не надано доказів на підтвердження виконання своїх зобов'язань з повернення вкладу та відсотків за даним договором. Тому підстав для висновку про належне виконання своїх обов'язків відповідачем у колегії суддів не має.

Разом з тим, у справі Золотас проти Греції (No 2) від 29.01.2013 року, Європейський суд з прав людини зазначив наступне:

"Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави".

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист права людини вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів вважає, що відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Протоколу №1, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд, колегія суддів погоджується з висновком суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання договору банківського вкладу №259195 від 20.12.2013 року та стягнення з відповідача 16,29 тройських унцій золота у вигляді трьох зливків вагою 16.1, 0.16, 0.3 тройські унції відповідно і процентів в розмірі 0.58 тройських унцій золота у формі зливків відповідної ваги.

Згідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Відповідно до п.6.3 договору банківського рахунку №30/70-в-18/007-980 від 20 грудня 2013 року, договір може бути розірваний за згодою сторін, а також у випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством.

З огляду на бажання ОСОБА_3 розірвати договір банківського рахунку та зважаючи на положення ст.1075 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість задоволення позовних вимог про розірвання договору банківського рахунку №03/70-в-18/007-980 від 20.12.2013 року.

Відповідно до п. 4.2 договору банківського вкладу № 337063 від 14.08.2014 року остаточний розрахунок банку з вкладником у дату повернення здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок вкладника, відкритий у банку.

Сторонами у цьому договорі узгоджено, що датою повернення вкладу є 13.09.2014р. - цей календарний день припав на суботу - неробочий день. Пунктом 4.3 даного договору передбачено, що якщо дата повернення вкладу припадає на неробочий день чи вихідний день, повернення вкладу припадає на неробочий чи вихідний день, повернення вкладу відбувається у перший банківський день після неробочого або вихідного дня. Відповідно до виписки по договору від 14.08.2014 року (а.с.36-39) і не оспорюється позивачем, повернення коштів відбулося в понеділок 15.09.2014 р. на рахунок НОМЕР_2, що належить позивачеві і зазначено в договорі у розділі 2.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про розірвання договору банківського вкладу №337063 від 14 серпня 2014 року та стягнення за ним грошових коштів, оскільки даний договір є закінченим, зобов'язання за ним у вигляді повернення депозитного вкладу та відсотків виконані в повному обсязі, і додаткового розірвання в судовому порядку не потребує. Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, так як ОСОБА_3 не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження понесених ним моральних страждань.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не з'являвся до банку для отримання коштів, а відповідно до умов договору необхідна особиста присутність клієнта, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки у судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач надав пояснення, що неодноразово з'являвся до ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" з вимогами про повернення банківських металів, які були надані за депозитним договором, однак представники відповідача відмовлялись прийняти у нього заяви про розірвання договорів банківських вкладів та видати належні йому суми.

Крім того, доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов'язань перед позивачем, відповідачем до суду не надано.

Посилання представника відповідача ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на ту обставину, що факт отримання банком заяв про розірвання договорів не доведений позивачем, також не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, так як з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи вбачається, що заяви ОСОБА_3 про розірвання договорів банківських вкладів були отримані ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" 15.09.2014 року та 17.09.2014 року.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: