АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/685/2015 Головуючий в І інстанції Гаврилов Д. В.
Категорія 19 Доповідач: Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 14 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Семиженка Г.В.
Базіль Л.В.
При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» та ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 січня 2015 року за позовом ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс», ОСОБА_6, реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, третя особа - ОСОБА_8 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

19.11.2014 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Молодіжний житловий комплекс», ОСОБА_6, реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, третя особа - ОСОБА_8, в якому просила визнати незаконним розірвання ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» договору №128 про участь у частковому будівництві, укладеного 15.08.2005 року між АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс» і ОСОБА_7 в односторонньому порядку; визнати недійсним свідоцтво про право власності видане реєстраційною службою Суворовського РУЮ у м. Херсоні 10.03.2014 року ПАТ «Молодіжний житловий комплекс», серія та номер НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав на об'єкт нерухомого майна; витребувати квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_6 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_6; визнати за нею, ОСОБА_7, право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 80,7 кв.м., посилаючись на те, що 15.08.2005 року уклала з АТЗА «Молодіжний житловий комплекс», правонаступником якого є ПАТ «Молодіжний житловий комплекс», договір №128 про участь у частковому будівництві, за умовами якого МЖК прийняло її як пайовика у часткове будівництво на квартиру АДРЕСА_1, а вона зобов'язувалася сплатити на розрахунковий рахунок МЖК суму коштів в розмірі та на умовах, передбачених договором та прийняти квартиру після введення будинку в експлуатацію.

Попередня договірна ціна в розмірі 186496 грн. була повністю нею сплачена, а також доплачено 53560 грн. в рахунок остаточної договірної вартості квартири. 21.01.2013 року побудована квартира АДРЕСА_1 була передана їй по акту прийому-передачі, так як будинок був введений в експлуатацію.

14.03.2014 року нею було отримано лист ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» про розірвання договору №128 в односторонньому порядку згідно п.4.3 Договору. 10.03.2014 року відповідач ПАТ «МЖК» набув право власності на спірну квартиру, одержавши свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував право власності на це майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером НОМЕР_2.

8.08.2014 року ПАТ «МЖК» було відчужено спірну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6. за договором купівлі-продажу.

Остаточно ОСОБА_7 просила визнати недійсним свідоцтво про право власності ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» видане реєстраційною службою Суворовського РУЮ у м. Херсоні 10.03.2014 року, серія та номер НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав індексний номер: 11498699 від 10.03.2014 року приватного акціонерного товариства «МЖК», запис про право власності: НОМЕР_2 на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 01; витребувати квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_6 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, індексний номер:15016279 від 8.08.2014 року, запис про право власності:6613353; реєстраційний номер:01; визнати за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 80,7 кв.м.; вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги в частині визнання незаконним розірвання в односторонньому порядку ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» договору №128 про участь у частковому будівництві, укладеного 15.08.2005 року з ОСОБА_7 просила залишити без розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 23 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання недійсним розірвання ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» договору №128 про участь у частковому будівництві, укладеного 15.08.2005 року між АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс» і ОСОБА_7 в односторонньому порядку залишено без розгляду.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23 січня 2015 року скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» на квартиру АДРЕСА_1 ( об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером:01) індексний номер: 11498699 від 10.03.2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» на квартиру АДРЕСА_1 (індексний номер:НОМЕР_1) видане 10.03.2014 року реєстраційною службою Суворовського РУЮ у м. Херсоні.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_6.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 (об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером: 01) індексний номер:15016279 від 8.08.2014 року.

Стягнено з ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 2557 грн. судових витрат та в доход держави 487,6 грн. судового збору.

В апеляційних скаргах приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс» та ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6, просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» та представник ОСОБА_6 апеляційні скарги підтримали з підстав викладених у скаргах, просять їх задовольнити, рішення суду скасувати як незаконне.

ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_10, апеляційні скарги не визнали, вважають, що їх слід відхилити як безпідставні, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що правомірність набуття ОСОБА_7 права власності на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується договором №128 про участь у частковому будівництві від 15.08.2005 року, квитанціями про сплату повної вартості квартири протягом дії договору, який є розірваним в односторонньому порядку з 14.03.2014 року, та актом прийому-передачі спірного нерухомого майна. Так як квартира вибула з її власності поза її волею - це дає підстави для витребування майна шляхом віндикації.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2005 року між АТЗТ «Молодіжний житловий комплекс», правонаступником якого є ПАТ «Молодіжний житловий комплекс», та ОСОБА_7 укладено договір №128 про участь у частковому будівництві, за умовами якого МЖК прийняло ОСОБА_7 у часткове будівництво на квартиру АДРЕСА_1, а вона зобов'язувалася сплатити на розрахунковий рахунок МЖК суму коштів в розмірі та на умовах передбачених договором, а також прийняти квартиру після введення будинку в експлуатацію.

Отже, право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_7 мала набути на підставі цього договору, за умова якого після введення будинку в експлуатацію квартира передавалася позивачці за актом прийому-передачі, на підставі якого нею замовлявся технічний паспорт на квартиру, здійснювався остаточний розрахунок вартості квартири і на підставі акта прийому-передачі, технічного паспорта та довідки ПАТ «МЖК» про сплату ОСОБА_7 повної договірної вартості квартири мала бути проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7

Житловий будинок АДРЕСА_1, в якому знаходиться спірна квартира, був зданий в експлуатацію у січні 2013 року, що вбачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованої 28 січня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області (а.с.28-31).

21.01.2013 року квартира АДРЕСА_1 була передана ОСОБА_7, їй також був наданий гарантійний лист щодо виконання в повному обсязі облаштування квартири АДРЕСА_1 згідно специфікації за договором №128 про дольову участь в будівництві житла, а саме: монтаж лічильників електроенергії та водопостачання, завершення поверхневого шару стяжки підлоги, завершення штукатурних робіт, встановлення підвіконь, фурнітури металопластикових вікон та балконних дверей (а.с.26, 27).

Попередня договірна вартість квартири становила 186496 грн. Остаточна договірна вартість повинна була визначатися після закінчення будівництва шляхом розрахунку її вартості з урахуванням вимог ДБН, діючих на момент введення будинку в експлуатацію, інших законодавчих актів, а також додаткових витрат, не передбачених проектом, та коефіцієнта інфляції (п.2.2 Договору).

Станом на 1 грудня 2010 року ОСОБА_7 було сплачено в рахунок будівництва квартири 226496 грн., заборгованість перед МЖК становила 46190 грн. (а.с.25, 32).

6 грудня 2013 року ПАТ «МЖК» повідомило ОСОБА_7 про необхідність проведення повного розрахунку, сплати заборгованості в розмірі 53560 грн. за будівництво квартири, що складається із 46190 грн. не внесених раніше платежів та 7370 грн. доплати за надлишок площі відповідно до даних технічної інвентаризації, яку пропонувалося перерахувати за наведеними реквізитами до кінця поточного року, а у разі несплати остаточної договірної вартості квартири зазначалося про розірвання договору №128 від 15.08.2005 року про участь у частковому будівництві в односторонньому порядку (а.с.35).

Зазначене повідомлення було вручено ОСОБА_7 19 грудня 2013 року.

Грошові кошти в сумі 53560 грн. поступили на розрахунковий рахунок ПАТ «МЖК» від ОСОБА_7 12 березня 2014 року.

25 лютого 2014 року ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» направило ОСОБА_7 повідомлення про розірвання договору №128 від 15.08.2005 року про участь у частковому будівництві в односторонньому порядку відповідно до п.4.3 договору, яким передбачено право МЖК на розірвання договору в односторонньому порядку (а.с.37).

Згідно з ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Про односторонню відмову від договору свідчить і той факт, що 10.03.2014 року реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за приватним акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс» та видано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» за індексним номером:НОМЕР_1 (а.с.43).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася за захистом порушеного права, яке як вона вважала полягає в незаконному розірванні ПАТ «МЖК» договору №128 від 15.08.2005 року про участь у частковому будівництві в односторонньому порядку, що не було предметом розгляду суду першої інстанції у зв'язку із залишенням позовної заяви в цій частині вимог без розгляду.

Оскільки набуття права власності позивачки на квартиру АДРЕСА_1 виникає із договору, укладеного 15.08.2005 року щодо участі у частковому будівництві, а порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, в безпідставній односторонній відмові від договору (ст.651 ЦК), то зазначена категорія правовідносин вимагає і відповідного способу захисту.

Вимоги позивачки про визнання незаконним розірвання ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» договору №128 про участь у частковому будівництві, укладеного 15.08.2005 року між АТЗТ «МЖК» і ОСОБА_7 в односторонньому порядку залишені без розгляду, а тому як зазначено в рішенні суду першої інстанції відповідне питання судом не вирішувалося, тобто законність здійснення свого права ПАТ «МЖК» на односторонню відмову від договору судом належним чином не перевірялося та не встановлювалося судом чи була ОСОБА_7 завчасно повідомлена про таку відмову від договору.

Суд не досліджував наявні у справі докази з цього питання та вважаючи договір розірваним з 14.03.2014 року визнав за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1, не дивлячись на припинення зобов'язання за договором №128 про участь у частковому будівництві.

Крім того, суд посилаючись на те, що правомірність набуття ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується договором №128, квитанціями про повний розрахунок та актом прийому-передачі спірного нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1, не врахував, що відповідач ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» відмовився від договору в односторонньому порядку відповідно п.4.3 Договору, повернув ОСОБА_7.17.09.2014 року сплачені нею кошти в розмірі 280056 грн, які знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса для передачі ОСОБА_7, а тому висновок суду про визнання за позивачкою права власності на спірну квартиру не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на законі.

Оскільки ОСОБА_7 не набула право власності на квартиру в установленому законом порядку, то відповідно не має права витребовувати це майно від особи, яка набула право власності на нього на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 8.08.2014 року ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» з ОСОБА_6 і посвідченого нотаріально, оскільки таке право відповідно до вимог ст.387 ЦК України належить лише власнику, який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особі, яка хоч і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором зберігання, майнового найму тощо.

Таким чином, оскільки інші вимоги позивачки залежать від того наскільки є законною відмова ПАТ «Молодіжний житловий комплекс» від договору в односторонньому порядку, то рішення суду підлягає скасуванню і в частині інших позовних вимог, які судом задоволені.

Відповідно до положень норм статей 15,16, 391,386,651 ЦК особа вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права не будь-яким способом, а способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

За таких обставин зазначене рішення суду першої інстанції не можна вважати законним і обґрунтованим, його слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. .

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, ст.ст. 16,328,331,ч.4 ст.334 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скаргиприватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» та ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді