АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2117/15 Справа № 182/5033/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабаніна В. А. Доповідач - Бараннік О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік лютий 26 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства», третя особа Управління житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради, про визнання договору укладеним та зобов'язання вчини певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства» про визнання договору укладеним та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 05 грудня 2007 року нею було укладено договір з «НВУВКГ» за № НОМЕР_1 про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення.

Відповідно до пункту 1 умов цього договору виконавець, тобто відповідач по справі Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства», зобов'язалось надавати їй, позивачці по справі, вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, а вона, своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами та у строк і на умовах, передбачених договором, зокрема, відповідно до пункту 2 договору, за адресою проживання позивачки прописано 3 особи, а відповідно до пункту 13 договору норму водоспоживання та водовідведення визначено у розмірі 7,8 м3 на особу, що загалом складає 23,4 на квартиру, у якій мешкає позивачка.

Однак, не дивлячись на це, а також на те, що позивачка заборгованості відповідно до умов договору та затвердженого тарифу перед відповідачем не має і ніколи не мала, з кінця 2011 року, початку 2012 року на її адресу почали надходити друковані квитанції з яких вбачалось виникнення у неї боргу.

В абонентському відділі Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства», куди звернулася позивачка за роз'ясненням виниклої ситуації вона дізналася, що нарахування плати за водокористування та водовідведення стало проходити за новими принципами, виходячи з того, що якщо у неї відсутній лічильник води, то плата для неї нараховується відповідно до правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.05.2005 року, з урахуванням яких, норма водопостачання обраховується шляхом розподілу між квартирами, які не мають пристроїв обліку, пропорційно кількості мешканців зареєстрованих у квартирі та згідно загально будинкового пристрою обліку, не враховуючи сумарних витрат води усіх квартирних засобів обліку, з чим вона не згодна та у зв'язку з чим вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства» про визнання договору укладеним та зобов'язання вчините певні дії, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на грубі порушення норм матеріального та процесуального права, допущену невідповідність вимогам чинного законодавства України та неврахування судом першої інстанції усіх фактичних обставин справи, просила зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом, постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 про те, що нарахування плати за правилами встановленими Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.05.2005 року суперечить положенням пункту 17 укладеного договору, відповідно до якого виконавець зобов'язаний повідомляти позивачку про зміну порядку, режиму оплати, що не було зроблено в дійсності, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки як видно з матеріалів справи починаючи з 2010 року, тобто з моменту коли у багатоквартирному будинку за адресою : вул. Шевченко, 182-а в м. Нікополі, був встановлений загально будинковий засіб обліку води, Комунальне підприємство «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства», повідомивши жителів даного будинку, почало здійснювати нарахування згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Відповідно до пункту 11 зазначених Правил визначений порядок обліку та оплати послуг для споживачів, які не мають квартирних засобів обліку, а саме : у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання позивачки на те, що пункт 6 укладеного між нею та Комунальним підприємством «Нікопольське виробниче управління водоканалізаційного господарства» договору регулює відносини лише у разі наявності внутрішньо квартирного лічильника та вимагає, зокрема, наявності облікових даних зазначеного пристрою, оскільки вказаний пункт відсилає вирішення питань щодо порядку оплати за надані послуги на наявності засобів обліку води до положень пунктів 10 - 13 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відповідно до яких справляння плати за нормативами споживання розраховується, як за показаннями квартирних засобів обліку, так і в разі встановлення будинкових засобів обліку у багатоквартирному будинку, де окремі споживачі не мають квартирних засобів обліку.

Що стосується посилань позивачки на відсутність доказів щодо технічної та правовстановлюючої документації на будинковий засіб обліку, то вони самі по собі також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки предметом позову ОСОБА_2 не являються.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що плата за надані послуги справляється відповідно до пункту 6, укладеного між сторонами договору та пунктами 10 - 13 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, суд першої інстанції, на думку судової колегії, вирішуючи спір між сторонами в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :