№ 2/639/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Срокіної І.І.,

за участю секретаря - Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Реєстраційна служба ХМУЮ про припинення права власності шляхом виплати грошової компенсації, визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у в остаточній редакції якого просила припинити право власності ОСОБА_2 на 6/ 72 частин житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виплати йому грошової компенсації; припинити право власності ОСОБА_3 на 6/ 72 частин житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом виплати їй грошової компенсації; визнати за нею додатково право власності на 12/ 72 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів усі понесені нею судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона з 08.07.1997 р. зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1. Цей будинок приватизований у рівних частинах її батьком - ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_5 та братом - ОСОБА_6 на підставі розпорядження від 21.05.1993 р. № 2. Вказаний будинок побудований у 1929 р., складається з 1 поверху та становить загальну площу - 47 м2. Відповідно до експлікації приміщень до плану будинку, він складається з комірки (І) -1,4 м2, веранди (ІІ) - 9,4 м2, кухні (І-1) - 8,6 м2, житлової кімнати (І-2) - 5,4 м2. Загальна житлова площа становить 27,6 м2.

ІНФОРМАЦІЯ_1. її брат ОСОБА_6 помер. Після його смерті частину будинку у АДРЕСА_1, яка належала йому на праві власності, успадкували його батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_3 та його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3

25.09.1996 р. її мати та батько склали заповіти, відповідно до яких заповіли їй належну їм частину житлового будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла її мати - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 батько - ОСОБА_4

18.08.2009 р. вона отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких вона успадкувала майно матері ОСОБА_5, яке складається з 5/ 12 частин одноквартирного будинку АДРЕСА_1, та майно батька ОСОБА_4, яке складається з 25/ 72 частин зазначеного будинку.

На теперішній час їй на праві приватної власності належить 60/ 72 частини цього будинку.

Діти її брата - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували належну йому частину будинку шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, і їм належить по 6/ 72 частин зазначеного житлового будинку. Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька вони не оформили, однак є належними власниками 12/ 72 частин спірного будинку.

В цьому будинку вона постійно мешкає і користується з 08.07.1997 р. по теперішній час, іншого житла не має, самостійно сплачує всі комунальні послуги. Будинок побудовано у 1929 р., він постійно вимагає ремонту, що вона здійснює регулярно, самостійно та за власні кошти.,

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не користуються належною їм частиною будинку, не ремонтують його, не сплачують комунальні послуги.

На її прохання оформити у порядку, передбаченому чинним законодавством, належну їм частину будинку та продати їй, відмовляються .

Враховуючи, що частка ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є незначною та не може бути виділена в натурі, адже поділ спірного будинку на три частини є технічно не можливим, єдиним варіантом поділу спірного будинку є виплата нею вартості належної відповідачам частини будинку.

Крім того, вони з відповідачами є членами різних сімей, вони забезпечені іншим житлом і припинення права власності на частку у спірному майні не завдасть їм істотної шкоди, оскільки вони у спірному будинку ніколи не проживали та мають інше місце постійного проживання.

Повідомила, що готова покласти грошові кошти для компенсації ОСОБА_2 6/ 72 часток та ОСОБА_8 6/ 72 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Просила позовні вимоги задовольнити визнати за її довірителем право власності на 12/72 частин домоволодіння і сплатити відповідачам компенсацію відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, який складено 10.09.2014 р. Грошові кошти внесено на депозитний рахунок суду у ТУ ДСА у Харківській області.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала у разі внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок суду.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову оскільки відповідачі не є належними, оскільки не є власниками спірної частини будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 60/72 частин житлового будинку АДРЕСА_1, який складається із комірки (І) -1,4 м2, веранди (ІІ) - 9,4 м2, кухні (І-1) - 8,6 м2, житлової кімнати (І-2) - 5,4 м2 (а.с.7-10).

18.08.2009 р. ОСОБА_1 видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких вона успадкувала майно матері ОСОБА_5, яке складається з 5/ 12 частин одноквартирного будинку АДРЕСА_1, та майно батька ОСОБА_4, яке складається з 25/ 72 частин одноквартирного будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16-19). Право власності на вказане нерухоме майна зареєстровані у КП «ХМБТІ», згідно витягам відповідно № 23723322 та 23723091 від 01.09.2009 р. ( а.с.17,19).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, яка проведена Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз від10.09.2014 р.:

ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 складає 236866 грн.;

ринкова вартість 6/ 72 частин спірного житлового будинку складає 19739 грн.;

ринкова вартість 12 /72 частин житлового будинку складає 39478 грн.;

з технічної точки зору виділити в натурі двом співвласникам житлового будинку по АДРЕСА_1 по 6/ 72 частини житлового будинку не надається можливим

з технічної точки зору виділити в натурі двом співвласникам житлового будинку по АДРЕСА_1об'єднані частки у розмірі 12/ 72 частин житлового будинку також не надається можливим.

Згідно з висновком експерта на 6/72 частин припадає лише 3,9 кв.м., а та 12/72 частин лише 7,8 кв.м., що менше ніж покладено у відповідності до державних будівельних норм. ( т.2 а.с.10-16).

Відповідно до ч.1 ст.. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім?ї.

Згідно з ч.2 зазначеної статті, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішуєспори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1-4 ч.1 та с.2 ст. 365 ЦК України, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Як встановлено судом, зазначена12/ 72 частка житлового будинку, яка належить відповідачам, є незначною і не може бути виділена в натурі, без втрати цільового призначення житлового будинку, а спільне володіння і користування майном є неможливим.

Позивачем внесені кошти у вигляді грошової компенсації за належну відповідачу частку у спільному майні на депозитний рахунок суду, які підлягаютьвиплаті відповідачам.

Відповідачі не оформили на себе право власності на зазначену частину домоволодіння, проте, прийняли спадщину шляхом подачі їх матір,ю , яка діяла в інтересах неповнолітніх дітей, до нотаріальної контори, заяви про прийняття спадщини,з чого слідує, що в контексті постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 07.02.2014 р. № 5 вони є належними відповідачами.

Виходячи із вищевикладеного, позовні вимогиОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв,язку із чим на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за проведення експертиз та сплату держмита. Щодо стягнення на користь позивача 350 грн. сплачених нею за оплату послуг спеціаліста оцінювача, суд не вбачає підстав для покладення на відповідачів обов,язку по їх сплаті, оскільки ці витрати законодавцем не віднесені до витрат, пов,язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 79,88,10,11,57-60,79,88, 209,212,214,215,218 ЦПК України,ст. 365 ЦК України, п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 6/72 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Припинити право власності ОСОБА_3 на 6/72 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/72 частинжитлового будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1понесені неюсудові витрати у розмірі 2938 ( дві тисячі дев,ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 2938 ( дві тисячі дев,ятсот тридцять вісім) грн. 00 коп

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Срокіна І.І.