Справа № 495/1565/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий 12.03.2014 року)

ОСОБА_2 (довіреність № 921 від 10.10.2014 року)

від відповідача: ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий 03.03.2005 року)

ОСОБА_4 (довіреність № 597 від 03.04.2015 року)

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1565/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3, яка діє від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Наталі Вікторівни

про визнання заповіту дійсним, визнання спадкоємцем за заповітом, визнання права власності на спадкове майно за заповітом

В С Т А Н О В И В :

06.03.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3, яка діє від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Наталі Вікторівни (далі по тексту - третя особа) про визнання заповіту дійсним, визнання спадкоємцем за заповітом, визнання права власності на спадкове майно за заповітом (а.с.3-7).

Так, позивач просив суд:

- визнати заповіт ОСОБА_7, посвідчений 15.10.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4532, дійсним;

- визнати ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за заповітом, посвідченим 15.10.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 4532;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки НОМЕР_5, що розташовані на території Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 10,69 га (кадастрові номери: НОМЕР_6) в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, посвідченим 15.10.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 4532.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2015 року відкрито провадження у справі № 495/1565/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 за участю третьої особи приватного нотаріуса Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. про визнання заповіту дійсним, визнання спадкоємцем за заповітом, визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Справу призначено до розгляду (а.с.18).

Відповідачем - ОСОБА_3, подано до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, згідно з яким вона просила суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи це наступним.

По-перше, згідно із заведеною приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. спадковою справою до майна померлого ОСОБА_7, спадкоємицею згідно ст.1241 ЦК України є малолітня донька померлого - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має право на обов'язкову частку, що складає ? частку на земельну ділянку площею 10,69 га, що належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_7, виданого 10.12.2002 року.

По-друге, ОСОБА_3 своїми діями ніяким чином не порушила права ОСОБА_1 та йому ніщо не заважає отримати свідоцтво на спадщину за заповітом на земельну ділянку, але без обов'язкової частки, яка відповідно до закону належить малолітній донці померлого.

Позивач - ОСОБА_1, та його представник - ОСОБА_2, в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, але просили задовольнити їх частково, визнавши за позивачем право власності на ? частину земельних ділянок НОМЕР_8, що розташовані на території Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 10,69 га, з урахуванням обов'язкової частки (1/2), яка відповідно до закону належить малолітній донці померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_5

Відповідач - ОСОБА_3, та її представник - ОСОБА_4, в судовому засіданні не заперечували проти визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину земельних ділянок НОМЕР_8, що розташовані на території Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 10,69 га, з урахуванням обов'язкової частки (1/2), яка відповідно до закону належить малолітній донці померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_5

Третя особа - приватний нотаріус Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В., в судове засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 24.02.2001 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що свідчить повторно видане 25.11.2004 року ВРАЦ Білгород-Дністровського район Одеської області свідоцтво про одруження серії НОМЕР_9, актовий запис за № 03 (а.с.24).

Від шлюбу у ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася донька - ОСОБА_5, що підтверджується повторно виданим 15.05.2005 року Другим ВРАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси свідоцтвом про народження серії ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідний актовий запис за № 604 (а.с.25).

10.12.2002 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ради народних депутатів Одеської області від 27.05.2002 року №293/2002 ОСОБА_7 одержав від Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ради народних депутатів Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4017, згідно якого ОСОБА_7 передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,69 га в межах згідно з планом, що розташована на території Карналіївської сільської ради, масив НОМЕР_10 (а.с.11).

15.10.2012 року ОСОБА_7 було складено заповіт від 02.12.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4532, згідно якого на випадок смерті ОСОБА_7 ним зроблено таке розпорядження: належні ОСОБА_7 земельні ділянки НОМЕР_11, що розташовані на території Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 10,69 гектара, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_7 заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 помер, про що свідчать довідка Карналіївської СР №148 від 21.10.2014 року та матеріали спадкової справи № 15/2014 (а.с.12-15, 28, 35).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 залишилась спадщина, зокрема, у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,69 га в межах згідно з планом, що розташована на території Карналіївської сільської ради, масив НОМЕР_10.

Спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 що зазначеної земельної ділянки є:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до складеного 15.10.2012 року ОСОБА_7 заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №4532;

- донька ОСОБА_7 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України, як малолітня дитина спадкодавця.

24.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. з заявою, згідно з якою він цією заявою приймає всю спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року заповідача - ОСОБА_7 (а.с.12).

14.02.2015 року ОСОБА_3, діюча від імені своєї малолітньої доньки - ОСОБА_5, звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. з заявою, згідно з якою вона, як законний представник своєї малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, цією заявою, від її імені, приймає всю спадщину, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 (а.с.35).

16.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. з заявою, згідно з якою на день смерті ОСОБА_7 залишилося майно: земельні ділянки під НОМЕР_12 що знаходяться на території Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 10,69 гектара. Зазначену спадщину ОСОБА_1 прийняв у встановленому законом порядку. Необхідні документи додані. Додаючи необхідні документи, ОСОБА_1 просить видати відповідне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно (а.с.14).

16.02.2015 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. видано ОСОБА_1 довідку № 33/02-14, відповідно до якої 24.10.2014 року за № 15/2014 заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 На земельну ділянку площею 10,69 га, що належала померлому на підставі державного акта серії НОМЕР_13 виданого 10.12.2002 року, видати свідоцтво про право на спадщину по заповіту немає можливості, так як є спадкоємець згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, малолітня донька померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має право на обов'язкову частку (а.с.15).

Згідно із виданою 31.03.2015 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. довідкою № 85/01-16, 24.10.2014 року за №15/2014 заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 Спадкоємицею згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, є малолітня донька померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має право на обов'язкову частку, що складає ? частку на земельну ділянку площею 10,69 га, що належала померлому на підставі державного акта серії НОМЕР_13 виданого 10.12.2002 року (а.с.28).

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного кодексу України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч.1 ст.1248 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання спадкоємцями ОСОБА_7 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року), які претендують та мають право на спадщину у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,69 га в межах згідно з планом, що розташована на території Карналіївської сільської ради, масив НОМЕР_10 (по ? частині) є:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до складеного 15.10.2012 року ОСОБА_7 заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №4532;

- донька ОСОБА_7 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України, як малолітня дитина спадкодавця.

Встановлені та зазначені вище факти та обставини, вказані норми чинного законодавства свідчать про підставність та вмотивованість позовних вимог ОСОБА_1 про:

- визнання ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_7 за заповітом;

- визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, що складається з: ? земельної ділянки під НОМЕР_14, що розташовані на території Карналіївської сільської ради, загальною площею 10,69 га, ? від якої складає 5,345 га, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7

Між тим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання заповіту ОСОБА_7 дійсним не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають з огляду на те, що згідно із п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, норми глави 85 Цивільного кодексу України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про часткову правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 за участю третьої особи приватного нотаріуса Білгород-Дністровського РНО Одеської області Макогончук Н.В. про визнання заповіту дійсним, визнання спадкоємцем за заповітом, визнання права власності на спадкове майно за заповітом підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1225, 1233, 1234, 1236, 1241, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_5 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Наталі Вікторівни про визнання заповіту дійсним, визнання спадкоємцем за заповітом, визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) спадкоємцем ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за заповітом, посвідченим 15.10.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Наталею Вікторівною та зареєстрованим в реєстрі за № 4532.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на спадкове майно, що складається з: ? земельної ділянки під НОМЕР_14, що розташовані на території Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 10,69 га, ? від якої складає 5,345 га (кадастрові номери: НОМЕР_6) в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, посвідченим 15.10.2012 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Наталею Вікторівною та зареєстрованим в реєстрі за №4532.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко