Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний Унікальний № 320/224/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Горбачова Ю.В.
Номер провадження № 22-ц/778/2592/15 Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Каракуша К.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_2 Воло димирівни на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області Носова Дениса Сергійовича, зацікавлена особа - ОСББ "Чайка", -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області Носова Д.С., зацікавлена особа - ОСББ "Чайка".

В скарзі зазначала, що 22 грудня 2006 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було винесено рішення, яким зобов'язано ОСББ "Чайка" зробити ремонт несучої стойки лоджії квартир АДРЕСА_1. На підставі рішення суду від 22.12.2006 року заявниця отримала виконавчий лист, який пред'явила до примусово го виконання до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби. 19 березня 2009 року державний ви конавець Носов Д.С. постановою ВДВС закрив виконавче провадження, де вказав, що за актом від 19.03.2009 року виконати рішення суду без участі боржника неможливо, яку їй не було надіслано в строк для оскарження. Цю постанову державного виконавця вона не отримувала. Приблизно 29 вересня 2013 року серед речей помер лого вона випадково натрапила на постанову державного виконавця від 19.03.2009 року. Таким чином, 29.09.2013 року їй стало відомо про порушення її прав з боку державного виконавця про закриття виконавчого провадження та вважає, що хтось міг отримати вказану постанову в 2009 році та не надати їй у зв'язку з нахо дженням її в лікарні. Крім того, заявниця зазначає, що вона є інвалідом 2 групи загального захворювання та знаходиться на постійному амбулаторному лікуванні, на диспансерному обліку та неодноразово на протязі тривалого часу на стаціонарному лікуванні з 2008 року до теперішнього часу. За таких обставин вона не мала можливості з погіршенням стану хвороби своєчасно звернутись до ВДВС про надання відповіді на невиконання рішення суду від 22.12.2006 року та було пропущено строк на оскарження постанови від 19.03.2009 року та дій державного виконавця.

У зв'язку з зазначеним, просила суд поновити строк для подання скарги, визнати дії державного виконавця Мелітопольського відділу державної виконавчої служби Носова Д.С. неправомірними, скасувати постанову Мелітопольського відділу державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2009 року та усунути порушення зобов'язанням державного виконавця виконати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорі зької області від 22.12.2006 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 12.04.2007 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку. Скаргу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 Воло димирівни відхилено. Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року у цій справі скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не отримала повістку про час розгляду справи в апеляційній інстанції.

У відповідності до ст.11, ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Будучи двічі своєчасно повідомленою про розгляд справи на 02.04. та 14.04.2015 року, ОСОБА_2 двічі подавала заяви про відкладення розгляду справи посилаючись на стан здоров'я.

Керуючись ст. 169, 305 ЦПК України в задоволені клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції ,апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2006 року було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСББ "Чайка" про зобов'язання зробити ремонт лоджії та відшкодування моральної шкоди. Зобов'язано ОСББ "Чайка" провести ремонт стойки лоджії № 33 та № 71 в буд. 95 по вул. Дзержинського в м. Мелітополі; стягнуто з ОСББ "Чайка" на користь ОСОБА_2 витрати на послуги адвоката в сумі 700 грн. та витрати по оплаті державного мита в сумі 17 грн. рішення набрало законної сили 12.04.2007 року.

18.12.2007 року ОСОБА_2 отримала виконавчий лист по вказаній цивільній справі. 25.02.2008 року постановою ВДВС ММУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1932/06, виданого 17.12.2007 року Мелітопольським міськрайонним судом про зобов'язання ОСББ "Чайка" провести ремонт стойки лоджії квартир АДРЕСА_1, згідно з висновком ТОВ "Мелітопольпроект" від 27.04.2006 року

про візуальний огляд технічного стану будівельних конструкцій лоджії квартири № 33 в житловому будинку по вул. Дзержинського, 95 в м. Мелітополі.

19.03.2009 року постановою державного виконавця ВДВС ММУЮ було закінчено виконавче провадження примусового виконання виконавчого листа № 2-1932/06 у зв'язку з тим, що згідно акта державного виконавця від 19.03.2009 виконати рішення суду без участі боржника неможливо.

22.07.2013 року повторно ОСОБА_2 знову звернулась до суду з заявою про видачу вказаного виконавчого листа і 24.07.2013 року їй був надісланий виконавчий лист по цивільній справі № 2-1932/06, який вона отримала 29.07.2013 року, що підтверджується підписом в поштовому повідомлені.

16.08.2013 року постановою ВДВС ММУЮ було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1932/06 виданого судом 24.07.2013 p., оскільки строк пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився 12.04.2010 року./а.с. 29-32/

Визазначені обставини були встановлені при судовому розгляді за заявою ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у жовтні 2013 році, за якими їй було відмовлено у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Судовими рішення також було встановлено, що ОСОБА_2 отримала виконавчий лист за Постановою державного виконавця від 19.03.2009 року , яким було закінчено виконавче провадження 29.07.2013 року, що оскаржується після відмови ОСОБА_2 у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, після його повернення (а.с.29-32)

Статтею 383-386 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Частиною 2 статті 72 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

З обставин справи вбачається, що на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, яким зобов'язано ОСББ "Чайка" зробити ремонт несучої стійки лоджії квартир АДРЕСА_1 від 22.12.2006 року заявниця отримала виконавчий лист, який пред'явила до примусового виконання до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до положень ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

19 березня 2009 року державний виконавець Носов Д.С. постановою ВДВС закрив виконавче провадження, де вказав, що за актом від 19.03.2009 року виконати рішення суду без участі боржника неможливо.

Не погоджуючись з Постановою державного виконавця від 19 березня 2009 року, ОСОБА_2, лише 10.01.2014 року звернулася з заявою до суду, в якій зазначає що строк для подання скарги пропущено нею з поважних причин, оскільки вона інвалід 2-ї групи, та зазначає, що оскаржувану постанову вона знайшла в речах свого покійного чоловіка 29.09.2013 року.

Оскільки постанова державного виконавця винесена 19 березня 2009 року, до суду із скаргою заявник звернувся лише 10 січня 2014 року, при цьому скаржниця сама зазначає, що оскаржувану Постанову вона знайшла 29.09.2013 року в місці свого помешкання, а скаргу відповідно до ст.385 ЦПК України, може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, та оскільки доказів на підтвердження поважності причин пропущення вказаного процесуального строку заявником не надано, тому суд правомірно залишив скаргу без розгляду.

Висновок суд першої інстанції відповідає обставинам справи,та досліджених у судовому засіданні доказам.

Доводи апеляційної скарги проте, що ОСОБА_2 не пропустила 10 денний строк для подання скарги на постанову державного виконавця спростовуються матеріалами справи та висновок суду про пропуск строку на оскарження дій державного виконавця без поважних причин є обґрунтованим .

При цьому колегія судів враховує, що ОСОБА_2 у серпні 2013 року зверталася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (а.с.29-32), в якій посилалася на постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження від 19.03.2009 року, яку зараз оскаржує, отже вона ще у серпні 2013 року мала реальну можливість оскаржити постанову про закриття провадження у справі. За результатами розгляду цієї заяви ОСОБА_2 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 30 жовтня 2013 року їй було відмовлено у поновленні пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у зв'язку з пропуском цього строку без поважних причин.

Посилання на те, що вона з 2008 року по теперішній час знаходилась неодноразово на стаціонарному лікуванні, є інвалідом 2 групи і це унеможливлювало її звернення до суду не підтверджують доказами, що вона безперервно лікувалася з 2009 року по теперішній час, що об'єктивно перешкоджало їй звернутись до суду зі скаргою на постанову державного виконавця від 19.03.2009 року про закінчення виконавчого провадження.

А тому колегія судів вважає, що доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця (неможливість звернення з об'єктивних причин) не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги, проте, що суд її не повідомив спростовується розпискою з її підписом про повідомлення ОСОБА_2 та представника ВДВС про час розгляду справи, призначеної на 09.04. 2014 року о 15 годині (а.с.26).

Розглядаючи справу без участі ОСОБА_2 суд відповіддно зазначив, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час розгляду справи, проте про причини неявки до суду не повідомила.

За правилами ч.4 ст. 386 ЦПК України , якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників. Крім цього, за вимогами ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляцій скарзі ОСОБА_2 стверджує, що вона не була повідомлена про час розгляду справи, що спростовано її розпискою (а.с.26), але вже після розгляду Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, ОСОБА_2 додає довідку проте, що вона 09.04.2014 року викликала лікаря, а тому не з'явилася до суду першої інстанції 09.04.2014 року з поважних причин.

Між тим така довідка про виклик лікаря 09.04.2014 року не спростовує правильність висновків суду про пропуску строку оскарження дій державного виконавця з 19 березня 2009 року по 10.01. 2014 року (час звернення до суду) без поважних причин.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд не постановив ухвали про відкриття провадження у справі не відповідають дійсності, бо 11.02.2014 року було відкрите провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області Носова Д.С., зацікавлена особа - ОСББ "Чайка". (а.с.13) яка направлялася ОСОБА_2 (а.с.14) і отримана нею 28.02.2014 року (а.с.15)

Залучення ОСББ "Чайка", як боржника у виконавчому провадженні, відбулося за заявою зацікавленої особи ОСББ "Чайка", ані ОСОБА_2, як проте стверджується в апеляцій скарзі (а.с.35) і така участь учасника виконавчого провадження при оскарженні дій державного виконавця відповідає вимогам ст. 386 ЦПК України та Закону України " Про виконавче провадження"

Оскільки ОСОБА_2 не доведено поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця щодо оскарження винесеної нею постанови про закриття виконавчого провадження від 19.03.2009 року, тому подану нею скаргу суд обґрунтовано відповідно до вимог 72 ЦПК України залишено без розгляду.

Ухвала суду постановлена відповідно до вимог матеріального і процесуального права, відповідає матеріалам справи доводи апеляційної скарги її не спростовують, а тому колегія судів не вбачає підстав скасування або зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст.312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді