Справа №451/1052/13-ц
Провадження № 2/451/4/15
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2015 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Крет А.І.

секретаря судового засідання Загайської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес», правонаступника реорганізованого шляхом приєднання КВКП «Сапсан» про визнання недійсним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес», відповідно до вимог якого, просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між його довірителем та КВКП «Сапсан» 07 листопада 2005 року.

В обґрунтування вимог посилається на обставини, що у листопаді 2005 року між позивачем та Колективним виробничо-комерційним підприємством «Сапсан», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес», був укладений договір оренди землі, який був зареєстрований у Радехівському відділі регіональної філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 грудня 2005 року за НОМЕР_1. У подальшому, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду, ОСОБА_1 було залучено до участі в справі в якості третьої особи, як орендодавця у справі за позовом СТзОВ «Прогрес» до відділу Держземагенства у Радехівському районі Львівської області, Реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Західний Буг». Під час ознайомлення представника позивача із матеріалами вказаної вище справи, стало відомо, що в оспорюваному договорі, без відома ОСОБА_1 та без його погодження, були внесені дописки та викреслення і такі не засвідчені підписом особи у встановленому законом порядку. Згоди на внесення відповідних записів чи закреслень позивач не давав та наміру укладати договір на інших умовах, а ніж ті, що були первинно зазначені в договорі, він наміру не мав. Вважає, що орендар ввів його довірителя в оману щодо прав та обов'язків сторін, знаючи про яку останній не укладав б оспорюваний договір. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», просить визнати договір недійсним, а судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав суду пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Окрім цього, наголосив, що закреслення та дописування у договорі мають істотне значення для позивача, оскільки такої домовленості при укладені договору сторонами досягнуто не було.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила та в обґрунтування таких пояснила, що укладення договору оренди землі між позивачем та КВКП «Сапсан» мало місце у листопаді 2005 року. Договір було укладено в трьох примірниках, один з яких, після відповідної реєстрації у Держземагенстві Радехівського району, було повернуто ОСОБА_1 Також визнала, що в примірниках оспорюваного договору оренди містяться виправлення до дописування, однак такі були допущені в наслідок відсутності на підприємстві кваліфікованого юриста та, відповідно, незнання чинного законодавства. У свою чергу, відсутність на підприємстві також і копіювальної техніки, унеможливило створення відповідної кількості примірників бланків договорів, що би дало можливість, не вносячи виправлення у такі, їх переписувати. Наголошує, що всі виправлення та дописування вчинені в присутності позивача, а від так про їх існування на момент підписання договору, останньому відомі. Окрім цього, умови договору в частині нарахування і виплати орендної плати відповідачем здійснюються належно і з цього приводу у ОСОБА_1 претензій не має. Вважає, що підстав для задоволення позовних вимог не має, а тому у задоволенні таких, слід відмовити. У подальші судові засідання представник відповідача не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що перебуваючи у складі відповідної комісії, він у листопаді 2005 року був постійно присутнім під час оформлення договорів оренди землі між КВКП «Сапсан» та орендодавцями. Жодні дописування, закреслення чи виправлення у бланках договорів, при складанні таких, не вчинялися. На цей час, у підприємстві була наявна оргтехніка, за допомогою якої виготовлялися копії примірних бланків договорів і у випадку допущення членами комісії будь якого плану порушень при їх заповненні, такі договори переписувалися. Договір оренди землі заповнювався одним із членів комісії у трьох примірниках та у присутності орендодавця, а після відповідної реєстрації у Держземагенстві Радехівського району, один з таких повертався останньому. Чи був повернутий примірник договору позивачу, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що в листопаді 2005 року, вона працювала на посаді бухгалтера КВКП «Сапсан», і будучи членом відповідної комісії, склад якої було обрано на загальних зборах села, вона приймала участь в оформленні договорів оренди землі між КВКП «Сапсан» та орендодавцями. Бланк договору заповнювався в присутності особи орендодавця (позивача по справі) і про внесення у такий виправлень та дописувань, останньому було відомо. Після відповідної реєстрації договорів, які складалися у трьох примірниках, один із них віддавався орендодавцю.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача та покази свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись роз'ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено, що 07.11.2005р. між ОСОБА_1 та КВКП «Сапсан» укладено договір оренди землі (а.с.4-6, 34-36, 76-78,97-99).

Частиною 3 статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент укладання договору оренди землі) зазначено, що істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки тощо.

Судом приймаються до уваги, як належні, обґрунтування представника позивача вимог щодо внесення в оспорюваний договір виправлень, закреслень, дописувань без відома орендодавця та без його згоди, тобто зміна істотних умов, що передбачені ст.15 Закону України «Про оренду землі».

Це зокрема, у п.2.3 оспорюваного договору змінена нормативно грошова оцінка земельної ділянки (шляхом закреслення та зазначення іншої суми), а в п.4.1 дописано «умовних, за весь пай 605.00 грн.».

Окрім цього, слід зазначити, що у примірниках договору, які представлені суду представниками позивача та відповідача, на відміну від копії договору, наданого відділом Держземаганства у Радехівському районі (а.с.34), п.2.3 не завірено печаткою КВКП «Сапсан», із підписом, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4

Факт внесення змін та дописувань у текст договору, визнано і представником відповідача в судовому засіданні.

Також, окрім наведеного, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях вказав, що з діями Колективного виробничо-комерційного підприємства «Сапсан» він не згідний, оскільки наміру укладати договір оренди землі на інших умовах, а ніж ті, що були первинно зазначені в такому без будь-яких дописувань, закреслень та виправлень, він не мав і знаючи, що в подальшому договір в односторонньому порядку буде змінений, то в жодному випадку не уклав б оспорюваний договір оренди землі (а.с.120).

Тобто, суд приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.654 ЦК України між сторонами не було укладено додаткової угоди щодо внесення змін в частині грошової оцінки земельної ділянки, її розміру та розміру орендної плати.

Щодо наданих суду представником відповідача в обґрунтування своїх заперечень доказів, в частині нарахування та виплати відповідачем орендної плати, до таких, на думку суду, слід віднестися критично, оскільки із вищевикладеного беззаперечно вбачається, що відсутність у ОСОБА_1 належного йому примірника договору, позбавила останнього інформації про реальний розмір належної йому орендної плати.

Слід також наголосити, що як було зазначено попередньо, орендна плата, відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору.

Відповідно і під час проведення розрахунків, сума орендної плати має істотне значення щодо прав та обов'язків сторін договору оренди землі.

Зміна зазначених істотних умов в односторонньому порядку орендарем є неприпустимою, оскільки цим порушуються права орендодавця на отримання належної оплати за передану в оренду земельну ділянку.

Положеннями ст.203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, відповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядаються за згодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз'яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, згідно зі ст.217 ЦК України, правочин не може бути визнаний недійсним в цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини, й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину.

У відповідності з ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що внесені в односторонньому порядку до договору оренди землі дописування, викреслення і виправлення, не погоджені із позивачем та не відповідають його внутрішній волі, надаючи оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та у взаємному зв'язку доказів в їх сукупності (ч.3 ст.212 ЦПК України), суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, слід пропорційно до розміру задоволених вимог, стягнути з відповідача в користь останнього.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України та ст.ст.203,215,651,654 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати частково недійсним договір оренди землі від 07 листопада 2005 року, укладений між ОСОБА_1 та Колективним виробничо-комерційним підприємством «Сапсан» в частині внесення виправлень і змін у пункти 2.3 та 4.1 зазначеного договору, а договір вважати дійсним в редакції, чинній на момент його підписання, зокрема щодо викладення пунктів договору у такій редакції:

2.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 22982 грн.;

4.1. Орендна плата нараховується Орендарем та оплачується Орендодавцю в розмірі не меншому 10 (десяти) % від ціни вирощеного врожаю, але не нижче 250 грн. за 1 га. У випадку неврожайних років орендна плата нараховується в розмірі не меншому ніж 250 грн. за 1 га.

Стягнути із СГТзОВ «Прогрес» (місце реєстрації Львівська область, Радехівський район, с.Сморжів, вул.Головна,10, ) на користь ОСОБА_1, жителя с.Стремільче Радехівського району понесені ним судові витрати в сумі 114 грн.70коп.

У решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийКрет А. І.