Справа № 639/2566/15-ц
№ 2/639/1126/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі Полікарповій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дарування, від 05.04.1995 року, складеного між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, квартири недійсним з моменту укладання та витребування майна від набувача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2.

Позивач, у поданій до суду належним чином оформленій заяві, просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4

Заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, в заяві зазначає, що був незаконно позбавлений права власності на вказану квартиру, оскільки існування та обставини хвороби ОСОБА_2 дають підстави наполягати, що на час складання договору дарування, вона знаходилась у такому стані здоровя, яке заважало їй правильно оцінювати зміст договору, наслідки і взагалі памятати про існування такого договору та для відновлення порушеного права звернувся із вищезазначеним позовом до суду, а тому, існує загроза, що до ухвалення судом рішення, може бути відчужено відповідачем будь-якій третій особі, що може призвести до незворотних наслідків, тобто до неможливості поновлення його порушеного права.

Згідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України видом забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб. Даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на підставі договору купівлі продажу № 1301, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5.

За правилами ч.9 ст.153 ЦПК України допустити негайне виконання ухвали про забезпечення позову в порядку, встановленому для виконання судових рішень, що передбачено ст.367 ЦПК України.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дениий строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя