Провадження № 2/645/575/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року м. Харків
Головуючого - судді -. Алфьорової Т.М.
при секретарі судових засідань - Ляхової І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства „Харківські теплові мережі" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надане теплопостачання,
Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надане теплопостачання у сумі 6310 грн. 76 коп., який склався за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., а також покласти на відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. За період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. відповідачем спожито теплової енергії на суму 6310,76 грн. Відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення від опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. Таким чином, у період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 року відповідач за рахунок КП «Харківські теплові мережі» користувався тепловою енергією на потреби опалення на підставі договору, тому згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України вартість спожитої теплової енергії повинна бути відшкодована позивачу. Тому КП «ХТМ» просить стягнути з ОСОБА_3 на користь їх вартість за надане теплопостачання у сумі 6310,76 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.
Представник позивача. у судовому засідання позовни вимоги підтримала і дала поясненя про обставини викладені вище.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, повідомлялася своєчасно та належним чином про час і місце судового розгляду справи.
Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, який, зловживаючи своїми процесуальними обов'язками, не реагує на виклики до суду, відмовляючись від отримання рекомендованої кореспонденції, що направляється за місцем його постійного проживання внаслідок чого судові повістки відділенням зв"зку повернуті суду за закінченням строку зберігання
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено, КП « ХТМ» належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення № 191/03 від 24.09.2003р. ХХ1V скликання «Про комунальну власність м. Харкова». Метою діяльності підприємства є задоволення потреб населення м. Харкова, підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності.
Відносини між сторонами у справі з приводу постачання населенню тепла та гарячої води регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про теплопостачання»,та Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою КМУ від 03. 10. 2007 р. № 1198, що розглядають теплову енергію як товар.
Відповідно до статей 1212, 1213 ЦК України особа, що набула майно без достатньої підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно, а у разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно відшкодувати його вартість. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу.
Встановлено та не заперечується сторонами по справі, що відповідачу на праві власності належить квартира 579 в житловому будинку АДРЕСА_1 (договір купівлі - продажу квартири від 30.04.2004 року зареєстрованого в реєстрі № 4445, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Костенко С.А., зареєстрований в КП «ХМБТІ» 30.04.2004 р.) з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».
Постачання населенню тепла та гарячої води здійснюється на підставі договорів про надання послуг чи договорів купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді.
Відповідач, не уклавши договір на постачання теплової енергії отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку КП «Харківські теплові мережі» подає у централізовану систему опалення будинку, де розташоване приміщення відповідача.
Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону.
Пунктом 23 Постанови № 1198 передбачено, що розрахунки за спожиту теплову здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності) відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами),погодженими в установленому -порядку.
У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.
Приміщення відповідача та житловий будинок, де вони розташовані, не обладнані пристроями обліку теплової енергії, тому позивачем розрахунок безпідставно спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 та КП «Харківські теплові мережі» не укладали договір на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення.
Відповідно до положення ст. 11 ГК України цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем.
Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за надане теплопостачання склалася за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 року в сумі 6310,76 гривень.
Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства „Харківські теплові мережі" підлягаються повному задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. 67, 156 ЖК України, ст.. 11, 257, 319, 322 ЦК України, ст. ст. 88, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -
Позов Комунального підприємства „Харківські теплові мережі" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надане теплопостачання задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства „Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігрів води - в сумі 6310 (шість тисяч триста десять) грн. 76 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства „Харківські теплові мережі" сплачений судовій збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -