Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2525/14-ц

Провадження № 2/126/13/2015

"10" грудня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом прокурора Бершадського району в інтересах держави в особі: управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА Вінницької області до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач прокурор Бершадського району в інтересах держави в особі управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА Вінницької області звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідачки на користь управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА кошти у сумі 11380 грн..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що проведеною прокуратурою Бершадського району перевіркою встановлено, що ОСОБА_210 липня 2012 року подала до управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації заяву встановленого зразка про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, для отримання допомоги на догляд за своїм сином ОСОБА_3, який є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього нагляду. Внаслідок цього відповідачу згідно з рішенням управління праці та соціального захисту населення призначено вище вказану щомісячну грошову допомогу як особі, що проживає разом з інвалідом II групи внаслідок психічного розладу, на догляд за ним, відповідно до п.п. 6,7 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним. Вказану допомогу відповідачу нараховано та виплачено за період з 01 серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року у сумі 5574 грн. Разом з тим, ОСОБА_3 у період з 20 липня 2012 року по 25 січня 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» внаслідок позапланової госпіталізації його за направленням лікаря - психіатра Бершадської ЦРЛ до вказаного закладу 20 липня 2012 року у звязку із раптовим погіршенням стану його психічного здоровя.

Відповідно до п. 8 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли інвалід І чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобовязані повідомити про це органи, що провадять її виплату.

Проте, відповідач, будучи повідомленою про обовязок інформувати управління праці та соціального захисту населення про обставини, які впливають на призначення та виплату допомоги на догляд за інвалідом II групи внаслідок психічного захворювання, не повідомила управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА про те, що її син ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.академіка ОСОБА_4» у період з 20 липня 2012 року по 25 січня 2013 року і тим самим приховавши вказаний факт, що вплинув би на подальше отримання нею допомоги на догляд за інвалідом II групи внаслідок психічного захворювання. В результаті цього їй безпідставно було виплачено кошти у період з 01 серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року у сумі 5574 грн.

В подальшому, відповідач 31 липня 2013 року подала до управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації заяву встановленого зразка про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, для отримання допомоги на догляд за своїм сином ОСОБА_3, який є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього нагляду. Управлінням праці та соціального захисту населення надано строк відповідачу до 31 серпня 2013 року для долучення до заяви довідки із управління Пенсійного фонду, яку вона подала в управління праці та соціального захисту населення 02 серпня 2013 року. Внаслідок цього ОСОБА_1 згідно з рішенням управління праці та соціального захисту населення від 09 серпня 2013 року призначено вище вказану щомісячну грошову допомогу, яку було нараховано за період з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року у сумі 5806 грн.

Разом з тим, ОСОБА_3 у період з 31 липня 2013 року по 24 лютого 2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» внаслідок госпіталізації його за направленням лікаря - психіатра Бершадської ЦРЛ. Відповідач, не повідомила управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА про те, що її син ОСОБА_3 у день її звернення за призначенням вказаної допомоги доставлений на стаціонарне лікування у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4», та в подальшому не повідомила управління праці та соціального захисту населення про те, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ ««Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» у період з 31 липня 2013 року по 24 лютого 2014 року, тим самим приховавши вказаний факт. В результаті цього їй безпідставно нараховано та виплачено кошти за період з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року у сумі 5806 грн.

Таким чином внаслідок дій відповідача державою в особі управління праці та соціального захисту населення незаконно виплачено їй кошти в сумі 11380 грн. (5806 грн. + 5574 грн. = 1 1380 грн.), чим завдано шкоду державному бюджету на вище вказану суму.

Прокурор Сосонська А.І. в судове засідання надала заяву про підтримання позовних вимог. Розгляд справи просить проводити у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заперечення згідно яких пояснює, що вона дійсно, в порядку передбаченому Законом, отримувала вказану соціальну допомогу. Проте її ніхто не повідомляв про обовязок інформувати управління праці та соціального захисту населення про обставини, які впливають з призначення та виплати допомоги на догляд за інвалідом II групи внаслідок психічного захворювання, в тому числі і працівники Управління праці та соціального захисту населення. Вказане повідомлення містилося в її заяві про призначення соціальної допомоги, проте вона її навіть не заповнювала, оскільки її було завірено, що це стандартна процедура і їй необхідно лише поставити свій підпис на бланку заяви, де уже поставлені усі необхідні відмітки. Крім того, їй не було розяснено самого поняття «зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги». Тому відповідно навіть при умові, що її було повідомлено про такий обовязок, вона б не змогла у повній мірі усвідомити, що такі обставини настали.Також в позовній заяві вказано, що нею порушено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу. Проте її ніхто не повідомляв, що вона зобовязана дотримуватись вказаного підзаконно-нормативного акту та навіть не повідомили про його існування, тому це і призвело до порушення нею зазначеного порядку. Крім цього Бершадським районним судом розглядалось кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1,2 ст. 190 КК України, де судом досліджувались наявність протиправних діянь у діях останньої, описаних в позові прокурора Бершадського району. Судом в зазначеному кримінальному провадженні проаналізовано в сукупності усі наявні докази та встановлено, що жоден із доказів, як окремо так і в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження її вини. У звязку з цим вироком суду від 14 листопада 2014 року її визнано невинуватою та виправдано. Стороною обвинувачення оскаржувалось даний вирок в апеляційному та касаційному порядку, проте ухвалою апеляційного суду від 06.02.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.09.2015 року підтверджено висновки суду першої інстанції та відхилено усі скарги органів прокуратури. За таких обставин, збитки державі, в особі управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА завдано не з її вини, тому на неї не може бути покладено обов'язок по відшкодування збитків, оскільки лише винна особа відшкодовує завдану нею шкоду. Разом з тим, в позовній заяві вказано, що їй безпідставно виплачено кошти, проте соціальна допомога їй призначалася та виплачувалась саме Управлінням праці та соціального захисту населення, і вона не має жодного відношення до процедури виплати таких коштів. Вона лише отримувала кошти в розмірі, які перераховував їй зазначений орган державної влади. Усі отримані кошти вона використовувала для забезпечення життєвих потреб хворого сина, а саме: придбання йому продуктів харчування, сигарет, одягу, витрат на проїзд до лікарні у м. Вінниці, тощо, тому не могла знати, що перебування її сина на стаціонарному лікуванні є підставою для припинення грошової допомоги, адже ніяких змін у стані його здоровя не сталося.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_5 надала письмову заяву в якій просить в позові прокурора Бершадського району відмовити повністю. Просить розгляд справи проводити у її відсутність. Враховуючи те, що сторони скористалися своїм правом передбаченим ч. 2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України, кожній особі надається право звернутися до суду за захистом свого особистого порушеного немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ч.3 цієї ж статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, тобто у разі відсутності порушеного права.

Положення статті 60 ЦПК України зобов'язують кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до заяви за вх. № 53871 від 10.07.2012 року ОСОБА_1 призначено всі види соціальної допомоги, компенсації, субсидії та пільги, для отримання допомоги на догляд за своїм сином ОСОБА_3, який є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного стороннього нагляду, відповідно до п.п. 6,7 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним.

Вказану допомогу ОСОБА_1 нараховано та виплачено за період з 01 серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року у сумі 5574 грн. Разом з тим, ОСОБА_3 у період з 20 липня 2012 року по 25 січня 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» внаслідок позапланової госпіталізації його за направленням лікаря - психіатра Бершадської ЦРЛ до вказаного закладу 20 липня 2012 року у звязку із раптовим погіршенням стану його психічного здоровя.

В подальшому, ОСОБА_2 31 липня 2013 року подала до управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА заяву встановленого зразка про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, для отримання допомоги на догляд за своїм сином ОСОБА_3, внаслідок чого ОСОБА_1 згідно з рішенням управління праці та соціального захисту населення від 09 серпня 2013 року призначено вище вказану щомісячну грошову допомогу, яку було нараховано за період з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року у сумі 5806 грн. Разом з тим, ОСОБА_3 у період з 31 липня 2013 року по 24 лютого 2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» внаслідок госпіталізації його за направленням лікаря - психіатра Бершадської ЦРЛ. Відповідач, не повідомила управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА про те, що її син ОСОБА_3 у день її звернення за призначенням вказаної допомоги доставлений на стаціонарне лікування у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4», та в подальшому не повідомила управління праці та соціального захисту населення про те, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка ОСОБА_4» у період з 31 липня 2013 року по 24 лютого 2014 року, тим самим приховавши вказаний факт. В результаті цього їй безпідставно нараховано та виплачено кошти за період з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року у сумі 5806 грн.Таким чином внаслідок дій ОСОБА_1 державою в особі управління праці та соціального захисту населення незаконно виплачено їй кошти в сумі 11380 грн., чим завдано шкоду державному бюджету на вище вказану суму.

Відповідно до п. 8 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли інвалід І чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобовязані повідомити про це органи, що провадять її виплату.

Проте ОСОБА_1 не лише не було розяснено наслідків «зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги», а також ніхто її не повідомляв, що вона зобовязана дотримуватись вказаного підзаконно-нормативного акту, що призвело до порушення нею зазначеного порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що Бершадським районним судом розглядалась кримінальне провадження по обвинуваченні ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України, де судом досліджувались наявність протиправних діянь у діях останньої, Судом в зазначеному кримінальному провадженні проаналізовано в сукупності усі наявні докази та встановлено, що жоден із доказів, як окремо так і в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_1. У звязку з цим вироком суду від 14 листопада 2014 року її визнано невинуватою та виправдано, що підтверджується копією зазначеного вироку.

Стороною обвинувачення оскаржувався даний вирок в апеляційному та касаційному порядку, проте ухвалою апеляційного суду від 06.02.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.09.2015 року підтверджено висновки суду першої інстанції та відхилено усі скарги органів прокуратури, що підтверджується копіями зазначених ухвал судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, збитки державі, в особі управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА завдано не з вини ОСОБА_1, а тому на неї не може бути покладено обов'язок по відшкодування збитків, оскільки лише винна особа відшкодовує завдану нею шкоду.

Також з огляду на положення ч. 2 ст. 19 Конституції України способи захисту повинні кореспондуватися з повноваженнями суду, тобто суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором. При цьому можливість предявлення конкретних позовних вимог та прохання про застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою. Адже ЦПК прямо встановлює, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).

Відповідно до п. 13-1. Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року № 1192, якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи соціального захисту населення здійснюють такі заходи:

- визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи;

- повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

- у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди провадять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги;

- у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до аб. 2 п. 5.4. Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 року № 345, повідомлення про припинення (або поновлення) надання соціальної допомоги надсилається отримувачу не пізніше 5 днів після прийняття такого рішення. У разі виявлення факту подання отримувачами документів з явно неправильними відомостями в повідомленні одночасно зазначаються термін, до якого мають бути відшкодовані надміру перераховані кошти, їх сума та реквізити рахунку, на який вони повинні бути перераховані.

За таких обставин, навіть за умови наявності вини у діяннях ОСОБА_1, уповноважені особи Управління праці та соціального захисту мали спочатку прийняти ряд вище перелічених заходів і лише після цього мали право звернутися до суду, що свідчить про передчасність звернення до суду.

Окрім вищенаведеного, прокуратурою Бершадського району не надано відомостей щодо наявності підстав для застосування представницьких повноважень, оскільки відсутні матеріали наглядових перевірок, що є порушенням наказу Генеральної прокуратури України № 6гн від 28.11.2012 року «Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень».

Відповідно до аб. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Однак в позовній заяві відсутні обгрунтування необхідність захисту Управління праці та соціального захисту населення, як і неможливості самого органу захищати свої інтереси.

П. 2 Наказу Генеральної прокуратури України від 28 листопада 2012 № 6гн передбачено, що основними завданнями представництва в суді вважати реальний захист та поновлення прав і законних інтересів громадян, які неспроможні через фізичний чи матеріальний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої права або реалізувати процесуальні повноваження, а також захист інтересів держави, що порушуються або можуть бути порушені внаслідок протиправних діянь фізичних і юридичних осіб, фактичне усунення порушень закону.

Проте згідно вироку Бершадського району суду від 14.11.2014 року відповідачкою не вчинялися протиправні дії.

За таких обставин, прокуратурою Бершадського району без належного обґрунтування подано позовну заяву в інтересах державного органу, який навіть не звертався до органів прокуратури.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що позов прокурора Бершадського району в інтересах держави в особі: управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА Вінницької області до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплачених коштів не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, Законом України «Про соціальні послуги» та Порядком призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою КМУ України № 558 від 29.04.2004 року ст.ст.11, 60, 88, 208-209, 212-217 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В позові прокурора Бершадського району в інтересах держави в особі: управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА Вінницької області до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплачених коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Г. Рудь