Справа № 395/291/15-ц
Провадження № 2/395/127/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі - заявник, позивач, ОСОБА_1) до ОСОБА_2 (надалі - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Оскільки ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач, посилаючись на ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, вимагає стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у суді визнала позов повністю.

Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їй роз'яснені.

Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав.

Відповідно до положень ЦПК України:

ч. 4 ст. 130 - при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 України зазначеного Кодексу;

ч. 4 ст. 174 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як вбачається із наданих сторонами доказів, вони із вересня 2006 р. по квітень 2012 р. перебували у незареєстрованому шлюбі, тобто підтримували фактичні шлюбні стосунки, внаслідок яких мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зі змісту позовної заяви витікає, що відповідач про дитину не дбає, не цікавиться нею, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

За довідкою Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області неповнолітній перебуває на утриманні позивача.

Згідно довідки Канізьського фельдшерського пункту неповнолітній не перебуває на «Д» обліку.

Згідно вимогам Сімейного кодексу України:

ст. 180 - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі;

ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ч. 1 ст. 192 - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні безспірно встановлено, що відповідач, не дивлячись на свій материнський обов'язок, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання з квітня 2012 р. не надає, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у зазначеному позивачем розмірі.

У даному випадку при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів іншої дитини, відсутність у неї непрацездатних батьків, чоловіка;

4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).

Тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 грн., від сплати якого позивач був звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Родниківка, Олександрівського району Кіровоградської області, яка зареєстрована по АДРЕСА_1, але фактично проживає по АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини (чверті) її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 02 березня 2015 р. до досягнення ним повноліття, яке настане ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО