Справа № 463/5279/14 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/2389/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: суддя Бакус В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника Львівської міської ради Поповича Я.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Львівської міської ради Поповича Ярослава Дмитровича на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про виправлення описки в рішенні суду у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Господар», про визнання права власності на гараж, -

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Виправлено описку в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 07.11.2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа ЛКП «Господар» про визнання права власності на гараж, замінивши по тексту рішення площу гаража з 19 кв. м. на 25 кв. м.

Ухвалу суду оскаржив представник Львівської міської ради Попович Я.Д., просить її скасувати та постановити нову, якою повністю відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про виправлення описки, посилаючись на те, що районний суд вийшов за межі позовних вимог, заявлених у даній справі, оскільки протягом всього розгляду справи сторони давали пояснення, досліджувались докази стосовно площі гаражу 19 кв. м. Площа гаража 25 кв. м. жодного разу під час розгляду справи не згадувалась, у позовній заяві ОСОБА_3 така не була зазначена, стосовно площі гаража 25 кв. м. на момент постановлення рішення судом не було жодного доказу у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу на підтримання апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заяви про роз'яснення рішення суду та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до районного суду із заявою про виправлення описки в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 7 листопада 2014 року (а.с.72).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про виправлення описки, районний суд виходив з того, що, з представленої заявником копії технічного паспорта від 16.12.2014 року, вбачається, що площа гаража становить 25 кв. м. Окрім цього, з довідки від 18.12.2014 року вбачається, що працівниками ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» під час виготовлення документації було допущено помилку в загальній площі гаража, а відтак замість невірно вказаної 19 кв. м. правильною слід вважати площу 25 кв. м.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Опискою називається зроблена судом механічна помилка у визначенні об'єкта присудженого, сторони, строку виконання рішення та ін. Помилкою - неправильність в діях і висновках.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Однак, як вбачається з оскаржуваної ухвали, така фактично змінює зміст вимог ОСОБА_3, викладених в позовній заяві і в якій позивач просила визнати за нею право власності на гараж площею саме 19 кв. м., позначений на поверховому плані технічного паспорта літ. «Б - 1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зміст рішення (а.с.3-4).

Висновок суду про те, що працівниками ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було допущено помилку в загальній площі гаража, і таку помилку можна виправити шляхом виправлення описки в рішенні суду є безпідставним, оскільки виправлення описки допускається, якщо така описка допущена судом.

З огляду на те, що в заяві про виправлення описки позивач фактично просить змінити і позовну вимогу і рішення суду щодо розміру предмета спору, що не є виправленням описки, а фактичною зміною рішення, тому у задоволенні заяви про виправлення описки слід відмовити, оскільки задоволення заяви суперечить вимогам ст. 219 Цивільного процесуального кодексу України та п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі».

А тому, з урахуванням викладеного, ухвала районного суду від 28 січня 2015 року підлягає до скасування з ухваленням нової - про відмову у виправленні описки в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2014 року.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки при подачі апеляційної скарги Львівська міська рада сплатила судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп., такий підлягає до стягнення з ОСОБА_3 (а.с.94).

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Львівської міської ради Поповича Ярослава Дмитровича задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 січня 2015 року скасувати й ухвалити нову, якою у задоволені заяви про виправлення описки в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2014 року, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору при подачі міською радою апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.