Провадження № 2/522/1053/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства „ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту ;

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство „ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № R7В від 03.10.2011 року у загальному розмірі 127965,21 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 43481,48 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 19558,24 грн. ; пеня - 64925,49 грн.), мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за цим договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором.

Позивач веде дану справу в суді через свого представника Мудрика І.О., який просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_1 не повідомила суду причину своєї неявки в судове засідання.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)..

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що згідно з кредитним договором № R7В від 03.10.2011 року ПАТ «ВТБ Банк» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 50000,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 29 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних ануїтентних платежів в терміни та розмірах, що встановлені цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 03.10.2014 року.

Свої зобов'язання за цим договором позивач виконав належним чином в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 43350 від 03.10.2011 року.

Однак відповідач ОСОБА_1 встановлені цим договором терміни повернення наданого кредиту та терміни внесення плати за кредит не дотримує.

Відповідно до п.п. 3.4., 3.5. цього договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутних послуг, рівними частинами (ануїтентними платежами), 8 - го числа кожного місця.

Згідно п. 4.10 цього договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

У відповідності до п.п. 5.2.1., 5.3.6. цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, зокрема, порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору, затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць, а позичальник зобов'язаний здійснити таке дострокове повернення кредиту протягом 30-ти календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги.

Пункт 7.1. цього договору передбачає, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

Позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_1 письмову претензію за № 66/2300-2 від 09.01.2014 року, яка містить вимогу про повне дострокове повернення кредиту та усіх нарахувань за ним на 31 календарний день з дати одержання цієї вимоги, але відповідач залишила цю претензію без задоволення.

Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № R7В від 03.10.2011 року, її заборгованість перед позивачем за цим договором станом на 08.01.2014 року склала у загальному розмірі 127965,21 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 43481,48 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 19558,24 грн. ; пеня - 64925,49 грн.

Крім того, вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги, що встановлений вищевказаним кредитним договором кінцевий строк виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати усіх нарахувань за ним настав ще 03.10.2014 року, але станом на дату судового розгляду справи відповідач не виконала ці свої зобов'язання перед позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1279,65 грн., пов'язані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 525, 526, 530, 610-612, 623-625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Задовольнити позов публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Голованівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 07.10.2004 року, ІПН НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (Код , код банку 321767, адреса : 01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/ вул. Пушкінська, буд. 8/26) заборгованість за кредитним договором № R7В від 03.10.2011 року у загальному розмірі 127965 (сто двадцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 21 коп. (з яких : заборгованість за кредитом - 43481,48 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 19558,24 грн. ; пеня - 64925,49 грн.) на судові витрати в сумі 1279 (одна тисяча двісті сімдесят дев'ять) грн. 65 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А.Ільченко

23.03.2015