Провадження № 2/161/748/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Соколової К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ПАТ "Фідобанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації про виселення жильців з квартири, що є власністю банку і зняття їх з реєстраційного обліку,
В забезпечення виконання кредитних зобов'язань 28.09.2014 року між вказаними сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і належала позичальниці на праві власності. Остання своїх зобов'язань перед банком належним чином не виконувала. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року було постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь банку 318 372,28 гривень боргу і судові витрати. Рішення суду вступило в законну силу і виконувалося в примусовому порядку через ДВС Луцького районного управління юстиції. В процесі виконання рішення суду було описане і арештоване іпотечне майно - квартира АДРЕСА_1. З прилюдних торгів квартира не була продана і за заявою банку ВДВС Луцького районного управління юстиції передала її кредитору в рахунок погашення боргових зобов'язань. 21 липня 2011 року на підставі акту про передачу іпотечного майна, що був виготовлений ВДВС Луцького районного управління юстиції нотаріус видав AT "Ерсте Банк" свідоцтво про право власності на вказану квартиру, а Комунальне підприємство "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" технічний паспорт. 28 серпня 2011 року право власності AT "Ерсте Банк" на квартиру зареєстровано в державному реєстрі за реєстраційним номером НОМЕР_1. З 13 грудня 2013 року правонаступником AT "Ерсте Банк" став ПУАТ "Фідобанк", а вказана квартира стоїть на балансі останнього. ПУАТ "Фідобанк" прийнято рішенням щодо реалізації цієї квартири. На протязі останніх двох років в квартирі ніхто з відповідачів не проживає, однак наявність речей колишньої власниці квартири, а також та обставина, що в квартирі зареєстровані відповідачі і в тому числі неповнолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не дають банку можливості укласти договір купівлі-продажу належного йому на праві власності майна. Працівники банку неодноразово зверталися до відповідачів з просьбою забрати свої речі і знятися з реєстрації, однак такі дії не були вчинені. 8 жовтня 2014 року банк звернувся до відповідачів з письмовою вимогою про виселення з квартири і зняття з реєстрації. Вимоги були направлені рекомендованими листами з вкладеннями, однак відповідачі на протязі місяця навіть не зверталися на пошту, щоб отримати вказані документи, а тому такі були повернуті в адресу банку. Реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилається усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі перешкоджає її реалізації.
Просить виселити громадян ОСОБА_1 і її неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 2001 року народження і ОСОБА_2, 2012 року народження, а також повнолітніх осіб, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Луцьку та стягнути судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 25 лютого 2015 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів службу в справах дітей Луцької РДА.
Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та пояснив, що на момент укладення договору іпотеки в житловому будинку була зареєстрована лише ОСОБА_1 Інші відповідачі в житловому будинку не були зареєстровані, і не мали право на його користування як члени сім'ї власника. Коли і яким чином вони були зареєстровані останні відповідачі в іпотечному будинку, банку не відомо. Про їх вселення і проживання стало відомо при зверненні до сільської ради, яка надала такі дані.
В подальшому в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, через друковані засоби масової інформації газету "Волинь Нова" від 03 лютого 2015 року № 11. Про причини своєї неявки суду не повідомляли, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.
Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 ЦК Украни власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом при розгляді справи встановлено, що ПАТ "Фідобанк" на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 60,8 кв. м., житловою площею 22,6 кв. м. (а.с. 18).
Також встановлено, що дане житло банком набуто у власність з тих підстав, що 29.09.2008 року між AT "Ерсте Банк" і ОСОБА_1 в забезпечення виконання кредитних зобов'язань було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і належала позичальниці на праві власності. Однак ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконала, і банк використав своє право на набуття у власність даного житла.
Відповідно до ст. 40 Закону Украхїни "Про іпотекуу" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Також встановлено, що 08 жовтня 2014 року ПАТ "Фідобанк" звернувся до відповідачів (а.с. 22-35) з вимогою добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання вимоги, при цьому звертав увагу, що у разі невиконання вимоги виселення буде здійснено в примусовому порядку на підставі рішення суду, однак відповідачами вимоги банку було проігноровано. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що дане житло банком набуто у власність з тих підстав, що 29.09.2008 року між AT "Ерсте Банк" і ОСОБА_1 в забезпечення виконання кредитних зобов'язань було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і належала позичальниці на праві власності. Однак ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконала, і банк використав своє право на набуття у власність даного житла. А також те, що 08 жовтня 2014 року ПАТ "Фідобанк" звернувся до відповідачів (а.с. 22-35) з вимогою добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання вимоги, при цьому звертав увагу, що у разі невиконання вимоги виселення буде здійснено в примусовому порядку на підставі рішення суду, однак відповідачами вимоги банку було проігноровано. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та виселення відповідачів і зняття їх з реєстраційного обліку.
Керуючись ст. 109 ЖК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ПАТ "Фідобанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації про виселення жильців з квартири, що є власністю банку і зняття їх з реєстраційного обліку - задовольнити повністю.
Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 з квартири АДРЕСА_1 з послідуючим зняттям їх з реєстраційного обліку органах ДМС Волинської області.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ПАТ "Фідобанк" понесених та документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 60,90 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ПАТ "Фідобанк" понесених та документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 60,90 гривень.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ПАТ "Фідобанк" понесених та документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 60,90 гривень.
Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ПАТ "Фідобанк" понесених та документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 60,90 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко