АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4820/15 Справа № 209/4410/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Макарова М.О., Лисичної Н.М.

при секретарі - Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5, ВК Дніпродзержинської міської ради, треті особи: орган опіки та піклування Дніпровського районної у м. Дніпродзержинську ради, приватний нотаріус - про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 18000 доларів США на задоволення споживчих потреб на строк до 01 жовтня 2018 року зі сплатою процентів в розмірі 14,4 % річних у валюті кредиту. На забезпечення виконання кредитного зобов'язання 2 жовтня 2008 року між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку 3 кімнатну квартиру розташовану, за адресою: АДРЕСА_1.

02 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

ОСОБА_2 зобов'язання по договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредиту станом на 5 травня 2014 року, яка за розрахунком Банку складає 24199 доларів 82 центи США та 133374 гривні 07 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» та Умов договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя.

Таким чином, норми Закону України «Про іпотеку», зокрема і в частині задоволення вимог іпотекодержателя, мають бути застосовані з урахуванням норм вказаного Закону, прийнятого з метою підтримки громадян України, які вже мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів) шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України та з метою мінімізувати негативні наслідки інфляції національної валюти для громадян України та убезпечити зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації.

Крім того, судом встановлено, що спірна квартира використовується відповідачами, а не тільки власницею як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, що підтверджується, адресними довідками, поштовими повідомленнями про отримання судових повісток відповідачами, у відповідачів - позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, загальна площа спірної квартири не перевищує 140 кв. метрів.

А тому, відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення на час дії мораторію, а вимоги про виселення відповідачів до вирішення питання про звернення стягнення є передчасними.

Доводи скарги щодо визнання власником квартири позову свідчать лише про відсутність судового спору та відсутність підстав для ухвалення судового рішення про задоволення вимог, оскільки у випадку, коли власник згоден на звернення стягнення на іпотечне майно - він має всі підстави для вирішення питання в позасудовому порядку. А в разі ненадання згоди на відчуження об'єкту відповідальними органами, - Банк має право оскаржити такі дії. А тому його твердження про вичерпність всіх способів для реалізації квартири - передчасні.

Посилання апелянта на те, що вимоги про усунення порушень кредитного договору та добровільне виселення Банком не лише направлялись, а й були отримані відповідачами, про що є докази у справі - не пливають на законність оскаржуваного рішення та не відповідають дійсності, оскільки під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Надані Банком конверти, де зазначено, що причиною повернення повідомлень є закінчення терміну зберігання, - не є належним доказом отримання відповідачами повідомлень.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального законів, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: М.О. Макаров

Н.М. Лисична