Справа № 643/3626/15-ц
Номер провадження 2/643/2282/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Шелеховській О.Л.,

розглянувши у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі ХОД «ОСОБА_2 Аваль» та приватного акціонерного товариства «Автосервіс-АТП 16327» про визнання недійсними договорів кредиту, іпотеки та поруки, -

в с т а н о в и в:

До суду 10 березня 2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» в особі ХОД «ОСОБА_2 Аваль» та приватного акціонерного товариства «Автосервіс-АТП 16327» про визнання кредитних договорів № - 010-2/02/3-1677-06 від 29.12.2006 року та №-010-2/07/1-1281-07 від 30.11.2007 року, укладених між позивачем та відповідачем та в порядку застосування наслідків недійсності кредитних договорів припинення зобовязання із забезпечення недійсного зобовязання: договір іпотеки № 010-2/02/3-1677-06/1 від 29.12.2006 року, договір наступної іпотеки № 010-2/07/1-1281-07 від 30.11.2007 року, договір наступної іпотеки № 07-01-14 0/1-08 від 15.08.2008 року, договір поруки №-010-2/02/3-1677/2-06 від 29 грудня 2006 року, договір поруки №-010-2/07/-1281/1-07 від 30 листопада 2007 року. Також позивач просить виключити запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що оскаржувані договори підлягають визнанню недійсними на підставі вимог ст.ст. 203, 216 ЦК України, оскільки не відповідають вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів» а також, що при укладенні кредитних договорів відповідач не мав права видавати кредит на споживчі цілі в іноземній валюті, тому що не мав відповідної індивідуальної ліцензії, а використання відповідачем долару США, як предмету кредитування за споживчим кредитом, є внесення в кредитний договір пункту, що значно погіршує становище позичальника, як споживача порівняно з Банком. З посиланням на вимоги ч. 2 ст. 548 ЦК України позивач зазначає, що оскільки недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, то договори іпотеки та договори поруки, які укладені в забезпечення оскаржуваних правочинів є припиненими у звязку із чим вважає необхідним застосування наслідків недійсності договорів іпотеки, а саме: виключенням запису про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна.

Ухвалою від 12 березня 2015 року провадження у справі відкрито.

У поданій до суду 08 квітня 2015 року заяві про забезпечення позову позивач просить до розгляду справи по суті накласти арешт на нежитлові приміщення, які є предметом оскаржуваного договору іпотеки, а саме: на нежитлові приміщення першого поверху №8-33 у будівлі під літ. Е-1, загальною площею 4105, 4 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88, що зареєстровані та належать іпотекодавцю за іпотечним договором ПрАТ «Автосервіс-АТП 16327»та заборонити органу державної реєстрації Державній реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції у Харківській області здійснювати будь-яке переоформлення права власності на зазначене нерухоме майно до розгляду справи по суті.

В своїй заяві позивач посилається на те, що предметом позовних вимог є визнання недійсним договорів кредиту та застосування наслідків цієї недійсності у вигляді припинення договорів, укладений у забезпечення оскаржуваних правочинів, - договорів іпотеки та застосування наслідків недійсності договору іпотеки, у вигляді виключення запису про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, що є предметом іпотеки з Єдиного державного реєстру заборон на відчуження, зареєстрованого в реєстрі. Враховуючи наведене, існує очевидна небезпека звернення стягнення на предмет договору іпотеки, а саме - нежитлові приміщення за адресою: ОСОБА_3, 88 в місті Харкові, що значно утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Суд розглянувши подану заяву, дослідивши у сукупності подані докази та надані обґрунтування щодо необхідності вжиття заходів щодо забезпечення позову по даній справі, перевіривши наявність прямого звязку між зазначеними у заяві заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити ускладненим або неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху №8-33 у будівлі під літ. Е-1, загальною площею 4105, 4 кв. м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88, що зареєстровані та належать іпотекодавцю за іпотечним договором: ПрАТ «Автосервіс-АТП 16327»та заборонити органу державної реєстрації Державній реєстраційній службі Харківського міського управління юстиції у Харківській області здійснювати будь-яке переоформлення права власності на зазначене нерухоме майно до розгляду справи по суті.

Копію ухвали після її виконання направити відповідачам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в протягом пяти днів із дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя О.Ф. Погасій