АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/682/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівПальонного В. С. , Магди Л. Ф.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2006 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 31.07.2014 року в сумі 10739, 56 гривень, в тому числі: 2241,89 грн. - заборгованість за кредитом; 8497, 67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Від вказаної суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 2872, 49 грн., яка була стягнута за судовим наказом, виданим Чорнобаївським районним судом Черкаської області від 16.07.2007 року з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приват Банку» , відтак різниця становить 7867, 07 грн.

Крім того, Банк вважає, що до стягнення також належать 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 393, 35 грн. штрафу (процентна складова).

Отже, заборгованість до стягнення становить 8760, 42 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача. Крім того, просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає не у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що 13.02.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 16-29). Строк дії договору - 12 місяців з моменту підписання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

16 липня 2007 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області видано судовий наказ, про стягнення з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приват Банку» заборгованості за кредитним договором б/н від 13.02.2006 року в сумі 2872, 49 грн. (а.с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав позовні вимоги Банку доведеними, але такими, що не підлягають до задоволення у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Однак, такий висновок суду є помилковим.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином, наявність судового рішення про стягнення заборгованості не позбавляє кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання пред'явити позов про стягнення відповідних сум.

З матеріалів позовної заяви та розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31.07.2014 року становить 10739, 56 гривень, в тому числі: 2241,89 грн. - заборгованість за кредитом; 8497, 67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Від вказаної суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 2872, 49 грн. , яка була стягнута за судовим наказом, виданим Чорнобаївським районним судом Черкаської області від 16.07.2007 року з відповідача ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приват Банку» , відтак різниця становить 7867, 07 грн.

Крім того, нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 393, 35 грн. штрафу (процентна складова).

Таким чином, оскільки ухвалено судове рішення ( в даному випадку судовий наказ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Враховуючи наведене, посилання апелянта на стягнення вказаних сум є безпідставним, оскільки воно не передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вимоги про застосування даної норми права у даній справі позивачем до відповідача не заявлялось.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», однак, колегія суддів не погоджується з підставами відмови в задоволенні позовних вимог, а саме: пропущення позивачем строків позовної давності на підставі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Колегія суддів вважає, що підставами для відмови в задоволенні позову є нарахування позивачем до стягнення з відповідача сум, після ухвалення судового рішення (судового наказу) про стягнення заборгованості за кредитним договором, поза строком дії кредитного договору.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, рішення суду першої інстанції скасовує з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :