Справа № 444/2046/14 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/1218/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Гец Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської районної державної адміністрації , третя особа: відділ Держземагенства у Жовківському районі Львівської області про визнання права на середню земельну частку (пай) -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Зазначала, що в 2011 році зверталася до Добросинської сільської ради про включення її до числа осіб, які мають право на земельну частку (пай) на території сільської ради, однак 02.09.2011 року їй було відмовлено у задоволенні заяви безпідставно. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є інвалідом 3-ї групи з дитинства, проживає в селі, отримує пенсію по інвалідності. В період з 1993 до 1995 років вона навчалася. Вважає, що вона має право на земельну частку (пай), виділення частки в натурі, так як є пенсіонером і надання права на земельну частку таким особам було передбачено Указом Президента України "Про порядок паювання земель", а також ухвали Львівської обласної ради №351 від 08.12.1993 року "Про затвердження положень і статутів до Програми приватизації майна і землі в агропромисловому комплексі Львівської області".

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2 Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема вказує, що її право на земельну частку (пай) визначено ухвалою Львівської обласної ради №351 від 08.12.1993 року, цей нормативно - правовий акт сільська рада застосовувала щодо інших осіб, однак їй безпідставно відмовлено у такому праві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_3 на підтримання скарги, представника сільської ради Гец Г.В. на заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить апеляційну скаргу обґрунтованою і тому її слід задовольнити з наступних мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 31.08.1993 року вибула із с. Добросин на навчання і прибула в с. Добросин 21.03.1995 року, де проживає до цього часу (а.с. 31).

Роздержавлення і приватизація земель агропромислового акціонерного товариства "Нове життя" Добросинської сільської ради у порядку, передбаченому ст. 6 ЗК України, проходила з 17.09.1993 року до 17.03.1995 року. Розпаювання відбувалося серед осіб, які працювали в сільському господарстві, пенсіонери, які раніше працювали в сільському господарстві і проживали у сільській місцевості, а також особи, які були зайняті на той час у соціальній сфері на селі, а також пенсіонери з числа цих осіб (а.с.30).

Відповідно до рішення контрольної комісії по паюванню земель при Добросинській сільській раді від 18.07.1997 року, яке було затверджене рішенням Добросинської сільської ради від 23.07.1997 року №5 до числа осіб, які мають право на отримання середньої земельної частки (паю) були включені інваліди дитинства, працівники Жовківського УОС і інші (а.с. 34 - 36).

Питання про право ОСОБА_2 на середню земельну частку на засіданні контрольної комісії не розглядалося.

Стаття 6 ЗК України в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, визначала право приватної власності громадян на землю і підстави набуття такого права.

На реалізацію права громадян на землю Львівською обласною радою була прийнята ухвала №277 від 01.02.1993 року, якою затверджена Програма приватизації майна і землі в агропромисловому комплексі Львівської області, а 08.12.1993 року ухвалою №351 Львівська обласна рада затвердила положення і статути до згаданої Програми приватизації.

Пунктом 3.2 Положення про паювання і приватизацію землі в агропромисловому комплексі Львівської області було передбачено підстави для складання списку осіб, які мають право на землю.

Цим же пунктом передбачалося право приватизаційної комісії розглядати питання про включення до списку інших осіб.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не належала до осіб, що мають право на земельну частку (пай), оскільки не працювала ні в сільському господарстві, ні в соціальній сфері і таке право не було передбачено також ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року.

Проте цей висновок суду не відповідає змісту нормативно правових актів Львівської обласної ради: ухвалі №277 від 01.02.1993 року та ухвалі №351 від 08.12.1993 року.

Як зазначалося вище, пунктом 3.2. ухвали Львівської обласної ради №351 від 08.12.1993 року приватизаційним комісіям надавалося право включати до списків осіб, які мають право на приватизацію землі і інших осіб, які проживають в сільській місцевості.

Використовуючи свої повноваження, контрольна комісія по паюванню земель при Добросинській сільській раді 18.07.1997 року включила до списку на отримання середньої земельної частки, серед інших, і інвалідів дитинства. Це рішення було затверджене Добросинською сільською радою рішенням від 23.07.1997 року №5.

Позивач ОСОБА_2 була інвалідом дитинства, проживала в с. Добросин і на час вирішення цього питання мала право на середню земельну частку.

Пунктом сьомим Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що при неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив в його задоволенні.

Отже, рішення суду першої слід скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення вимог позивача ОСОБА_2

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 317 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити. Визнати право ОСОБА_2 на середню земельну частку (пай) на території Добросинської сільської ради. Зобов'язати Добросинську сільську раду включити ОСОБА_2 до списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) на території Добросинської сільської ради. Зобов'язати Жовківську районну державну адміністрацію видати ОСОБА_2 сертифікат про право на середню земельну частку (пай) на території Добросинської сільської ради.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: