Категорія 5Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Стеблюк Л.П., Іващука В.А.,
При секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділення частки в натурі,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року позов задоволено.

Виділено ОСОБА_11 83/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1, відповідно до першого варіанту № 507 судової будівельно-технічної експертизи від 29.10.2014 року - веранду а? (приміщення І), площею 4,1 кв.м., в прибудові «А1» - коридор 1-1, площею 9,3 кв.м., кухню 1-2, площею 9,1 кв.м., санвузол 1-3, площею 6,5 кв.м., кімнату 1-4, площею 22,8 кв.м., сходову клітину 1-5, площею 4,3 кв.м., туалет 1-6, площею 0,6 кв.м., комору 1-7, кімнату 1-8, площею 14,1 кв.м., всього по житловому будинку площею 81,5 кв.м., а також господарські будівлі та споруди - ганок, погріб «п/а?», ? частину сараю «Б», гараж «Г», погріб «п/Г», сарай «а?».

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 248 грн. грошової компенсації.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_11 на 83/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 судові витрати у сумі 6654 грн.

На таке рішення представник ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 18281876 від 26.02.2014 року ОСОБА_11 є власницею 83/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.02.2014 року.

Відповідно до витягу з реєстру 83/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складаються з наступних з наступних приміщень: у житловому будинку «А»: коридор 1-1, кухня 1-2, санвузол 1-3, кімнати 1-4, 1-8, сходова клітина 1-5, туалет 1-6, комора 1-7, веранда I - загальною площею 81,5 кв.м., в тому числі житловою - 47 кв.м., гараж «Г», сарай «Г», сарай ? «Б», сарай «а3», погреби «п/ а2», «п/Б», «п/Г».

Згідно технічного паспорту та матеріалів інвентаризаційної справи співвласниками 17/100 часток є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_9

Відповідно до додатку № 3/248 до рішення виконкому Вінницької міської ради від 04.06.1987 року № 200 будинку з номером 32 по АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту на вказане будинковолодіння, виготовленого 04.12.2013 року КП «ВМБТІ», самочинно збудованих будівель немає.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 0,0611 га перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до висновку експерта № 507 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року запропоновано два варіанти виділу ОСОБА_11 83/100 часток будинковолодіння АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_11 на підставі ст.361, ч.ч.1,3 ст. 364 ЦК України, оскільки відступ від ідеальних часток співвласників менший при запропонованому першому варіанту виділу частки в натурі та більш прийнятним є саме даний варіант.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини та правильно застосовані норми матеріального права.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 60 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Колегією суддів встановлено, що позивач та відповідачі є співвласниками будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1. Земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0611 га перебуває у спільній сумісній власності сторін у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 є власником 83/100 часток будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_11 незаконно видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26.02.2014 року, а саме 83/100 часток будинковолодіння у АДРЕСА_1, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.10.2012 року № 2432, прийнятого згідно п.6 ч.2 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на час вирішення справи у суді є чинним.

Доводи апеляційної скарги про наявність на час поділу в натурі будинку самочинно збудованих споруд не знайшли свого підтвердження та спростовані відповідними доказами, зокрема: технічним паспортом на будинковолодіння по АДРЕСА_1, виготовленого 04.12.2013 року КП «ВМБТІ», оглянутою у судовому засіданні інвентарною справою на вказане будинковолодіння та висновком експерта № 507 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 жовтня 2014 року з яких вбачається, що на час поділу самочинно збудовані споруди відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, рівності прав сторін у поданні доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачі не надали суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б вказували на нечинність правовстановлюючих документів позивачки ОСОБА_11, а також не зазначено які саме перепланування чи реконструкцію слід вчинити сторонам в результаті поділу будинковолодіння, позаяк у висновку експерта зазначено про відсутність потреби у здійсненні таких дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню; з'ясував можливість поділу будинку в натурі з відступленням від розміру часток та можливості присудження грошової компенсації, яка підлягає сплаті співвласникам, частка яких зменшується.

За таких обставин, та в силу ст.308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_10 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) В.С. Вавшко

Судді : (підпис) Л.П. Стеблюк

(підпис) В.А. Іващук

З оргіналом вірно :