АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Нежури В.А.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Бобрової Клавдії Леонідівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія «Південні Авіалінії» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія «Південні Авіалінії» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 квітня 2014 року по справі АС № 257у/2013,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/749/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Мальцев Д.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія «Південні Авіалінії» (далі по тексту - ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії») про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України № 257у/2013 від 08 квітня 2014 року.

Не погодившись із такою ухвалою суду, Боброва К.Л. в інтересах ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою задовольнити заяву. Зазначає, що ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії» не було повідомлено про останнє судове засідання, у зв'язку з чим не мало можливості подати свої пояснення в повному обсязі та викласти правову позицію щодо всіх наявних в матеріалах справи доказів. Вся кореспонденція на ім'я ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії» вручалася лише ОСОБА_4, повноваження якої на отримання поштової кореспонденції кур'єром АТ «ДХЛ Інтернешнл Україна» не перевірялись. При цьому, уповноваженою особою на отримання поштових відправлень, міжнародних поштових відправлень та преси є Білянська О.Г. Таким чином, МКАС прийнято рішення всупереч ст. 38 Регламенту про МКАС та ст.. 34 Закону про МКАС. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою, що за змістом арбітражного застереження в контракті сторони зазначили арбітражну установу,яка не існує, арбітражне рішення містить висновки, які виходять за межі арбітражної угоди, оскільки сторони не передавали на розгляд МКАС питання щодо тлумачення умов контракту.

В суді апеляційної інстанції Боброва К.Л. в інтересах ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії» підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

Нестеришин Т.С. в інтересах компанії «Rangedale Limited» проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 квітня 2014 року по справі № 257у/2013 задоволено позов компанії «Rangedale Limited» до ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії», яким зобов'язано повернути власнику - компанії «Rangedale Limited» повітряне судно ЯК-42 Д, заводський номер 269, серійний номер 0612, яке на день винесення рішення знаходилось на території Республіки Куба у володінні та користуванні Авіакомпанії «Cubana de Aviacion S.A/» (кубинський державний та реєстраційний знаки повітряного судна CU-T1708), в комплектному та справному стані на умовах, викладених в контракті № 0612/08 від 29 листопада 2007 року шляхом передачі повітряного судна (включаючи чотири авіаційних двигуни типу Д-36, заводські номери 086, 063, 022) компанії «Rangedale Limited» по акту приймання-передачі в аеропорту «Казань» (м. Казань, Республіка Татарстан, Російська Федерація). Крім цього, вказаним рішенням стягнуто 292 024,00 євро заборгованості по лізинговим платежам, 120 000,00 євро неустойки та 8 176,54 євро відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, всього 420 200,54 євро.

07 липня 2014 року ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії» порушило перед судом питання про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 08 квітня 2014 року по справі № 257у/2013.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволені заяви ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії».

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ Авіакомпанія «Південні Авіалінії» було повідомлено про розгляд справи, а тому посилання заявника на те, що він був позбавлений можливості викласти перед Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України свою позицію у справі, є безпідставними та спростовується матеріалами арбітражної справи, яка була оглянута у судовому засіданні під час розгляду справи. В зв'язку з цим, відсутні підстави вважати, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване, лише у разі, якщо: 1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7 цього Закону, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або 2) суд визначить, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Вказаний перелік підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України є вичерпним.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен з'ясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках - запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким проводився розгляд справи.

Згідно з Нью-йоркською Конвенцією (Конвенцією про визнання й виконання іноземних арбітражних рішень, укладеною у м. Нью-Йорку в 1958 р.) у клопотанні про визнання и виконання іноземних арбітражних рішень може бути відмовлено з мотивів неповідомлення про призначення арбітра та про час розгляду справи за умови, що боржник, який звернувся з проханням про таку відмову, подав докази того, що йому належним чином не було повідомлено про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи він не міг подати свої пояснення з інших причин. При з'ясуванні того, чи було зазначене повідомлення здійснено належним чином, суд має виходити з відповідних процедур, які були визначені сторонами в арбітражній угоді чи в арбітражному застереженні або на застосування яких вони при цьому погодились, з Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ (Комісія ООН по праву міжнародної торгівлі, 1976 р.), на який спиралися сторони в арбітражній угоді, чи з Європейської конвенції, а також із регламенту органу, який за угодою сторін мав здійснити арбітраж.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону якщо сторони не домовились про інше: будь-яке письмове повідомлення вважається отриманим, якщо воно доставлено адресату особисто або на його комерційне підприємство, за його постійним місцем проживання або поштовою адресою; коли останні не можуть бути встановлені шляхом розумного наведення довідок, письмове повідомлення вважається отриманим, якщо воно надіслано за останнім відомим місцезнаходженням комерційного підприємства, постійним місцем проживання чи на поштову адресу рекомендованим листом або будь-яким іншим чином, який передбачає реєстрацію спроби доставки цього повідомлення; повідомлення вважається отриманим в день такої доставки.

Частинами 3-5 статті 15 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України ( далі -МКАС при ТПП України), затвердженого рішенням президії ТПП України від 17 квітня 2007 року, протокол № 18 (1), передбачено, що своєчасне направлення сторонам усіх документів у справі забезпечується секретаріатом МКАС.

Секретаріат МКАС веде листування у справі і направляє документи за адресою сторони або на адресу її представника, як це зазначено або стороною, якій документи направляються, або іншою стороною. Документи, надіслані та вручені представникові сторони, вважаються надісланими та врученими самій стороні.

Сторони зобов'язані негайно повідомляти МКАС про зміну раніше зазначених адрес.

Позовна заява, відзив на позов, повістка, арбітражне рішення, постанова та ухвала направляються стороні рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур'єрською поштою, або вручаються її повноважному представникові особисто під розписку. Відправка кореспонденції кур'єрською поштою здійснюється МКАС на прохання будь-якої із сторін і за її рахунок.

Інші документи і повідомлення можуть бути направлені звичайним листом, шляхом факсимільгого передачі, телеграмою, електронною поштою або будь-яким іншим способом зв'язку, що підтверджує факт відправки, або вручатися особисто під розписку.

Будь-яке письмове повідомлення вважається одержаним, якщо воно доставлено стороні (її повноважному представнику) особисто або на її комерційне підприємство, за її постійним місцепроживанням чи поштовою адресою. Якщо останні не можуть бути встановлені шляхом розумного наведення довідок, письмове повідомлення вважається одержаним стороною, якщо воно надіслано за останнім відомим місцезнаходженням комерційного підприємства, постійним місцепроживанням чи поштовою адресою рекомендованим листом або будь-яким іншим чином, який передбачає реєстрацію спроби доставки цього повідомлення. Повідомлення вважається одержаним стороною в день такої доставки.

Згідно з пунктом 16.2 контракту № 0612/08 оперативного лізингу повітряного судна типу Як-42 від 29 листопада 2007 року (далі - Контракт), укладеного між сторонами, уся офіційна кореспонденція направляється факсом з відповіддю про отримання або поштою чи кур'єром з підтвердженням її отримання.

Як убачається № 257у/2013 вся кореспонденція щодо розгляду позову надсилалася відповідачу поштою та кур'єром з реєстрацією доставки кореспонденції за двома адресами відповідача, як юридичною, так фактичною відповідно до Регламенту МКАС при ТПП України та пункту 16.2. укладеного Контракту.

Із матеріалів арбітражної справи також убачається, що під час розгляду справи заявник був повідомлений і про призначення арбітра, і про арбітражний розгляд справи, який тривав більше 7 місяців, а саме про всі арбітражні засідання, призначені у справі. Відповідач в ході розгляду справи надавав відзив на заявлені позовні вимоги, численні документи, заявляв клопотання, відводи тощо, неодноразово заявляв про відкладення розгляду справи.

Крім того, колегія суддів враховує і ту обставину, що в силу положень чинного міжнародного та вітчизняного законодавства, а саме: статті V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, статті 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, статті 3 Закону № 2709-1У, частини другої статті 10 ЦК України та пункту 2 частини другої статті 396 ЦПК України сторона повинна бути повідомлена про процес розгляду справи, а не про дату судового засідання, за результатами якого було винесено рішення у справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що скаржник належним чином був повідомлений про процес розгляду справи АС № 257у/2013.

Суд першої інстанції, досліджуючи питання належного повідомлення про розгляд справи, правильно виходив із того, що територія аеропорту, на якій знаходиться заявник та звідки ведеться щоденне керування його господарською діяльністю, є контрольованою, стерильною зоною та зоною обмеженого доступу. Відповідно до Правил з організації системи контролю доступу в авіаційних суб'єктах цивільної авіації, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 18 червня 2007 року № 509, Інструкції з організації та здійснення контролю на безпеку в аеропортах України, затвердженої наказом Державіаслужби від 28.09.2004 року № 81, Додатку № 17 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію «Безпека. Захист міжнародної цивільної авіації від актів незаконного втручання» перебування на території аеропорту сторонніх осіб та їх пропуск до службових приміщень здійснюється виключно за спеціальними перепустками та посвідченнями, які видаються уповноваженими керівниками аеропорту або авіаційного суб'єкта та не можуть видаватися стороннім особам.

Тобто, ОСОБА_4 не могла бути сторонньою особою, яка б не працювала на території аеропорту, оскільки могла безперешкодно проходити режимну зону за відповідним посвідченням, що видавався керівником авіаційного суб'єкта (заявника), в якому працює чи працювала вказана особа. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 не перебувала у трудових відносинах із заявником чи не мала жодного відношення до його діяльності.

Як суду першої, так і апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів неотримання скаржником кореспонденції від МКАС при ТПП України та необізнаність його з розглядом справи АС № 257у/2013 у МКАС при ТПП України.

За таких підстав доводи апеляційної скарги про неповідомлення заявника про арбітражний розгляд є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Такими, що не заслуговують на увагу є і доводи апеляційної скарги про прийняття рішення МКАС при ТПП України неналежною арбітражною установою з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 13.2. Контракту, якщо спірне питання не буде врегульовано Компанією та Заявником в ході переговорів протягом 45 календарних днів з дня першого письмового повідомлення, то даний спір підлягає передачі на розгляд до Міжнародного комерційного арбітражного суду України (м. Київ) при ТПП України відповідно до його регламенту. Рішення арбітражного (господарського) суду буде остаточним та обов'язковим для обох Сторін.

Пунктом 13.4. передбачено, що до Контракту застосовується чинне законодавство України.

Статтею 1 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово- промисловій палаті України, затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 17 квітня 2007 протокол № 18 (1) в МКАС за згодою сторін можуть передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном; спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб'єктами права України.

До компетенції МКАС належать, зокрема, спори, що випливають з відносин торгового характеру, включаючи наступні угоди і не обмежуючись ними: купівля-продаж (поставка) товарів, виконання робіт, надання послуг, обмін товарами та/або послугами, перевезення вантажів і пасажирів, торгове представництво і посередництво, оренда (лізинг), науково- технічний обмін, обмін іншими наслідками творчої діяльності, спорудження промислових та інших об'єктів, ліцензійні операції, інвестиції, кредитно-розрахункові операції, страхування, спільне підприємництво та інші форми промислової та підприємницької кооперації.

Відповідно до статті 2 Регламенту МКАС МКАС приймає до розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) між сторонами про передачу йому всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між сторонами у зв'язку з якими-небудь конкретними правовідносинами, незалежно від того, носять вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в договорі або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу, факсу або з використанням інших засобів зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, а також шляхом обміну позовного заявою та відкликанням на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність арбітражної угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, який містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, що не залежить від інших умов договору. Винесення рішення складом Арбітражного суду про недійсність договору не тягне за собою в силу закону недійсність арбітражного застереження.

Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (МКАС) є компетентним судом у вирішенні спірних питань, пов'язаних з відносинами, що виникли, змінились чи припинились між Компанією та Заявником на підставі Контракту.

Не заслуговують на увагу як належні твердження про розгляд справи АС № 257у/2013 неналежною установою (МКАС при ТПП України), оскільки в пункті 13.2. Контракту, укладеного між сторонами, за твердженням останнього, вказано про розгляд спорів за вказаним Контрактом Міжнародним комерційним арбітражним судом України (м. Київ) при Торгово-промисловій палаті України, а не Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, оскільки фраза «України (м. Київ)», враховуючи її значення, місце розміщення в реченні, пунктуацію та звичаї ділового обороту, в тому числі складення зовнішньоекономічних контрактів, є не назвою арбітражної установи, а лише уточненням місця знаходження арбітражної установи - Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України - Україна, місто Київ.

В Україні існує лише одна арбітражна установа під назвою «Міжнародний комерційний арбітражний суд» - це Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України. Саме вказана установа і розглядала справу АС № 257у/2013 та прийняла відповідне рішення, яке є предметом оскарження.

Усталеною є практика і українських вищих судів, і іноземних судів в тому питанні, що окремі неточності (дефекти) в назві арбітражної установи, за умови, що є можливість встановити справжню волю сторін договору по визначенню назви такої арбітражної установи, не роблять таке арбітражне застереження недійсним чи таким, яке не можна виконати.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно були досліджені та оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначений закон, який їх регулює.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія «Південні Авіалінії» підлягає відхиленню відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу БобровоїКлавдії Леонідівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія «Південні Авіалінії» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.А. Нежура