Справа № 401/4735/14-ц;2/401/64/15 19.03.2015
19 березня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді Баранець А.М.
при секретарі Завяловій Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Представник позивача адвокат Сіромаха М.А. пояснив у судовому засіданні, що Відповідачка не виконала взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не повернула суму заборгованості за розписками у строки, які в них визначені, уникає спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, що і стало підставою для звернення з даним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.
Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оглянувши оригінали розписок, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що факт отримання відповідачкою коштів від позивача підтверджується наданими оригіналами розписок. Згідно з розпискою від 29.04.2013 року, ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_1 45 000 грн.;
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Крім того, за ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно висновків Верховного Суду України від 01.02.2014року, щодо спорів що виникають із договорів позики, кредитних договорів: - За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від найменування документа, наданого для підтвердження позовних вимог, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-63цс13)
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої укладено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215,224 ЦПК України та ст.ст. 525, 526, 610, 612, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 05 жовтня 2007 року, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 438,27 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду А.М.Баранець