Справа № 234/1946/15-ц
Провадження № 2/234/1637/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.,
при секретарі Каліберді А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька,-
Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені заявлених вимог.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, в зв'язку з чим згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Позивач надала письмову згоду на ухвалення заочного рішення.
Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст.154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4).
Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.3). Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5).
Частиною 2 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до абз.2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянина України, затвердженого Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків, батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.
Конвенцією про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановленні Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини.
Таким чином, законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
Судом встановлено, що виїзд неповнолітньої дитини позивачки за кордон України не суперечить інтересам дитини, є доцільним з точки зору виховання дитини, її розвитку та вважає доцільним дозволити тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до Російської Федерації, Держави Ізраїль, у супроводі його матері, без згоди та супроводу батька на період з 01.05.2015 року по 01.05.2016 року.
Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.7, 154,155 СК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Краматорська Донецької області, який не досяг 16-річного віку, за межі України до Російської Федерації, Держави Ізраїль у період часу з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року у супроводі його матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.Краматорськ Донецької області без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Ю. Кравченко