Справа №: 398/8081/14-ц
"31" березня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.
з участю секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі позивач або банк) 23 грудня 2014 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору без № від 03 березня 2009 року ОСОБА_1 отримав кредит 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджено підписом в заяві. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 31 жовтня 2014 року в сумі 19 625 грн. 41 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду і складає: заборгованість за кредитом в сумі 10 843 грн. 22 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 7 000 грн. 06 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 609 грн. 49 коп.; та штраф в сумі 250 грн. (фіксована частина) та в сумі 922 грн. 64 коп. (процентна складова) .
В судове засідання представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді, в заяві до суду на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та просить суд стягнути з відповідача саме вказану суму. Проти заочного рішення не заперечує.
Інтереси позивача в суді по довіреності представляв Тригубенко В.І.
Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідач суд не повідомив, заяв та клопотань до суду від нього не надійшло. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулись поштові повідомлення із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 610-612, 614, 615, 617, 625, 1054 ЦК України.
Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення виконання зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або договором, зокрема і сплата неустойки.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що згідно умов укладеного кредитного договору без № від 03 березня 2009 року ОСОБА_1 отримав кредит 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджено підписом в заяві. Порушуючи умови кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 31 жовтня 2014 року в сумі 19 625 грн. 41 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду і складає: заборгованість за кредитом в сумі 10 843 грн. 22 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 7 000 грн. 06 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 609 грн. 49 коп.; та штраф в сумі 250 грн. (фіксована частина) та в сумі 922 грн. 64 коп. (процентна складова).
Сторонами дотримано форми кредитного договору.
Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту.
Судом встановлено, що згідно п.5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам (розстрочка), які діяли на час укладення спірного кредитного договору і погоджено з позичальником, про що свідчить її підпис на заяві, термін позовної давності за вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором встановлено сторонами тривалістю 5 років.
Суд також приймає до уваги, що звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.
За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути також судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4- 11, 15, 16, 22, 509, 526, 530, 546, 610-612, 614, 615, 617, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 77, 84-88,212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором без № від 03 березня 2009 року, станом на 31 жовтня 2014 року в сумі 19 625 грн. 41 коп. за картковим рахунком.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Копію рішення направити відповідачу не пізніше п'ятиденного строку.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення.
Суддя: