АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/5806/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Осаулов А.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Рубан С.М.

при секретарі Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ерсте банк", третя особа - Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15 січня 2015 року на підставі ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у зв»язку із повторною неявкою позивача позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на відсутність ознаки повторної неявки, зазначаючи, що його не було повідомлено про судове засідання від 15 січня 2015 року. При цьому зазначає, що належним чином був повідомлений тільки про судове засідання від 25 вересня 2014 року. 29 жовтня 2014 року внаслідок травм та лікування фізично не міг прибути до суду. Також не мав можливості укласти угоду з представником. Звертався до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, а у разі відмови просив відкласти на час реабілітації, проте відповіді не отримував.

В судове засідання сторони не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в судові засідання, призначені на 25 вересня 2014 року, 30 жовтня 2014 року, 02 грудня 2014 року та 15 січня 2015 року не з»явився, будучи повідомленим належним чином.

Проте, з таким висновком суду першої інстанція колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Установлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 21 серпня 2014 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 25 вересня 2014 року. Позивач повідомлений про призначене судове засідання, що слідує з розписки про отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

25 вересня 2014 року суду ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, в інтересах позивача подана заява про відкладення розгляду справи, що призначено на 25 вересня 2014 року.

Відповідно до даних довідки від 25 вересня 2014 року учасники справи в судове засідання не з"явились, розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2014 року.

Конверт із судовою повісткою на 30 жовтня 2014 року на ім"я позивача повернувся до суду без вручення із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до даних довідки від 30 жовтня 2014 року учасники справи в судове засідання не з"явились, розгляд справи відкладено на 02 грудня 2014 року.

01 грудня 2014 на адресу суду першої інстанції засобами поштового зв"язку надійшла заява позивача, у якій він, з посиланням на отримані травми (ушкодження хребта) та приєднанням медичної довідки, просить зупинити провадження у справі, а у разі відмови відкласти розгляд справи на час необхідний для одужання. З даних заяви не можна дійти висновку про обізнаність позивача щодо судового засідання від 02 грудня 2014 року.

Відповідно до журналу судового засідання від 02 грудня 2014 року у судовому засіданні був присутнім тільки представник відповідача, у справі оголошено перерву до 15 січня 2015 року. В судовому засіданні розглянуто заяву позивача про зупинення провадження у справі, за наслідкам чого постановлено ухвалу про відмову у її задоволенні.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення позивачу зазначеної ухвали, зокрема, вона не є додатком до судової повістки на 15 січня 2015 року.

Конверт із судовою повісткою на 02 грудня 2014 року на ім"я позивача повернувся до суду без вручення після дати судового засідання із відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому, на конверті міститься напис "перебуває у лікарні".

Конверт із судовою повісткою на 15 січня 2015 року на ім"я позивача повернувся до суду без вручення із відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому, на конверті міститься напис "зі слів матері адресат в лікарні відмов. отримати лист".

Відповідно до журналу судового засідання від 15 січня 2015 року у судовому засіданні був присутнім тільки представник відповідача та в цьому ж судовому засіданні постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.

За змістом ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява може бути залишена без розгляду у тому випадку, якщо позивач був належним чином повідомлений про судове засідання, у яке не з»явився вперше, та у випадку повторної неявки у наступне. Тобто, підставою для застосування п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України повинна бути наявна ознака повторності за умови наявності відомостей про належне повідомлення про дату та час судового засідання, в чому суд повинен пересвідчитися перед постановленням ухвали про залишення позову без розгляду. Вказані норми закону повинні застосовуватися з урахуванням положень ст.ст. 74, 76 та 77 ЦПК України, які дають суду право вважати особу, що не з»явилась, належним чином повідомленою.

Проте, матеріали справи містять докази про належне повідомлення позивача тільки про одне судове засідання, яке було призначено на 25 вересня 2014 року, що узгоджується з доводами апеляційної скарги.

Виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, відсутні підстави для застосування положень ст.ст. 74, 76 та 77 ЦПК України, які дають суду право вважати особу, що не з»явилась, належним чином повідомленою.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про затягування позивачем розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні ознаки повторності неявки позивача, які давали б суду першої інстанції підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання є підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 15 січня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

С.М. Рубан