Справа № 2-1074/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого суді - Лозинської М.І.,

за участі секретаря Резніченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі в жовтні 2014 року звернулись до суду із позовом до Київської міської ради з вимогами про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 та визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

В обґрунтування позову вказують на те, що ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Бюро ГАГС Залізничного району м. Києва від 14.11.1959 року, актовий запис № 1612. Також ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданого Міським РАГС у м. Києві від 21.06.1958 року, актовий запис № 1277.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передано у спільну приватну власність земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на спірну частину земельної ділянки, у зв'язку з чим позивачі звернулись до Дев'ятої Київської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте відповідно до листа № 2508/02-14 від 11.06.2014 року позивачам було відмовлено, оскільки Державний акт на земельну ділянку виданий у спільну часткову власність ОСОБА_6 з гр.. ОСОБА_7, і не зазначено, яка конкретно частка земельної ділянки належить померлій ОСОБА_6

Оскільки відсутність визначення частки земельної ділянки, перешкоджає позивачам оформити спадщину після смерті ОСОБА_6 та розпоряджатись землею на свій розсуд, позивачі звернулись до суду із вказаним позовом.

В подальшому позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої заявили позовну вимогу , крім Київської міської ради, також до відповідача ОСОБА_4, який є співвласником земельної ділянки.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду надійшли заперечення на позов, в яких міська рада при ухвалення рішення поклалась на розсуд суду та просила розглянути справу у відсутність її представника.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Бюро РАЦС Залізничного району м. Києва від 14.11.1959 року, актовий запис № 1612. Також ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданого Міським РАЦС у м. Києві від 21.06.1958 року, актовий запис № 1277.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданий на підставі рішення Київської міської ради від 07.07.1998 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передано у спільну приватну власність земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив , та батьки.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на спірну частину земельної ділянки, у зв'язку з чим позивачі в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, 11.06.2014 року звернулись до Дев'ятої Київської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Проте відповідно до листа № 2508/02-14 від 11.06.2014 року позивачам було відмовлено, оскільки відповідно до Державного акту, земельна ділянка по вулиці Архітекторська,5 передана у спільну часткову власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та згідно із яким не визначено частку померлої у праві спільної часткової власності.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 1 та 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, оскільки земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_4 надана у спільну сумісну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7, тому частки власників є рівними та визначаються в розмірі 1/2 на кожного співвласника.

Таким чином, досліджуючи зазначені обставини справи та оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, враховуючи те, що внесення змін до державного акту суперечить чинному законодавству, а відсутність відомостей щодо часток співласників перешкоджає оформленню спадщини позивачами, суд приходить до висновку, що порушене право позивачів підлягає захисту, та як наслідок за ними підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки після смерті ОСОБА_6, у якій кожному із спадкоємців належить по 1/4 частині .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 355, 368, 370, 1268,1270, 1278,1261 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст.ст.10,60,209,212-215,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1000.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1000.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя