КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_______________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/1244/14-ц
Провадження № 2/520/1347/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

при секретарі - Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1, а також виселити ОСОБА_3 з вказаної квартири.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що 5 вересня 2012 року її мати ОСОБА_4 подарувала позивачці квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 31,7 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м.

Позивачка зазначає, що вона не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки відповідач ОСОБА_3, який є сторонньою особою, не впускає ОСОБА_2 до спірної квартири. ОСОБА_2 неодноразово намагалася потрапити до квартири, але відповідач замінив замки на дверях.

ОСОБА_2 вказує, що вона зверталася до дільничного, але все виявилося марним, адже і його відповідач до квартири не впустив, двері йому не відчиняв, не бажаючи давати будь-яких пояснень.

Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_2 наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник у судові засідання 05.03.2015 року та 07.04.2015 року повторно не з'явилися, про дату час та місце його проведення були сповіщені належним чином (а.с. 215, 230). Будучи присутнім у інших судових засіданнях, представник відповідача позов не визнав, зазначав, що спірна квартира була придбана ОСОБА_4 під час перебування у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_3, а тому він має право користування нею.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_2, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 5 вересня 2012 року мати позивачки ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 31,7 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м. (а.с. 5-6). Право власності ОСОБА_2 було зареєстроване КП «ОМБТІ та РОН» 25.09.2012 року (а.с. 7).

Згідно довідки с місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію за вказаною адресою зареєстровані позивачка ОСОБА_2, її мати ОСОБА_4 та син позивачки ОСОБА_5 (а.с. 13).

Судом також встановлено, що у квартиру АДРЕСА_1 самоправно вселився відповідач ОСОБА_3, замінив замки у вхідних дверях та не допускає до квартири її власника ОСОБА_2

ОСОБА_3 не є членом сім'ї ні позивачки ОСОБА_2, ні її матері ОСОБА_4 Як пояснила ОСОБА_2 у судовому засіданні ОСОБА_3 колись працював водієм у її бабусі та йому передали ключі від квартири, щоб він мав можливість періодично відвідувати квартиру та слідкувати за її технічним станом, оскільки на той час у квартирі ніхто не проживав.

ОСОБА_3 звертався з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 16 грудня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, недійсним в частині зазначення ОСОБА_4 покупцем за даним договором, однак рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.01.2014 року йому було відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 8-12, 176-177).

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1, а також щодо виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири підлягають задоволенню із зазначенням, що виселення має здійснюватися без надання іншого житлового приміщення.

Посилання представника ОСОБА_3 на перебування відповідача із ОСОБА_4 на час придбання останньою спірної квартири у фактичних шлюбних відносинах в порушення вимог ст. 60 ЦПК жодними засобами доказування перед судом не доведені. Ухвалою суду від 07.04.2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду. Крім того, згідно паспортних даних відповідача (а.с. 95 на звороті) та відповіді Відділу РАЦС головного управління юстиції в Одеській області (а.с. 146) відповідач ОСОБА_3 з 22.06.1979 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Петренко В. С.