АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9743/15 Справа № 199/4391/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
03 грудня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік грудень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 174 «Спорт»», про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, визнання свідоцтва про право власності на майно, довіреності та договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що його матері ОСОБА_9 та його батьку ОСОБА_10, на праві власності належала кооперативна квартира АДРЕСА_1, за яку ними у повному обсязі було сплачено пайовий внесок, що підтверджено відповідною довідкою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 174 «Спорт».

На день смерті батька позивача ОСОБА_10, померлого 21.03.1998 року, з ним разом проживала його жінка, мати позивача ОСОБА_9, яка фактично вступила у володіння спадковим майном, а тому відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР вона вважається такою, що прийняла спадщину.

22.07.2000 року померла мати позивача ОСОБА_9 і після смерті якої позивач, як проживаючий разом з нею, фактично вступив у володіння спадковим майном, а тому відповідно до положень статті 549 УРСР також вважається таким, що прийняв спадщину, що підтверджується довідкою правління житлово-будівельного кооперативу № 285 від 25.05.2015 року.

Однак, оскільки за життя батьки позивача не зареєстрували своє право власності на квартиру АДРЕСА_1, постановою Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 05.06.2015 року позивачеві було відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що у нотаріальній конторі йому стало відомо, що 06.11.2014 року було незаконно виготовлено свідоцтво про право власності на його імя відносно спірної квартири ; 15.11.2014 року від його імені укладено договір дарування спірної квартири на імя ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 2060 ; 24.12.2014 року укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватний нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № А377 та 07.04.2015 року укладено договір купівлі-продажу тієї ж квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 397, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючій позовній заяві ОСОБА_3 просив встановити факт родинних відносин щодо того, що ОСОБА_9, яка померла 22.07.2000 року, є його матірю ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9, померлої 22.07.2000 року, на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06.11.2014 року на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсною довіреність від 14.11.2014 року, видану ним, позивачем, на імя ОСОБА_4, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованою в реєстрі № 1256 ; визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, посвідчений 15.11.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, який був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, від імені якого на підставі довіреності від 14.11.2014 року діяв ОСОБА_4 та витребувати від ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 спірну квартиру № 244 в будинку № 65 по вулиці Калиновій в м. Дніпропетровську.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на імя ОСОБА_3 06 листопада 2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за індексним номером : 291347756 на квартиру АДРЕСА_1. Визнано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 14 листопада 2014 року та зареєстровану в реєстрі № 1256 недійсною в частині уповноваження ОСОБА_3 ОСОБА_4 подарувати квартиру АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений 15 листопада між ОСОБА_4, діючим по довіреності від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 1260. Витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла 22 липня 2000 року. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи через свого представника за довіреністю ОСОБА_11 і посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила його скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане на імя ОСОБА_3 06 листопада 2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за індексним номером : 291347756 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнання довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 14 листопада 2014 року та зареєстрованої в реєстрі № 1256 недійсною в частині уповноваження ОСОБА_3 ОСОБА_4 подарувати квартиру АДРЕСА_1; визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2, укладеного 15 листопада між ОСОБА_4, діючим по довіреності від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 1260 ; витребування з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 та визнання за ОСОБА_3 права власності на 3/4 частки квартири № 244 в будинку № 65 по вулиці Калиновій в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла 22 липня 2000 року, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира вибула з володіння позивача поза його волі і у звязку з цим він має право витребувати її від набувача.

З таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного зясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що згідно посвідченої 01.10.2014 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 довіреності, і яка ніким недійсною визнана не була, ОСОБА_3 уповноважив відповідачку ОСОБА_5 представляти його інтереси у всіх державних, громадських, приватних організаціях незалежно від форм підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Державному земельному агентстві м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, державній реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, усіх правоохоронюваних та судових органах та установах, а також в місцевих, апеляційних судах та Верховному Суді України з питань : оформлення у відповідних органах свідоцтв про право власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 ; отримання на його імя свідоцтва про право власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 ; здачі свідоцтва про право власності на належну йому квартиру № 244 в будинку № 65 по вулиці Калиновій в м. Дніпропетровську на реєстрацію в відповідні органи та отримання зареєстрованого на його імя вищезазначеного свідоцтва, що у відповідності до отриманих повноважень ОСОБА_5 і було виконано /Том № 2, а.с. 66 -118/.

Довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 14 листопада 2014 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на свій розсуд без будь-яких обмежень, обміняти, укладати та підписувати попередні договори), подарувати на імя ОСОБА_5 та/або ОСОБА_13 квартиру № 244, яка знаходиться за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, будинок № 65, що також ОСОБА_4, у відповідності до наданих йому повноважень було виконано в подальшому /Том № 2, а.с. 153/.

За посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15.11.2014 року договором дарування квартири ОСОБА_4, діючий від імені позивача ОСОБА_3 за вищевказаною довіреністю, подарував відповідачці ОСОБА_5 спірну квартиру АДРЕСА_2 /Том № 1, а.с. 84/, яка, в свою чергу, за посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 24.12.2014 року договором купівлі-продажу зазначену квартиру продала відповідачці ОСОБА_6 /Том № 1, а.с. 85/.

На сьогодні, у відповідності до посвідченого 07.04.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 договору купівлі-продажу квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 /Том № 1, а.с.82/.

В той же час, за нотаріально оформленою іншою довіреністю від 04.12.2014 року позивач ОСОБА_3 уповноважив відповідача ОСОБА_4 купити йому за ціну і на умовах на свій розсуд будь-яке нерухоме майно (нежитлові будівлі, нежитлові приміщення, земельні ділянки, житлові та садові будинки, житлові квартири тощо), що розташоване на території України, укласти від його імені відповідні договори купівлі-продажу, визначаючи при цьому ціну та умови договорів на свій розсуд / Том № 2, а.с. 4/.

05 січня 2015 року, як свідчить долучена до матеріалів справи ксерокопія паспорта позивача ОСОБА_3, він знятий з реєстрації місця проживання у спірній квартирі /Том № 1, а.с. 195/.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що у відповідності до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, але що за матеріалами справи позивачем не доведено, і що судом першої інстанції також не було прийнято до уваги при вирішенні спору по суті, рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 залишатися в силі не може і підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

В той же час, оскільки, при вирішенні позовних вимог щодо встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_9, яка померла 22 липня 2000 року є матірю позивача ОСОБА_3, суд вірно виходив з доведеності наявного кровного споріднення між ними, але помилково прийшов до висновку, що встановлення даного факту є надмірним, не може залишатися в силі рішення суду і у цій частині та підлягає також скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 209, 3033, 304, 307, п.п.1,3 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року скасувати.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_9, померлою 22.07.2000 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, який є її сином.

В задоволенні іншої частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 174 «Спорт»», про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, визнання свідоцтва про право власності на майно, довіреності та договору дарування недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :