АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/4092/2015 Головуючий у І інстанції - Катющенко В,П.
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва апеляційну скаргуОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 07 травня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ( актовий запис за № 279). Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останні чотири роки вона з ОСОБА_2 час від часу жили окремо, оскільки він не бажав займатися дитиною, не хотів міняти роботу, часто зловживав спиртними напоями і влаштовував сварки при малолітньому синові. Вона хоче розлучитися з ОСОБА_2 в зв»язку з тим, що у важкі для сім'ї часи, відповідач залишив її з хворою дитиною без моральної та матеріальної підтримки, перешкоджає лікуванню дитини, чинить моральний тиск на дитину, погіршуючи цим самим стан здоров'я малолітнього ОСОБА_4 та перешкоджаючи вільному доступу до квартири її довіреній особі, що може призвести до технічної аварії в квартирі.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2015 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 07 травня 2005 року (актовий запис за № 279) - розірвано.

В апеляційні скарзі представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 та його представники підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, наведених в ній.

Представник позивачки проти задоволення апеляційної скарги заперечувалв, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 07 травня 2005 р., про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 276 (а.с.11)

Сторони від даного шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, 2005 року народження (а.с.12).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 по розірвання шлюбу з відповідачем, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї є не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно- шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з червня 2014 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають бюджету.

Разом з тим, зі справи вбачається, що 28.05.2014 р. сторони та їх неповнолітній син виїхали на відпочинок до Італії. Оскільки відповідач мав 24.06.2014 р. вийти на роботу після відпустки, то 23.06.2014 р. він повернувся до м. Києва, а позивачка залишилася на кілька тижнів у своєї матері в Італії для проходження сином сторін медичного обстеження, з цього часу сторони проживають окремо, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують.

На даний час позивачка разом із сином в Україну не повернулася, чекаючи в Італії на операцію, яка запланована синові на квітень 2015 р.

Разом з тим, як видно з пояснень відповідача, він має наміри зберегти сім»ю, стурбований відсутністю дружини та сина, не втратив почуття кохання до позивачки, любить свого сина, буде намагатися відновити стосунки з відповідачкою після її повернення додому та вважає, що їх шлюб можливо зберегти.

Вказані доводи відповідача заслуговують на увагу.

В справі відсутні будь-які належні й переконливі докази, які б свідчили про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки або інтересам дитини сторін.

Враховуючи тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, наявність на їх утриманні малолітньої дитини, причини припинення сторонами сімейно-шлюбних стосунків, їх термін, колегія суддів вважає, що сім»я сторін остаточно не розпалася, і їх шлюб можливо зберегти. Підстав для розірвання шлюбу не вбачається.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: