АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.,Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 495 грн. 44 коп., моральну шкоду у розмірі 2550 грн., а всього 3045 гривень 44 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 11060 грн., моральну шкоду у розмірі 8000 грн., а всього 19060 гривень.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору на користь держави.

В задоволені позову в інший частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,який діє в інтересах позивачки за договором про надання правової допомоги, ставиться питання про скасування рішення суду в частині визначення розміру моральної шкоди ,що підлягає стягненню із страхової компанії та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ухвалення в цій частині нового рішення про стягнення із страхової компанії 5000 грн. відповідно до ліміту відповідальності,зазначеному у страховому полісі, а з відповідачки - 50 000 грн. Апелянт посилається на необґрунтованість висновків суду в цій частині та не урахування усіх обставин справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з неї на користь позивачки у відшкодування матеріальної та моральної шкоди 5600 грн. з розстроченням виплати по 324.49 грн. в місяць, оскільки більше вона сплатити не спроможна. Зазначає ,що позивачка не потребувала сторонньої допомоги,а суд не перевірив обставини укладання позивачкою договору обслуговування від 08.10.2012 року з ОСОБА_4 Вважає ,що цей договір є фіктивним , укладений з метою отримати від неї більше грошей, розмір матеріальної та моральної шкоди визначений не вірно.

В суді апеляційної інстанції кожна з сторін свою апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній. Проти задоволення іншої апеляційної скарги заперечувала.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»- не з'явився. Виходячи з положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того,що матеріальна та моральна шкода заподіяна позивачці внаслідок ДТП має бути відшкодована страховою компанією в межах ліміту відповідальності та відповідачкою, як винною особою, по за цими межами ,у розмірі встановленому судом, виходячи з поданих на його підтвердження доказів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 26.09.2012 р. о 17 годині 07 хвилин на нерегульованому пішохідному пішоході по вул. Героїв Космосу в м. Києві ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «DАЕWООМАТІZ», д/н НОМЕР_1, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 ,в наслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та стала інвалідом 3 групи і їй була спричинена матеріальна та моральна шкода.

Проти ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину,передбаченого ч.1 ст. 286 КК України . Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 було закрито з нереабілітуючих підстав ,зі звільненням її від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу ТОВ «Лекафарм».

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» відповідно до полісу №АВ/3499568 від 17.05.2012 р.

Страхова компанія, виконуючи свої обов'язки відповідно до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3499568 від 17.05.2012 р., частково відшкодувала позивачці обґрунтовані нею витрати на лікування в розмірі 6696 грн.12 коп.

Проте,судом було установлено,що позивачкою понесені обґрунтовані витрати на придбання ліків та засобів для проведення оперативних втручань у розмірі 7191 грн. 56 коп. й тому підставно стягнуто із страхової компанії ще 495.46 грн., які складають різницю між фактичними витратами на лікування та виплаченим страховим відшкодуванням.

Виходячи з положень ст.ст.23,1167, 1168 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те ,що страховик у відшкодування моральної шкоди відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону,а різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, має сплатити особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 9.3 ст.9 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено ,що обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих становить 51 000 гривень на одного потерпілого.

З огляду на таке, суд обґрунтовано стягнув із страхової компанії моральну шкоду у розмірі 2 550 грн.,що складає 5% від обов'язкового ліміту відповідальності,встановленого п.9.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і доводи апеляційної скарги представника позивачки про неправильність обрахування розміру такої виплати не можуть бути прийняті до уваги,оскільки суперечать наведеному положенню Закону.

Колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для відшкодування позивачці витрат за договором обслуговування укладеним позивачкою з фізичною особою ОСОБА_4, оскільки в наслідок неправомірних дій відповідачки та спричиненням ОСОБА_2 ушкодження здоров'я, остання стала інвалідом третьої групи по життєво, тривалий час після ДТП була обмежена у пересуванні та відповідно потребувала допомоги в побуті і вирішені питань пов'язаних з виконанням хатніх робіт,придбанням продуктів і таке інше. Зазначений договір в установленому законом порядку не визнаний недійсним, витрати понесені за цим договором підтверджені письмовими доказами, які нічим не спростовані.

Виходячи з встановлених обставин справи, засад розумності та справедливості з урахуванням того фізичного болю і страждань, що зазнала позивачка внаслідок ДТП, її тривалого лікування, отриману інвалідність, порушення звичних умов життя, суд обґрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 8000 грн. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність підстав у задоволенні позову в цій частині є неприйнятними.

Колегія суддів вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону,норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційні скарги не містять.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 759/8140/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 2824 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.