Справа № 234/1251/15-ц
Провадження № 2/234/1350/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Склярова В.В., при секретарі Антоненко О.В., за участі прокурора Нєженця М.Є., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та встановлення місця її проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, та встановлення місця її проживання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка по справі ОСОБА_3 є її донькою, яка має неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту народження дитини та по теперішній час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. ОСОБА_3 є інвалідом другої групи, перебуває на обліку у КЛПУ "Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" з 2012 року з діагнозом "органічний тривожний розлад", з 27.11.2008 року перебувала на профілактичному обліку у КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська". На даний час ОСОБА_3 проходить лікування у Краматорському протитуберкульозному диспансері з 20.05.2014р. Відповідачка вихованням дитини не займається, не проявляє до неї належної уваги, часто залишає дитину без нагляду на декілька днів. Вона через свою психічну нестабільність схильна до неадекватних вчинків. Онук є інвалідом дитинства, потребує постійного нагляду та догляду. Перебування дитини із матір'ю небезпечно для його життя, здоров'я та морального виховання. Тому це суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Просить відібрати неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у її матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав, та визначити його місце проживання разом із ОСОБА_1.

Прокурор не заперечував в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

В судове засідання представник третьої особи не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі і просить винести судове рішення про відібрання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у її матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав та визначити його місце проживання разом із його бабусею ОСОБА_1.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Правовідносини по позову регулюються Цивільним Кодексом України, Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини в них є небезпечним для її життя, здоров'я й морального виховання. У цьому разі дитина передається іншому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Судом встановлено, що позивачка є бабусею, а відповідачка є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1, дитина зареєстрована та проживає разом із ними.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджених наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Тобто, суд оцінивши усі докази, а саме пояснення сторін, письмові докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, а саме по місцю проживання бабусі - підлягають задоволенню, бо як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час спору має 6 рочків, мати за станом свого здоров'я та психічного стану становить загрозу для його життя здоров'я та морального виховання, та керуючись принцом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, в якій зазначено, що малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю мамою, суд враховуючи психологічні та вікові особливості дитини даного віку вважає за доцільне визначити місце проживання дитини в родині бабусі.

Мати ОСОБА_3, не займається вихованням сина, матеріальної підтримки не надає, участі у фізичному та духовному розвитку дитини, її навчанні, підготовці до самостійного життя не приймала; не турбувалась про її майбутнє; страждає на розлад психіки, бува агресивна.

Згідно довідок диспансерів м. Краматорська ОСОБА_3 перебуває на обліку у: КЛПУ "Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" з 2012 року з діагнозом "органічний тривожний розлад", з 27.11.2008 року перебувала на профілактичному обліку у КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська", з 20.05.2014р. по теперішній час проходить лікування у Краматорському протитуберкульозному диспансері.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що залишення неповнолітньої дитини на вихованні відповідачки являє загрозу для життя, здоров'я і морального виховання дитини.

При таких обставинах, суд вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою і неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 варто відібрати у його матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав.

Керуючись ст.ст.3, 8, 14, 15, 57, 88, 212, 215-217, 223 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.61, 170 СК України, принцом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та встановлення місця її проживання - задовольнити.

Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у його матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення її батьківських прав.

Визначити місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання та місцем проживання та реєстрації його бабусі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст.294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

Рішення поставлене та надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя