Справа № 369/1883/15-ц
Провадження № 2/369/1327/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Москаленко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що півтора року вона зі своїм чоловіком не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Від сумісного проживання мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживаю з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 24 листопада 2007 року у виконкомі Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №43; стягнути з ОСОБА_2 аліменти у встановленому законом розмірі 30% заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 01.03.2015року до повноліття сина.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем не проживає вже півтора року, шлюбних відносин не підтримують. Проти надання строку на примирення заперечувала. Окрім того зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Тому просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що збереження шлюбу є неможливим, проти надання строку на примирення заперечував. Також зазначив, що надає кошти на утримання сина.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Софіївсько-Борщагівськой сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №43.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони по справі не проживають разом півтора року, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують.

У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що син сторін проживає разом з матір'ю.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки судом встановлено, що сторони півтора року не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ним ними може бути розірваним.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Окрім того, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимоги позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 18 лютого 2015 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ст. 184 СК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24,105, 110, 111, 112, 113,114 СК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 208 - 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 24 листопада 2007року виконкомом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 43 - розірвати.

Змінити прізвище ОСОБА_1 на «ОСОБА_1».

Шлюб вважати розірваним після набрання рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 - аліменти на утримання дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 лютого 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 у сумі 243,60 грн (двісті сорок три грн. шістдесят коп.)

В решті позову відмовити.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: Нікушин В.В.