Провадження № 2/331/92/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує на навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 1995 року по 2001 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_4, 1996 року народження, ОСОБА_5, 1998року народження. Відповідач проживає окремо, діти проживають з позивачем. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.1999 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання обох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення старшим сином повноліття ,стягнення аліментів на його утримання припинено. На теперішній час ОСОБА_3 навчається в Запорізькому авіаційному коледжі на третьому курсі денної форми, своїх доходів ще не має, перебуває на утримання позивача та потребує матеріальної допомоги від батька. Позивач вважає, що відповідач має продовжувати сплачувати аліменти. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (прибутку) відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, 1996 року народження, в зв'язку з тим, що він продовжує навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання або до досягнення 23 років, стягнути з відповідача витрати на допомогу адвоката у розмірі 1 500 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, просить суд стягувати з нього аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/ 10 частини його заробітку, до досягнення сином 23-річного віку.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1995 року по 22.11.2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.1999 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_7. старший син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, досяг повноліття, стягнення аліментів за рішенням суду на його утримання припинено.

Відповідно до довідки № 292 від 27.08.2014 р. ОСОБА_3 є студентом 3 курсу Запорізького авіаційного коледжу ім. О. Г. Івченка денного відділення, за бюджетною формою навчання, стипендію не отримує. Початок навчання з 01.09.2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює в державній установі, має постійний заробіток, має іншу сім'ю, на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладене, оцінивши обставини справи, надані сторонами докази в їх сукупності, визначаючи розмір аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4, виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, суд дійшов до висновку, що повнолітній син відповідача, який з 01.09.2012 року навчається на курсі денної форми навчання в Запорізькому авіаційному коледжу ім. Івченка О. Г. потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з відсутністю засобів до існування, так як він стипендії не отримує, у відповідності зі ст. 199 СК України має право на отримання аліментів до досягнення 23 років з боку свого батька, який має постійний заробіток та з урахуванням того, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, тому керуючись засадами розумності та справедливості, суд вважає доцільним стягнути на користь позивачки на утримання повнолітнього сина аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на період навчання дитини.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення на її користь витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, суд вважає, що вони не підлягають задоволення з огляду на те, що згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. За частинами 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Крім того , зазначені витрати належать до предмета доказування у справі. На підтвердження таких витрат сторона має надати суду належні докази, документи, що свідчать про оплату витрат, складених у встановленому законом порядку, але позивачем не надано доказів таких витрат, зокрема платіжних документів, квитанцій тощо, тобто в матеріалах справи відсутні належні докази на надання правової допомоги, які в повній мірі відображають понесені позивачем витрат. Позивачем, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду належних та переконливих доказів вимог про стягнення на його користь витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 107, 207, 208, 209, 212, 214, 215, 292, 294 , 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з 13 жовтня 2014 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовій збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Світлицька В.М.