пр.№ 2/464/113/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Борейка С.В.

при секретарі судових засідань Диді М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом у якому просить: стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» страхове відшкодування у розмірі 18550,77 грн.; стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 15389,47 грн.; стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 18.11.2013 внаслідок ДТП позивач зазнав шкоди в результаті вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за яке останній був притягнений до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Оскільки, відповідач ОСОБА_3 уклад договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності із ПРАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ», у зв'язку із чим позивач звернувся до останнього із заявою про відшкодування страхового відшкодування у спірному розмірі. Разом із тим, просить стягнути матеріальну шкоду із винної особи, що становить різницю витрат з відновлення транспортного засобу з врахуванням зносу і без такого врахування, що пов'язано із необхідністю використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились. Представник позивача подав суду заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача та просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідачів без поважних причин провести заочний розгляд справи.

Відповідачі повторно не з'явились у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені, суду не відомі причини неявки, від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Городоцького районного суду Львівської області від 02.12.2013 у справі №441/2391/13-п притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідною постановою встановлено, що ОСОБА_3, 18.11.2013 о 17.00 хв. у м.Львові на проспекті Червоної Калини - вулиці Гната Хоткевича, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причіпом ПФ 01 «Фермер», д.н.з. НОМЕР_2, в порушення вимог п.8.4 ПДР України, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» при виїзді з прилеглої території та не дав дорогу автомобілю НОМЕР_3, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Отже, цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України дана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню.

На момент ДТП водієм ОСОБА_3 було пред'явлено поліс № АЕ/1881757 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПРАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ». Строк дії полісу з 21.03.2013 по 20.03.2014. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст.16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Аналогічні положення передбачені ст.ст.979, 988 ЦК України.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем було повідомлено відповідача ПРАТ «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про вищевказану ДТП, що є страховою подією, що підтверджено повідомлення про страховий випадок від 20.11.2013 /а.с.7/, яке отримано останнім 25.11.2013, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.28/.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів, в суду відсутні належні та допустимі докази виконання ПРАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» своїх зобов'язань за договором страхування та виплати потерпілому страхової виплати. Вказаний факт ПРАТ «СК «ІНКОМСТРАХ», яка повідомлялась про судові засідання належним чином, не спростовано, а відтак такий приймається судом до уваги.

Згідно із звітом №937А/13 від 01.12.2013 про оцінку автомобіля марки «BMW 530D», д.н.з. НОМЕР_3 складеного ДП ЕКСПРЕС-ССЕРВІС АВТО» (суб'єкт оціночної діяльності), вартість відновлювального ремонту складає 39084,36 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуваннями значення коефіцієнта фізичного зносу сколадвих, що підлягають заміні авто біля без ПДВ складає 18550,77 грн., що є розміром страхового відшкодування. Вказаний висновок направлявся позивачем та судом відповідачу ПРАТ «СК «ІНКОМТРАХ» та ОСОБА_3, однак останніми жодних заперечень відносно нього не було подано, а відтак такий приймається судом до уваги.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що оскільки до об'єктивності проведення оцінки вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні автомобіля без ПДВ зауважень не надходило, сумніву у його правильності у суду немає, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом розміру завданих збитків. Відтак, з відповідача ПРАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України „Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає до стягнення на користь позивача 18550,77 грн. матеріальних збитків, а таку позовну вимогу задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди з винної особи ОСОБА_3, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно із ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Відповідної до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з звітом від 01.12.2013 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без коефіцієнта зношеності такого становить 39084,36 грн., а без ПДВ складає 33940,24 грн.; при цьому як вже встановлено судом розмір страхового відшкодування 18550,77 грн., відтак різниця між вказаними сумами становить 15389,47 грн. та така сума, як вбачається із доводів позивача, пов'язана із необхідністю використання нових деталей, вузлів та агрегатів під час виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу, яку позивач просить стягнути із ОСОБА_3 як матеріальну шкоду. Однак такий розрахунок судом оцінюється критично, адже цивільна правова відповідальність винної особи була застрахована, ліміт відповідальності якої становить 50000,00 грн.; розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню із страховика ПРАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» відбулось є у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом № АЕ/1881757.

Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що позивачем не доведено стягнення матеріальної шкоди з винної особи, у відповідності до ст.1194 ЦК України, не подано жодних належних та допустимими доказів обґрунтування такої вимоги у відповідності до ст.ст.57-60 ЦПК України, а відтак у вимозі про стягнення із ОСОБА_3 на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 15389,47 необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Вирішуючи поділ судових витрат суд враховує наступне. Згідно з ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, позивачем при подані позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 339,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 600,00 грн., що документально підтверджено. Відтак, з відповідача ПРАТ «ІНКОМСТРАХ» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у сумі 516,67 грн.

На підставі ст.ст.978, 988, 1187, 1194 ЦК України, ст.16 Закону України «Про страхування», ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст.ст.10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, с у д , -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 18550,77 грн. та судові витрати у розмірі 516,67 грн., а всього у розмірі 19067 / дев'ятнадцять тисяч шістдесят сім/ гривень 44 копійки.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його отримання. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий С.В.Борейко