АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/902/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Вініченка Б. Б.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 третя особа ОСОБА_8 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7 третя особа ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 1 жовтня 2008 року між позивачем та третьою особою був укладений кредитний договір за умовами якого позивач надає третій особі кредит в сумі 1700000 гривень для придбання нерухомого майна, зі сплатою 21.5% річних, строком до 30.09.2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 1 жовтня 2008 року був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_7 взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника, які виникають з умов кредитного договору та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, у повному обсязі цих зобов'язань.

Позивач виконав умови договору та перерахував кредитні кошти на поточний рахунок позичальника в сумі 1700000 гривень.

Згідно додаткової угоди №1 від 27.05.2009 року до кредитного договору, фактичну заборгованість за сумою кредиту збільшено на суму простроченої заборгованості за процентами в розмірі 56619.12 гривень. Таке збільшення не супроводжувалось видачею кредитних коштів позичальнику.

Третьою особою не виконуються умови кредитного договору.

9.04.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області прийнято рішення про дострокове солідарне стягнення з третьої особи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 2426826.99 гривень, а саме позичкова заборгованість у сумі 1459643.76 гривень, заборгованість за процентами в сумі 735023.71 гривна, пеня в сумі 232159.52 гривни.

Станом на 7 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором складає 3158786.69 гривень.

На підставі наведених обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3158786.69 гривень з яких 1437747.87 гривень заборгованість за кредитом, 1161041.11 гривень заборгованість за процентами, 245328.97 гривень пеня за порушення строків сплати кредиту, 314668.73 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції , правомірно виходив з того, що договір поруки є припиненим.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 жовтня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 1700000 гривень з терміном повернення по 30 вересня 2016 року зі сплатою 21.5% річних. Повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, що зменшується згідно з графіком.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться .

Позивач взяті за договором зобов'язання виконав, ОСОБА_8 зобов'язання порушив та не проводив сплату визначеної договором суми.

Відповідно до ст..553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

1 жовтня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 був укладений договір поруки за умовами якого ОСОБА_7 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязаннях боржника ОСОБА_8, які виникають з умов кредитного договору від 1 жовтня 2008 року, а саме повернути кредит в розмірі 1700000 гривень, проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

Частиною 4 статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Пунктом 4.1 договору поруки встановлено, що порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобовязання не предявить вимоги до поручителя (п.4 ст.559 ЦК України).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що предявлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову.

Як вбачається з позовної заяви, позивач 21.07.2011 року предявив позов до ОСОБА_8,ОСОБА_7,ОСОБА_9 про стягнення боргу станом на 04.07.2011 року в якій поставлено питання стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1459643.76 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 213990.87 гривень, пеня в сумі 27122.44 гривень, всього 1700757.07 гривень.(а.с.159)

В подальшому вимоги були збільшення і станом на 27.02.2013 року банк просив стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 2426826.99 гривень.

За даною позовною заявою Уманським міськрайонним судом 9 квітня 2013 року було ухвалене рішення яким позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задоволені, а щодо ОСОБА_7 , ухвалою суду від 13 червня 2012 року залишені без розгляду, що підтверджується рішенням суду(а.с.40-41).

Пунктом 1.9.1 кредитного договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.8-2.3.13, п.п.1.4.1 та ст.3 цього Договору) та/або умов договору іпотеки, або договору поруки. При цьому, виконання боргових зобовязань, повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

1.04.2011 року банк направив претензію ОСОБА_8 в якій вимагав погасити борг за кредитом. (а.с.46)

1.04.2011 року банк направив претензію ОСОБА_9 в якій вимагав погасити борг за кредитом. (а.с.47)

У звязку з порущенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України і пункту 1.9 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, предявивши 21.07.2011 року позов до ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 (а.с.159), а ухвалою судді від 26 липня 2011 року, за поданим позовом було відкрито провадження (а.с.160).

Отже предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом трьох років , починаючи від цієї дати.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року в справі №6-190 цс14.

Враховуючиючи, що під час розгляду попереднього позову, ухвалою суду від 13 червня 2012 року, позовні вимоги до ОСОБА_7 були залишені без розгляду, а з даним позовом позивач звернувся до суду 6.08.2014 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті (а.с.58), трирічний строк, встановлений у договорі поруки, на час предявлення даного позову закінчився, і відповідно порука припинилась.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 третя особа ОСОБА_8 про стягнення боргу - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :