Справа № 639/1200/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі - Полікарповій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року , ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 08.04.2014 р. у сумі 92830 грн. 55 коп., яка складається із заборгованості за позикою- 90 тис. грн., процентів за користування позикою-2830 грн. 55 коп., а також понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 08.04.2014 р. між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 140 тис. грн. зі строком повернення не пізніше 30.12.2014 р. частинами, а саме до 30.06.2014 р.-50 тис. грн., до 30.09.2014 р.-50 тис. грн., до обумовленого строку -40 тис. грн. Відповідач 03.07.2014 р. повернув 50 тис. грн., а залишок грошових коштів не повертає у добровільному порядку. У зв'язку з тим, що договором не передбачено виплата процентів за користування позикою, позивач просить відповідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України, стягнути з ОСОБА_2 проценти у розмірі облікової стаки НБУ за період з 01.10.2014 р. по 02.02.2015 р.

В судове засідання представником позивача надана заяву про можливість розгляду справи за його та позивача відсутності.

Відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього суми боргу та процентів за користування позикою, стверджуючи про фінансові складності на даний час та неможливість через скрутний матеріальний стан погасити одночасно всю суму.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

08.04.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено в письмовій формі договір позики. Згідно цього договору ОСОБА_1 надав відповідачу 140 тис. грн., які ОСОБА_2 зобов'язався повертати позивачеві частинами, тобто до 30.06.2014 р.-50 тис. грн., до 30.09.2014 р.-50 тис. грн., до 30.12.2014 р.-40 тис. грн. та підтвердив свою платоспроможність наявність у власності нежитлових приміщень № 14-19, № 21-23 по АДРЕСА_1. Частина боргу у розмірі 50 тис. грн. повернута позивачу 03.07.2014 р.

За правилами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки , ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання і не повернув борг у повному обсязі, чим порушила вимоги договору, сума 90000 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені у ч. 2 ст. 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Облікова ставка НБУ за період з 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р. складала 12,5% річних, з 13.11.2014 р. по 02.02.2015 р. -14% річних. За період прострочення повернення 50 тис. грн. з 01.10.2014 р. по 12.11.2014 р.-43 дні проценти становлять 736 грн. 30 коп., за період з 13.11.2014 р. по 30.12.2014 р.-48 днів проценти за користування позикою складають 920 грн. 55 коп., за період з 31.12.2014 р. по 02.02.2015 р. ( в межах заявлених вимог)-34 дні проценти становлять 1173 грн. 70 коп. Відповідач не заперечує проти виплати за договором позики заявленої суми процентів у загальній сумі 2830 грн. 55 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 928 грн. 31 коп. Зазначену суму необхідно стягнути з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 212-214, 218 ЦПК України, ст.ст.1046- 1049, 536, 625 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 08.04.2014 р. - 92830 грн. 55 коп., судовий збір-928 грн. 31 коп., а всього 93758 ( дев'яносто три тисячі сімсот п'ятдесят вісім) грн. 86 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні-в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ -