АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8211/15 Справа № 200/6760/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровськоі області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Добролюбовій І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», третя особа ОСОБА_3, про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення та скасування запису у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», третя особа ОСОБА_3, про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення та скасування запису у трудовій книжці, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди(а.с.1-5, 80,100, т.1).

Позивач зазначав, що відповідно до наказу №197-к від 25 червня 2013 року прийнятий на посаду заступника начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Згідно наказу №199-к від 27 червня 2013 року переведений на посаду начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Починаючи з 03 березня 2014 року після зміни виконавчої влади у АР Крим фактично почались спроби захоплення Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

17 березня 2014 року після референдуму в Криму, владою Криму було проголошено про націоналізацію підприємства та створення Кримського регіонального підприємства «Чорноморнафтогаз».

26 березня 2014 року він був запрошений до кабінету Голови Правління, де ОСОБА_4 в присутності військових повідомив, що у складі нового підпрємства його не бачить та запропонував написати заяву про звільнення за згодою сторін. У разі незгоди погрожували не допустити до приміщення Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», скласти акт про відсутність на робочому місці з наступним відповідним звільненням.

В таких умовах, в атмосфері морального та психологічного тиску, погроз, присутності озброєних людей фактично на робочому місці, він вимушений був прийняти рішення про звільнення на запропонованих умовах та написав заяву про звільнення за угодою сторін з 26 березня 2014 року.

28 березня 2014 року відповідно до наказу №35-к від 26 березня 2014 року його звільнено з посади начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» згідно з п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін та видано трудову книжку з відповідним записом.

Під час звільнення була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 22 465,64 грн. Підтвердженням факту існування заборгованості з заробітної плати є довідка відповідача від 24.04.2014 року №20-180.

Наказ №35-к від 26 березня 2014 року про звільнення підписаний заступником Голови Правління з геології, буріння та розробки родовищ Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» ОСОБА_3, не уповноваженою на те особою, в той час як відповідно до пп.18 п.9.5.9 Статуту Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» питання звільнення віднесено до компетенції Голови Правління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», яким з 30 травня 2013 року згідно наказу від 30 травня 2013 року №155-к по теперішній час є ОСОБА_5 Наказу щодо покладення виконання обов'язків Голови Правління на заступника Голови Правління ОСОБА_3 Головою Правління ОСОБА_5 не видавалось.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на порушення гарантованого Конституцією права на працю та спричинення таким порушенням моральних страждань, ОСОБА_2 в позовній заяві в редакції від 03 вересня 2014 року(а.с.100, т.1) просив: зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувати запис №42 від 28.03.2014 року в трудовій книжці; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» невиплачену заробітну плату за березень 2014 року в розмірі 22465,64 грн.; визнати незаконними дії заступника Голови Правління з геології, буріння та розробки родовищ Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» ОСОБА_3 щодо видання наказу №35-к від 26 березня 2014 року та недійсним наказ Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» від 26 березня 2014 року №35-к; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» скасувати наказ від 26 березня 2014 року №35-к та негайно поновити його на посаді начальника департаменту економіки і фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2014 року по день розгляду справи; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково(а.с.12-16, т.2).

Визнано наказ № 35-к від 26 березня 2014 року щодо звільнення ОСОБА_2 за п.1 ст.36 КЗпП України незаконним та скасовано.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника департамента економіки та фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» з 29 березня 2014 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за березень 2014 року в розмірі 22465,64 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 186122,80 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь держави судовий збір у розмірі 2379,48 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 279184,20 грн., посилаючись на помилкове застосування судом положень ст.113 КЗпП України(а.с.51-53, т.2).

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.33-41, т.2).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно вимог ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення працівника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесені рішення про поновлення на роботі орган, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до положень ч.3 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

По справі встановлено, що згідно до наказу №197-к від 25 червня 2013 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду заступника начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», відповідно до наказу №199-к від 27 червня 2013 року був переведений на посаду начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»(а.с.11-12, т.1).

26 березня 2014 року заступником Голови Правління з геології, буріння та розробки родовищ ОСОБА_3 видано та підписано наказ №35-к від 26 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 28.03.2014 року з посади начальника департаменту економіки та фінансів апарату управління за згодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України та видано трудову книжку з відповідним записом(а.с.8,11-12, т.1).

За змістом п.9.5.8 Статуту Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» прийом на роботу, звільнення, застосування засобів заохочення та накладення стягнень відноситься виключно до компетенції Голови Правління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»(а.с.13-31, т.1).

Згідно п.9.5.12 Статуту Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» у разі відсутності Голови Правління виконання його обов'язків може покладатись наказом Голови Правління на заступника Голови Правління або на члена Правління.

Відповідно до п.9.3.4 Статуту Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» рішення про обрання, відстрочення чи звільнення Голови Правління Товариства приймається загальними зборами акціонерів.

Як видно із справи, наказу Голови Правління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» щодо покладення обов'язків на заступника Голови Правління ОСОБА_3 не видавалось.

Отже, наведене свідчить, що наказ №35-к від 26 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 видано та підписано заступником Голови Правління з геології, буріння та розробки родовищ ОСОБА_3, який не мав відповідних повноважень, а тому суд обгрунтовано визнав наказ №35-к від 26 березня 2014 року про звільнення позивача з посади незаконним.

Стаття 43 Конституції України та ст.51 КЗпП України гарантують громадянам захист від незаконного звільнення, тобто від звільнення, яке відбулося не на підставі закону.

Відповідно до ч.1,2 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

За змістом ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір це індивідуальна угода між працівником і роботодавцем.

Шляхом укладення трудового договору з роботодавцями громадяни реалізують своє конституційне право на працю, добровільно вступають у трудові правовідносини, набуваючи конкретних трудових прав і обов'язків.

Уклавши трудовий договір з роботодавцем - Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» ОСОБА_2 набув правового статусу працівника, зміст якого охоплює низку трудових та соціальних прав і гарантій, які є супутніми трудовим правовідносинам чи походять з них. До їх числа належать права на працю в умовах, що відповідають вимогам безпеки, на винагороду за працю без будь-якої дискримінації і не нижче встановленого законом мінімального розміру оплати праці, на захист від безробіття, на індивідуальні і колективні спори та інше.

Як видно із справи, відповідач не забезпечив позивачу належних умов трудового договору, наказ про його звільнення не скасував, хоча і визнав, що наказ є незаконним, запис в трудовій книжці про звільнення не анулював, нараховану заробітну плату не виплатив.

Таким чином, встановивши порушення трудових прав ОСОБА_2, що заяву про звільнення з роботи він змушений був подати внаслідок неправомірних дій з боку нового керівництва підприємства при зазначених ним в позовній заяві обставинах, що наказ про його звільнення підписаний особою, яка не мала на те відповідних повноважень та що при звільненні нарахована йому заробітна плата не була виплачена, суд прийшов до правильного висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про порушення судом першої інстанції положень ст.235 КЗпП України безпідставні, оскільки встановивши звільнення ОСОБА_2 без законної підстави, суд обгрунтовано поновив його на попередній роботі, середній заробіток за час вимушеного прогулу визначив з урахуванням даних довідки про доходи №73 від 04.03.2014 року(а.с.99, т.1) та у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100(з наступними змінами і доповненнями).

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014 року по 26.05.2015 року та встановивши, що за вказаний період середній заробіток складає суму 279184,20 грн., суд застосував положення ст.113 КЗпП України, яка передбачає оплату праці у випадках простою підприємства не з вини працівника у розмірі 2/3 частини, визначивши до стягнення з відповідача 186122,80 грн.

Проте, як видно із справи, питання про застосування положень ст.113 КЗпП України не було предметом судового розгляду, при цьому, суд не врахував, що на правовідносини, які склались між сторонами з приводу незаконного звільнення, дія положень ст.113 КЗпП України не поширюється.

Отже, висновок суду про зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014 року по 26.05.2015 року до суми 186122,80 грн. з наведених у судовому рішенні підстав є помилковим, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014 року по 26.05.2015 року на підставі п.4 ст.309 ЦПК України необхідно змінити та замість визначеної судом першої інстанції суми у розмірі 186122,80 грн. стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014 року по 26.05.2015 року у сумі 279184,20 грн.

Посилання в апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на те, що в судовому рішенні зазначено про участь представника в судовому засіданні, в той час як в судовому засіданні 27 травня 2015 року представник товариства участі не приймав, не можуть бути взяті до уваги та свідчити про розгляд справи у відсутність представника товариства, оскільки із журналу судового засідання вбачається, що розгляд справи судом розпочато 26.05.2015 року, в судовому засіданні приймали участь сторони, у тому числі представник відповідача ОСОБА_6, який давав відповідні пояснення. Після судових дебатів, в яких також приймав участь представник відповідача ОСОБА_6, згідно запису за №23 суд видалився до нарадчої кімнати о 15:58:43, згідно запису за №26 судове рішення проголошено 27.05.2015 року о 10:48:50, що підтверджується журналом судового засідання(а.с.7-9, т.2). Отже, порушень норм процесуального права та прав представника відповідача на участь у судовому засіданні судом допущено не було.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про те, що наказ про звільнення позивача, який підписано особою, що не мала відповідних повноважень, не створює юридичних наслідків для сторін, що у справі відсутні докази про незаконне звільнення позивача та припинення з ним трудових відносин у порядку передбаченому чинним законодавством, у зв'язку з чим відсутній предмет спору, не можуть бути взяті до уваги, оскільки визнавши незаконність наказу про звільнення ОСОБА_2 з роботи, відповідач не вирішив питання про скасування вказаного наказу, запис в трудовій книжці про звільнення не анулював, нараховану заробітну плату не виплатив, до роботи не допустив.

Доводи скарги про те, що позивач не вжив жодних заходів для продовження роботи у товаристві після зміни місцезнаходження та юридичної адреси з Автономної республіки Крим на місто Київ, необгрунтовані та спростовуються матеріалами справи, в яких наявні звернення позивача у відповідні інстанції з приводу порушення трудових прав у зв'язку із звільненням з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»(а.с.156-161, т.1). Крім того, вжиття заходів для продовження роботи після звільнення шляхом звернення до відповідача не є обов'язком позивача, який після звільнення з роботи на власний розсуд скористався своїм правом на захист порушеного права у судовому порядку.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів спричинення позивачу моральної шкоди безпідставні, оскільки сам факт позбавлення позивача при встановлених обставинах права на виконання трудових обов'язків та отримання винагороди за працю, а також на отримання нарахованої заробітної плати, свідчить про наявність моральних страждань та спричинення йому моральної шкоди, розмір якої суд визначив з урахуванням фактичних обстави справи та відповідно до положень ст.23 ЦК України, яка регулює питання відшкодування моральної шкоди.

Посилання в скарзі на те, що суд необгрунтовано відмовив у проведенні експертизи стосовно довідки від 24.04.2014 року №20-180 про суму заборгованості по заробітній платі, що наявна у справі за підписом Голови Правління ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_7С.(а.с.9), яка на думку відповідача є підробленою, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідач не був позбавлений можливості надати у передбаченому порядку відповідну довідку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, а фактично зводяться до цитування і особистого тлумачення норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, в той час як згідно з положеннями ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстації.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2015 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014 року по 26.05.2015 року змінити, замість визначеної суми у розмірі 186122,80 грн. стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2014 року по 26.05.2015 року у сумі 279184,20 грн.

В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-