Справа № 307/836/15-ц
Провадження № 2/307/724/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В при секретарі Олексій Я.В., з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 де третя особа Тячівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про зняття з реєстраційного обліку.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 де третя особа Тячівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, їй належить на праві власності житловий будинок розташований в АДРЕСА_1. В житловому будинку окрім неї, прописані його донька ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та колишня невістка відповідачка по справі ОСОБА_3 та проживають не прописані її невістка ОСОБА_6 із двома дітьми. Її син ОСОБА_5, одружився із відповідачкою ОСОБА_3 у 2009 році. Після весілля вони стали проживати у її власному житловому будинку в АДРЕСА_1. Її син ОСОБА_5 у березні 2012 року поїхав на заробітки в державу Росія і довго не повертався. Відповідачка ОСОБА_3 не дочекавшись чоловіка ОСОБА_5 із заробітків, забрала дітей, все майно що було нажито ним у шлюбі і у липні 2013 року переїхала жити до своїх батьків у АДРЕСА_2. З цього часу відповідачка ОСОБА_3 у житловому будинку не проживає, але зняти себе із реєстрації не бажає. Відповідачка ОСОБА_3 з липня 2013року не проживає у її житловому будинку, вже один рік і вісім місяців, таким чином відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратила право на користування житловим будинком. Неповнолітні діти відповідно до ст. 160 СК України проживають там де проживають їх батьки. Після розлучення із її сином ОСОБА_5 у відповідачки ОСОБА_3 на вихованні залишилися неповнолітні діти, які проживають разом із нею за адресою АДРЕСА_2. Тому просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та зобов"язати Тячівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України.

Представник третьої особи Тячівського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 є приватною власністю позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_3 з 2009 року до липня 2012 року, як член сім'ї, проживала у вищевказаному будинку, а з липня 2012 року проживає у своїх батьків в АДРЕСА_2.

Дані обставини підтверджуються довідкою Великруглянської сільської ради №190 від 25.02.2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку) , квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть

Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 відповідач немає жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися його місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Керуючись ст.ст. 3, 60, 169, 209, 213-215, 234 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Зобов"язати Тячівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В.Чопик.