Провадження № 2/201/95/2015р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договір,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014р. КП "Дніпроводоканал" ДМР звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договір (а.с. № 2-3).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача Шиян В.В. (діє на підставі довіреності від 05.01.2015р. - а.с. № 25) в позовній заяві та в наданій суду 07.04.2015р. заяві посилався на те, що відповідачеві було відкрито абонентські картки про надання послуг з водопостачання та водовідведення на об'єкти, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Відповідно до п. 2 картки, відповідач зобов'язався укласти з позивачем договір про надання послуг водопостачання та водовідведення, проте на сьогоднішній день договір так і не укладено з вини відповідача. Просив зобов'язати ОСОБА_1 укласти договір з КП "Дніпроводоканал" ДМР про надання послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення на об'єкти, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та стягнути судові витрати. В наданій суду 07.04.2015р. заяві представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 27).

Представник відповідача - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 07.10.2014р. - а.с. № 22) в судове засідання також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 28). Просила в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на свободу укладення договору, закріплену законом, а також на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх порушених прав.

За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та з урахуванням надання відповідачем заперечень винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе в задоволені позовних вимог відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 25.03.2004р. позивачем було оформлено абонентську картку на відповідача ОСОБА_1 та надано особовий рахунок НОМЕР_1 щодо об'єкту водопостачання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. № 9).

29.08.2006р. позивачем було відкрито особовий рахунок НОМЕР_2 на водокористувача ОСОБА_1 щодо об'єкту водопостачання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. № 7)

Відповідно до п. 2 особових рахунків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 водокористувач взяв на себе обов'язок в строк до 01.06.2004р. та 01.12.2006р. (відповідно) укласти договір про надання послуг водопостачання та водовідведення.

18.08.2014р. позивачем на адресу ОСОБА_1 було надіслано лист з пропозицією укладення договору про надання послуг водопостачання та водовідведення за об'єктами, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 ( а.с. № 10, 12).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Однак, закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч.3 ст.20 зазначеного вище Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. N 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

Таким чином, укладення договору надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору, а у разі відмови споживача на укладання договору, виходячи з змісту положень ст.ст.3, 6, 12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України позивач, як виконавець послуг, вправі звернутись до суду за захистом свого права, шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Як вбачається з заперечень представника відповідача, останній не отримував жодної пропозиції від позивача щодо укладення договору, а надані позивачем докази, підтверджують лише факт відправки пропозицій від 18.08.2014р., а не факт отримання, а тому, судом критично оцінено посилання представника позивача на те, що відповідач відмовляється від укладення договору.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст.16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як встановлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи укласти відповідний договір).

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону, а тому в задоволені позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договір.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що позивачу в задоволені позовних вимог відмовлено, то понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 243грн. 60коп. стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 208, 626, 627, 628 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договір - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко