Справа № 360/884/13 Головуючий у І інстанції Міланіч А.М.
Провадження № 22-ц/780/1985/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С.М.
Категорія 38 06.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Приходька К.П., Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Бородянського нотаріального округу Гринюк Петро Дмитрович, Бородянська районна державна нотаріальна контора Київської області про витребування майна з володіння добросовісного набувача та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, який належав йому на праві спільної сумісної власності, оскільки придбаний у період шлюбу з відповідачем ОСОБА_4 Зазначала, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є вона, ОСОБА_3, її брат ОСОБА_7, який відмовився від своєї частки на її користь та відповідач ОСОБА_4 - дружина померлого. Тому до спадкової маси ввійшла 1/2 частки вказаного спадкового будинку, а позивач як одна з трьох спадкоємців, один з яких відмовився від своєї частки на її користь, має право на 1/3 частки цього будинку. Позивач зазначала, що відповідач ОСОБА_4, скориставшись тим, що будинок був оформлений на її ім'я, поза волею позивача, продала його відповідачу ОСОБА_2, а належну позивачу частку спадкового будинку пообіцяла відшкодувати грошовими коштами.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 без законних на те підстав відчужила належну позивачу частку спадкового будинку відповідачу ОСОБА_2, який не знав і не міг знати про наявність претензій позивача на спірний будинок, ОСОБА_3, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила витребувати на її користь із володіння добросовісного набувача ОСОБА_2 1/3 частину зазначеного житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Бородянського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Витребувано на користь ОСОБА_3 із володіння добросовісного набувача ОСОБА_2 1/3 частину жилого будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину вказаного жилого будинку в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про витребування 1/3 частини жилого будинку АДРЕСА_1 з володіння добросовісного набувача ОСОБА_2 на підставі ст.388 ЦК України та визнаючи за позивачем право власності на це майно в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив із того, що спірний будинок був відчужений відповідачем ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 поза волею позивача, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця, а відтак суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Такі висновку суду першої інстанції є правильними й такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини, а часом відкриття спадщини у силу вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 жовтня 2005 року відповідач ОСОБА_4 згідно з договором купівлі-продажу придбала житловий будинок АДРЕСА_1 (т.1, а.с.75). При нотаріальному посвідченні даного договору ОСОБА_6 надав приватному нотаріусу заяву, згідно з якою він не заперечував та надавав згоду на придбання його дружиною ОСОБА_4 вказаного житлового будинку за гроші, які вони набули у період знаходження в зареєстрованому шлюбі (т.1, а.с. 82).

За таких обставини суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав відповідачу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, оскільки набутий подружжям за час шлюбу.

Також судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 листопада 2010 року ОСОБА_6 склав заповіт на ім`я своєї дочки ОСОБА_3 (т.1, а.с.70).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися дочка ОСОБА_3 і дружина ОСОБА_4, а син ОСОБА_7 подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 (т.1, а.с.10-11, 67-72).

Відповідач ОСОБА_4 постійно проживала з ОСОБА_6 до дня його смерті, що підтверджується копією довідки Новозаліської сільської ради (т.1, а.с.13).

Отже, враховуючи, що 1/2 частина спірного житлового будинку АДРЕСА_1 є спадковим майном після смерті ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_3 належить 1/3 частини цього будинку в порядку спадкування, з урахуванням того, що ОСОБА_7 відмовився від своєї частки на її користь.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2011 року відчужила ОСОБА_2 вказаний вище житловий будинок АДРЕСА_1 поза волею ОСОБА_3 (т.1, а.с.105).

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки 1/3 частина спірного будинку була відчужена поза волею ОСОБА_3, то вона має право домагатися відновлення свого права на цю частку будинку. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину ОСОБА_3 з часу її відкриття набула речові права на успадковану частину будинку - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження зазначеною часткою будинку виникає у позивача з часу державної реєстрації її права власності на будинок (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року №6 -164цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки спірний будинок був відчужений відповідачем ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_2 поза волею позивача, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку, що відчуження спірного будинку відбулося поза волею ОСОБА_3, оскільки вона була обізнана з намірами ОСОБА_4 продати цей будинок, є необґрунтованими, так як спірний будинок був відчужений за угодою, учасником якої ОСОБА_3, як співвласник будинку, не була. Тому посилання апелянта на покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підтвердження того, що позивач була обізнана з наміром відповідача ОСОБА_4 продати спірний будинок, не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку вони не є належними та допустимими доказами на підтвердження зазначених обставин.

Інші докази та обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив обставини справи, надані докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді