У Х В А Л А

Справа № 183/9148/13-ц

№ 6/183/5/15

08 квітня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Пошивайло І.М., боржника ОСОБА_1, представника стягувача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву В.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про заміну порядку та способу виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2014 року задоволено подання ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області про визначення частки майна боржника. Визначено, що частка майна ОСОБА_1 в майні, яким він володіє спільно з іншими особами квартири АДРЕСА_1 складає 1/3 частка.

12 грудня 2014 року до суду подано заяву В.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про встановлення або заміну порядку способу виконання судового рішення у цивільній справі, згідно якої заявник просить змінити спосіб та порядок виконання виконавчих документів:

виконавчого листа № 183/9148/13ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат, що складаються з 850,00 гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та 800,00 гривень витрат на правову допомогу, а всього на загальну суму 1650 гривень 00 копійок.

виконавчого листа № 183/9148/13ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми завданої моральної шкоди в розмірі 800 гривень 00 копійок;

виконавчого листа № 183/9148/13ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 48507 гривень 66 копійок, шляхом звернення стягнення на єдине майно боржника 1/3 частину квартири за адресою: вул. Сучкова, 124/82, м.Новомосковськ Дніпропетровської області.

Заява обґрунтована тим, що в ході проведення виконавчих двій встановлено, що боржник не працевлаштований, рухомого майна не має. За боржником зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності частка квартири АДРЕСА_2. Ухвалою суду від 21 серпня 2014 року визначено частку боржника в майні, яким він спільно володіє у розмірі 1/3 частина. Згідно інформації КП «Трубник», у зазначеній квартирі зареєстрована та проживає малолітня особа племінниця, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень ВДВС Новомосковського МРУЮ звернувся до служби у справах дітей Новомосковської міської ради за наданням дозволу на реалізацію 1/3 частки квартири за адресою: вул. Сучкова, 124/82, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Службою у справах дітей Новомосковської міської ради в задоволенні вимог державного виконавця відмовлено.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви.

Боржник ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні заяви. Вказав на те, що його власність в спільному сумісному майні становить ? частка. Крім того, станом на день розгляду справи він працевлаштований та працює з 26 січня 2015 року.

Представник стягувача в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви. Вказав на те, що у суду є право змінити спосіб та порядок виконання судового рішення. Вказав на те, що майнові права боржника на отримання періодичних виплат відносяться до другої черги майна, на яке звертається стягнення.

Розглянувши матеріали справи, заяви, заслухавши доводи учасників цивільного процесу, суд доходить наступного.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3: суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 48507 гривень 66 копійок; суму завданої моральної шкоди в розмірі 800 гривень 00 копійок; судові витрати, що складаються з 850,00 гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та 800,00 гривень витрат на правову допомогу, а всього на загальну суму 1650 гривень 00 копійок. В решті позовних вимог відмовлено. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 493 гривні 08 копійок судового збору.

На виконання рішення суду видано виконавчі листи, відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2014 року задоволено подання ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області про визначення частки майна боржника. Визначено, що частка майна ОСОБА_1 в майні, яким він володіє спільно з іншими особами квартири АДРЕСА_1 складає 1/3 частка.

Згідно довідки КП «Трубник» №2959 від 18 вересня 2014 року, у зазначеній квартирі зареєстрована та проживає малолітня особа племінниця, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На звернення ВДВС Новомосковського МРУЮ до Служби у справах дітей Новомосковської міської ради повідомлено про невнесення на розгляд організації питання щодо надання дозволу на реалізацію 1/3 частки квартири за адресою: вул. Сучкова, 124/82, м. Новомосковськ Дніпропетровської області Службою у справах дітей Новомосковської міської ради.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

В судовому рішенні встановлено спосіб та порядок виконання рішення суду стягнення визначених у рішенні сум.

Заявник вказує на неможливість виконання рішення суду в частині стягнення коштів, зазначаючи на відсутність у боржника іншого майна, аніж частка квартири, дозвіл на реалізацію якої не отримано від Служби у справах дітей.

Обов'язок надання вказаного дозволу встановлений ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки, або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню, або спеціальній реєстрації, відмовитись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати зобов'язання.

Органи опіки і піклування в силу ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних інтересів дітей. Для здійснення правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке, або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органу опіки і піклування.

Водночас, згідно наданої заявником довідки Начальника відділу кадрів ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» вих.№26 від 02 квітня 2015 року, ОСОБА_1 працює на ТОВ «Новомосковський завод залізобетонних та електротехнічних виробів» формовщиком з 26 січня 2015 року по дату видачі довідки.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів наявності виняткового випадку, який свідчить про неможливість виконання рішення суду іншим чином, аніж продаж частини нерухомого майна, в якому прописано малолітню дитину, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Розглядаючи посилання представника заявника на черговість стягнення, визначену главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» суд виходить з того, що предметом розгляду заяви є наявність чи відсутність обставин, що утруднюють виконання рішення та виняткового випадку, що свідчить про необхідність встановлення судом способу виконання судового рішення з урахуванням особливостей, визначених законодавством, а не правомірність дій державного виконавця щодо визначення черговості звернення стягнення на майно.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати повязанні з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було поставлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви В.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про заміну порядку та способу виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 10 квітня 2015 року.

Суддя Д.О. Парфьонов