У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Оніпко О.В., Хилевича С.В.

Секретар судового засідання Шептицька С.С.

З участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відділу ДВС

Рівненського міського управління юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2014 року у справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Кирилюк Надії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у зведеному виконавчому провадженні - ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2014 року подання державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції задоволено. Обмежено у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 вважає її такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права і такою, що не відповідає нормам діючого законодавства України.

Зазначає, що сама по собі наявність невиконаних зобов'язань покладених на нього судовими рішеннями не є підставою для звернення державного виконавця з поданням про застосування обмеження виїзду за кордон. Відповідно до п. 18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» право державного виконавця звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду передбачене лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Вважає, що державним виконавцем не було доведено факту його ухилення від виконання зобов'язань покладених рішеннями судів.

Вказує, що невиконання ним судових рішень зумовлено відсутністю майна, постійного заробітку та незадовільним фінансовим станом. Крім того, на даний час ним грошові зобов'язання перед ПАТ «Альфа-Банк» виконані повністю, що підтверджується квитанціями про сплату коштів та довідкою банку, а отже з його сторони не здійснюється ухилення від виконання законних судових рішень.

З наведених підстав просив ухвалу Рівненського міського суду від 25 липня 2014 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу начальник відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції та начальник управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, просили ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 18 статті 11 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. п. 1- 9 ч.1 цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання 4 виконавчих документів зокрема, виконавчого документу №2-10710/10 від 14.03.2011 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 39269,10 грн., виконавчий лист №6-2015/11 від 10.08.2011 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 23473,19 грн., виконавчий лист №1715/16801/12 від 18.12.2012 року, виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 66412,64 грн., виконавчий лист №2а/1770/3172/12 від 11.10.2012 року, виданого Рівненським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління пенсійного фонду України в м. Рівне заборгованості в сумі 4010,30 грн., вимога від 22.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління пенсійного фонду України в м. Рівне заборгованості в сумі 4572,42 грн., а всього на загальну суму 137737,65 грн. (а.с.21-25).

Протягом тривалого часу рішення судів не виконано, державним виконавцем вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, а тому державний виконавець прийшов до висновку про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Так, за даними центру з надання послуг, пов"язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Рівне Рівненського та Здолбунівських районів за вихідним № 35/24-3444 від 07 грудня 2013 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб автомобіль ЗАЗ 110557, державний номер НОМЕР_1. 13 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про розщук майна боржника, а саме автомобіля ЗАЗ 110557, який до цього часу не розшуканий.

Згідно довідки ПАТ «Альфа-Банк» про стан кредиторської заборгованості від 24.07.2014 року та копіями квитанцій які були долучені до апеляційної скарги ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором сплачена ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_5 (а.с.45-47). Проте боржником не сплачуються кошти по іншим виконавчим провадженням,чого він і сам не заперечує в апеляційній скарзі.

В матеріалах справи також міститься вимога державного виконавця про сплату боргу боржником з вимогою з'явитися у відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції (а.с.31), але на виклики державного виконавця він не з'являвся. Крім того, боржником жодного підтвердження про сплату заборгованості у відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції не надавалось.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про наявність у нього обов'язку по сплаті заборгованості за рішеннями суду, достовірно знаючи про відкрите виконавче провадження та про необхідність виконувати рішення суду, а також обов'язок повідомляти відділ ДВС про стан його виконання, як того вимагає ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», не виконує, коштів на виконання судових рішень не вносить, тим самим ухиляючись від виконання рішень суду.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що в порушення вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України доказів свого скрутного майнового та фінансового стану, які б перешкоджали виконувати рішення суду, боржник не зазначив і суду не надав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів починаючи з дня набрання нею чинності.

Головуючий Собіна І.М.

Судді : Оніпко О.В.

Хилевич С.В.