АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/625/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Баса О.Г., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

2 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначила, що 20 липня 2002 року вони з ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. 8 липня 2004 року у них народилась донька ОСОБА_3. На даний час шлюбні відносини фактично припинились.

Під час шлюбу ними спільно нажито гараж-майстерню, загальною площею 137,6 кв.м., та земельну ділянку під ним, площею 0,11 га, що розташовані по АДРЕСА_1, на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району.

Зазначену земельну ділянку за договором оренди № НОМЕР_1 від 20 вересня 2006 року, укладеним між Хмельницькою райдержадміністрацією та ОСОБА_1, останньому було передано в оренду строком на 25 років - до 25 вересня 2031 року.

Пізніше на цій земельній ділянці вони за спільні кошти побудували гараж-майстерню. 27 квітня 2009 року ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вказаний об'єкт. Окрім того, на даний час відповідач є власником земельної ділянки.

А тому, просила суд, уточнивши позовні вимоги, визнати за нею право власності на ? частину гаража-майстерні, загальною площею 137,6 кв.м. розташованого за адресою: Шаровечківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Південно-Західна залізниця (Гречани-Ярмолинці) 126 км. + 100 м. ліворуч; на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1145 га розташованої за адресою: Шаровечківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Південно-Західна залізниця (Гречани-Ярмолинці) 126 км. + 100 м. ліворуч, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Бондарчук В.В. Провадження № 22-ц/792/625/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 48

транспорту та дорожнього господарства, без поділу їх в натурі. А також просила визнати право власності в рівних частках, по ? частині, за нею та ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,0777 га, розташованої на території садівничого товариства «Сонячний», з цільовим призначенням - для ведення садівництва, без поділу всього майна в натурі.

22 липня 2014 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про поділ майна подружжя. В його обґрунтування зазначив, що для здійснення підприємницької діяльності, з метою будівництва гаража-майстерні та придбання земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованих по АДРЕСА_1, на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, він отримав кошти від своєї матері ОСОБА_5, як допомогу, яка не носить поворотний характер. Вважає, що вказане майно не є спільним майном подружжя, оскільки, придбане ним за особисті кошти, а тому і майно є його приватною власністю.

Окрім того, під час шлюбу, у 2009 році вони набули у власність на підставі договорів купівлі-продажу дві земельні ділянки, площею 0,08 га та 0,078 га, які розташовані на території обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Сонячний». Право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано за ОСОБА_2

А тому, просив суд, уточнивши позовні вимоги, виділити у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0777 га, яка розташована на території обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Сонячний», а йому - земельну ділянку, площею 0,08 га, яка розташована на території обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Сонячний». У задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на ? частину гаража-майстерні, загальною площею 137,6 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,11 га, що розташовані по АДРЕСА_1, на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, відмовити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2015 року первинний та зустрічний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину гаража-майстерні, загальною площею 137,6 кв.м., що розташований за адресою Шаровечківська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, Південно-західна залізниця (Гречани - Ярмолинці) 126 км. + 100 м. ліворуч; визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1145 га, розташовану на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області «за межами населеного пункту» із цільовим призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; виділено у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, садове товариство «Сонячний» ділянка 9 «за межами населеного пункту», загальною площею 0,0777 га, для ведення садівництва; виділено у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, садове товариство «Сонячний» «за межами населеного пункту», загальною площею 0,08 га, для ведення садівництва. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду першої інстанції, скасувавши його в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, та на ? частину гаража-майстерні, розташованих за адресою: Шаровечківська сільська рада Хмельницького району, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Рішення в зазначеній частині вважає незаконним.

На його думку, суд не врахував, що гараж-майстерня належить лише йому, як приватному підприємцю, на праві власності відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 11 березня 2009 року. Окрім того, на вказаному об'єкті самочинно добудовано другий поверх, перебудовано перший поверх, що підтверджується висновком експерта. На даний час фактична площа гаража-майстерні значно більша, ніж 137,6 кв.м., як зазначено у техпаспорті.

Тому, вважає, що визнання судом першої інстанції за ОСОБА_2 права власності на ? частину гаража-майстерні є незаконним, оскільки він є самочинним будівництвом і не може визнаватись об'єктом спільної сумісної власності подружжя. На його думку, розподіл цього об'єкта можливий лише шляхом сплати позивачці грошової компенсації вартості частини будівельних матеріалів.

Зазначає, що не може ділитись і земельна ділянка для обслуговування гаража-майстерні, як похідне від незаконного розподілу самочинного будівництва.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що він будував та набув у власність гараж-майстерню, як приватний підприємець, а кошти на будівництво та викуп земельної ділянки для обслуговування цього об'єкта давала його матір. Стверджує, що з порушенням процесуальних норм судом відхилено клопотання про приєднання оригіналів квитанцій про придбання його батьком будівельних матеріалів для будівництва гаража-майстерні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 заперечив проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що все майно, яке придбали сторони у шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу порівну.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2002 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5, виданого 20 липня 2002 року Хмельницьким міським управлінням юстиції (а.с. 272).

У період шлюбу вони набули у власність:

- 30 жовтня 2007 року - земельну ділянку, площею 0,0777 га, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області у садовому товаристві «Сонячний», «за межами населеного пункту», ділянка НОМЕР_6 з цільовим призначенням - для ведення садівництва;

- 27 квітня 2009 року - нежитлову будівлю гараж-майстерню, загальною площею 137,6 кв.м., який розташований на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Південно-західна залізниця (Гречани-Ярмолинці) 126 км.+100 м. ліворуч;

- 10 травня 2011 року - земельну ділянку, площею 0,08 га, що розташована на території Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області у садовому товаристві «Сонячний», «за межами населеного пункту», з цільовим призначенням - для ведення садівництва;

- 19 жовтня 2012 року - земельну ділянку, площею 0,11 га, розташовану на території Шаровечківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, Південно-Західна залізниця (Гречани-Ярмолинці) 126 км.+100 м. ліворуч, із цільовим призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Вказане підтверджується даними:

- копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0777 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, на території Хмельницької міської Ради м. Хмельницький садівниче товариство «Промінь» від 30.10.2007 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (Т. 1, а.с. 48); копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, зареєстрованого 1 червня 2010 року, виданого ОСОБА_2 (Т. 1, а.с. 47); копії витягу з Державного реєстру правочинів від 30.10.2010 року, № витягу 4863514 (Т. 1, а.с. 49);

- копії рішення господарського суду Хмельницької області від 11 березня 2009 року про визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права власності на самочинно збудовану будівлю (Т. 1, а.с. 27, 28); копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (гараж-майстерню) від 27 квітня 2009 року (Т. 1, а.с. 6);

- копії розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 1234/10р від 25 жовтня 2010 року про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2 у розмірі 0,0800 га для ведення садівництва на території Копистинської сільської ради (Т. 1, а.с. 91); копії державного акту на право власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 10 травня 2011 року, виданого ОСОБА_2 (Т. 1, а.с. 50);

- копії розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 26.10.2011 року № 1503/11р про продаж ОСОБА_1 земельної ділянки несільськогосподарського призначення на території Шаровечківської сільської ради (Т. 1, а.с. 162); копії договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки від 11 листопада 2011 року, укладеного між Хмельницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_9 (Т. 1, а.с. 29, 30); копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9 від 19 жовтня 2012 року, виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (Т. 1, а.с. 32).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

Згідно з вимогами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1-5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з ч. 5 ст. 61 СК України, яка діяла у період з 09.02.2011 року по 13.06.2012 року, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Враховуючи вищевикладені норми закону та обставини справи, суд першої інстанції, в межах позовних вимог, прийшов до правильного висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання за позивачкою права власності на ? частину нежитлової будівлі та права власності на ? частину земельної ділянки, яка знаходиться під даною будівлею, а також про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання за кожним з них права власності на окремі земельні ділянки, оскільки вказане майно набуте ними у власність під час шлюбу і згоди щодо його добровільного поділу останні не досягнули.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив із того, що земельна ділянка, отримана ОСОБА_2 у власність шляхом приватизації також підлягає поділу між сторонами, оскільки відповідно до редакції ч. 5 ст. 61 СК України, діючої станом на час набуття її у власність останньою (10 травня 2011 року), вона стала об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що гараж-майстерня не підлягала поділу, оскільки належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 11 березня 2009 року, як приватному підприємцю, то такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України.

Так, згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна.

Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичною особою-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Використання одним із подружжя зазначеного майна для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано при обранні способу поділу цього майна.

Таким чином, майно фізичної особи-підприємця може бути об'єктом спільної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними.

У даній справі встановлено, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем, що підтверджується даними копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого 07.09.2005 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради (а.с. 233).

Спірна нежитлова будівля (гараж-майстерня) набута ОСОБА_1 в період шлюбу та використовується ним для здійснення підприємницької діяльності.

Доказів про визнання за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на зазначену будівлю суду надані не були.

Що стосується його тверджень про те, що придбання будівлі відбувалось за кошти матері, а не за кошти подружжя, то такі не доведені належними, допустимими та достатніми доказами. Зокрема, в суді не було доведено отримання та витрачання вказаних коштів саме на придбання спірного приміщення.

За таких умов, вказане майно відноситься до правового режиму спільної сумісної власності подружжя, а отже, підлягає поділу між ними.

З цих же підстав, не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, яка знаходиться під спірною нежитловою будівлею, також не підлягала поділу.

Посилання апелянта на те, що гараж-майстерня не підлягають поділу, оскільки на вказаному об'єкті самочинно добудовано другий поверх, перебудовано перший поверх і на даний час його фактична площа значно більша, ніж 137,6 кв.м. не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 27.04.2009 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності об'єкт - «гараж-майстерня», загальною площею 137,6 кв.м. (а.с. 6). Саме про поділ вказаного об'єкту ставила питання ОСОБА_2 А тому, суд правильно, виходячи з вимог закону про рівність часток подружжя в майні та меж позовних вимог, визнав за останньою право власності на ? частину зазначеного майна.

Що стосується самочинно побудованих будівель та прибудов, то ОСОБА_2 не ставила питання про їх поділ чи про компенсацію їх вартості. А отже, підстави вважати, що суд першої інстанції порушив вимоги закону відсутні.

Враховуючи вищенаведене, інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова