АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/2376/2015 головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 8 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 5 березня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-008/087/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 157162,66 швейцарських франків, а позичальник зобов'язувався повернути банку цю суму в строк до 5 березня 2028 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка - 4,99% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, яка в залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку може змінюватися в порядку, передбаченому договором). У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-008/087/2008.

29 червня 2010 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" згідно з договором купівлі-продажу кредитного портфелю придбав у ПАТ "ОТП Банк" право вимоги за кредитним договором № ML-008/087/2008 від 5 березня 2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, а також договором поруки № SR-008/087/2008 від 5 березня 2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 Прийняті на себе зобов'язання щодо погашення основного боргу по кредиту та нарахованих відсотків позичальник не виконав. Письмові вимоги позивача до позичальника та поручителя про погашення боргу залишились без задоволення.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 153840,99 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 1357628 грн. 74 коп., та пеню в розмірі 4772683 грн. 46 коп.

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання договору поруки припиненим. Посилався на те, що на виконання п. 1.9.1 кредитного договору відповідач 10 вересня 2009 року направив на адресу позичальника вимогу дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором. Вважав, що порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 8 грудня 2014 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором у розмірі 137441,34 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 1212903 грн. 74 коп., та пеню в розмірі 177083 грн. 90 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн. У задоволенні інших позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір поруки № SR-008/087/2008 від 5 березня 2008 року, укладений між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2, припиненим.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення їх позову в повному обсязі та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки за умовами п. 2.1 (а) договору поруки строк поруки чітко визначений датою остаточного повернення кредиту - 5 березня 2028 року; суд першої інстанції не вірно застосував позовну давність в порядку ст. 267 ЦК України у період з лютого 2009 року по жовтень 2010 року та відмовив у задоволенні вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення заборгованості в сумі 2194,44 швейцарських франків, оскільки за цей період боржником здійснювалося погашення заборгованості по кредиту, що свідчить про визнання ним свого боргу; також судом першої інстанції необґрунтовано було зменшено розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - ВиговськаД.О. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 5 березня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-008/087/2008, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 157162,66 швейцарських франків, а позичальник зобов'язувався повернути банку цю суму в строк до 5 березня 2028 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка - 4,99% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору, яка в залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку може змінюватися в порядку, передбаченому договором).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-008/087/2008, за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за всіма зобов'язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором від 5 березня 2008 року.

29 червня 2010 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" згідно з договором купівлі-продажу кредитного портфелю придбав у ПАТ "ОТП Банк" право вимоги за кредитним договором № ML-008/087/2008 від 5 березня 2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, а також договором поруки № SR-008/087/2008 від 5 березня 2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2

Як убачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором станом на 3 жовтня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 153840,99 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 1357628 грн. 74 коп., яка складається: 111621,72 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 985048 грн. 62 коп. - заборгованість по кредиту; 42219,27 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 372580 грн. 12 коп. - сума несплачених процентів за користування кредитом за період з 5 січня 2009 року по 3 жовтня 2013 року, а також пені за прострочення виконання зобов'язання за період з 3 жовтня 2012 року по 3 жовтня 2013 року в розмірі 4772683 грн. 46 коп.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до базових умов кредитування строк дії кредитного договору № ML-008/087/2008 від 5 березня 2008 року встановлено до 5 березня 2028 року.

Згідно п. 1.9 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань та/чи інших умов кредитного договору. При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2009 року ПАТ "ОТП Банк" направив досудові вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно з якими банк на підставі п. 1.9 кредитного договору вимагає дострокового виконання боргових зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі (І том; а. с. 19, 22).

Таким чином, направлення банком позичальнику та поручителю ОСОБА_2 такої вимоги свідчить про зміну строку повернення кредиту.

Визначена кредитним договором зміна строку погашення кредиту має значення для вирішення питання про припинення поруки.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Установлено, що 16 жовтня 2010 року ПАТ "ОТП Банк" звернулося із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (І том; а. с. 3).

У процесі розгляду справи ТОВ "ОТП Факторинг Україна" вступило у справу в якості правонаступника.

Однак, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 вересня 2012 року позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (І том; а. с. 198).

Ураховуючи викладене, та те, що вимоги до поручителя в установлений законом строк позикодавцем пред'явлено не було, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що порука припинилася на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання, вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Оскільки умовами договорів передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, яка у силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Зважаючи на викладене та ураховуючи те, що позичальник припинив виконувати свої зобов'язання з лютого 2009 року, тоді як позов ТОВ "ОТП Факторинг Україна" був поданий до суду у листопаді 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з лютого 2009 року по жовтень 2010 року.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості за кредитним договором № ML-008/087/2008 від 5 березня 2008 року становить 137441,34 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 1212903 грн. 74 коп., а розмір неустойки - 4772683 грн. 46 коп.

Ураховуючи викладене, судом було правильно враховано положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та обґрунтовано зменшено розмір пені за вказаним кредитним договором, оскільки такий розмір значно перевищує розмір основного боргу та процентів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з урахуванням вищевикладеного не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 8 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: О.В. Шахова

Л.Д.Поливач