АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 серпня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.08 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі . Посилається на неповне з'ясування обставин ,що мають значення для справи,недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, зокрема, що позивач не належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що суд ухвалив незаконне рішення, оскільки банк не мав права укладати кредитний договір в іноземній валюті, що умови кредитного договору є несправедливими, що своєчасному погашенню кредиту завадило коливання курсу валюти у зв'язку із незаконною анексією Автономної Республіки Крим Російською Федерацією та проведення на сході країни антитерористичних операцій і ці події позивач не міг передбачити укладаючи кредитний договір.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3,яка є представником ОСОБА_4 за довіреністю, апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_5 вважає рішення суду законним та обґрунтованим,зазначала що апеляційна скарга є надуманою та підлягає відхиленню.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову,суд виходив з того ,що укладений між сторонами правочин відповідає вимогам закону і відсутні підстави для визнання його недійсним.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, він належним чином мотивований на підставі матеріалів справи та поданих доказів, аналіз яких наведено в рішенні.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором.

Судом встановлено, що 22.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк » (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 096-2008-1615 за яким позивачу на споживчі цілі, було надано кредит в розмірі 17 260,00 доларів США,що на час видачі кредиту становило 83 711 грн. за курсом НБУ зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,45 % річних .

В цей же день, 22.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк » (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 096-2008-1616 відповідно якого останньому на споживчі цілі надано кредит в розмірі 27 000 дол.США, що на час видачі кредиту становило 130 950 грн. за курсом НБУ зі сплатою процентної ставки у розмірі 13,45 % річних .

На забезпечення виконання кредитних договорів між сторонами був укладений договір іпотеки від 22.05.2008 року предметом якого стала квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Умови договору визначаються і погоджуються на розсуд сторін, крім тих, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Умовами укладених між сторонами кредитних договорів передбачений обов'язок позичальника повернути кредитору в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами та пеню в разі порушення зобов'язання.

Відповідно до п.5.2.5 сторони погодили,що Банк має право на звернення з вимогою про дострокове повернення кредиту за перелічених у цьому пункті обставин.

Пунктом 5.3.1 кредитних договорів №096-2008-1615 та №096-2008-1616 від 22.05.2008 року встановлено, що Позичальник має належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за вказаними кредитними договорами, використовувати кредит на цілі, визначені в п.1.3 кредитних договорів.

Згідно з п.8.5 кредитних договорів №096-2008-1615 та №096-2008-1616 від 22.05.2008 року позивач підтверджує, що розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті та йому повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти.

ОСОБА_2 погодився з усіма умовами договору кредиту, підписавши його власноручно і без застережень.

Заборони на включення до договору, умов передбачених ним, чинне законодавство не містить.

Умови договору не можуть вважатись такими, що порушують права і інтереси відповідача, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ст. 1 ЦК України).

Позивач міг відмовитися від укладення кредитного договору на таких умовах,що визначені цим договором.

Договір чи його частина може бути визнаний недійсним у випадках, передбачених ст. 215 ЦК України.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідач свої зобов'язання за кредитними договорами виконав, надав кредитні кошти в іноземній валюті, а позивач отримав те, на що розраховував, - кошти в іноземній валюті на споживчі потреби.

Оскільки предметом кредиту були долари США, то, виходячи з положень ст. 1054 ЦК України, на позичальникові лежав обов'язок саме по їх поверненню кредиторові.

В даному випадку валюта не виступала засобом платежу, а тому, виходячи із специфіки кредитного договору та визначених ним прав і обов'язків сторін, відсутні підстави вважати про порушення при укладенні договору положень ст. 524 ЦК України, на що посилається апелянт.

Право ПАТ «Універсал Банк» на залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України, в т. ч. надання кредитів у іноземній валюті фізичним особам позивачем не спростовано.

Згідно укладеного між сторонами кредитного договору позичальник підтвердив, що він розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті та йому повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти (п. 8.5 договору).

Зазначене, як і покладення на позичальника обов'язку по поверненню кредиту у отриманій ним іноземній валюті, не можуть вважатись такими положеннями договору, які завідомо є невигідними для нього, оскільки волевиявлення позичальника було направлене саме на отримання кредиту в доларах США, а не гривнях чи іншій валюті.

Таким чином ОСОБА_2 було роз'яснено можливі ризики в зв'язку із отриманням ним кредиту у іноземній валюті та можливі для нього негативні наслідки, на що він дав свою згоду.

В зв'язку з цим підлягають відхиленню доводи апелянта про відсутність у банка права на операції з валютними цінностями у кредитних відносинах та неповідомлення позичальника про переваги і недоліки запропонованої схеми кредитування, що, в зв'язку із підвищенням курсу іноземної валюти, призвело до негативних для нього наслідків.

Істотна зміна обставин, на що вказує апелянт, може тягти за собою зміну або розірвання договору, а не визнання його недійсним, про що ОСОБА_2 заявлено позов.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Доводи апелянта не спростовують наведеного і зроблених в рішенні суду першої інстанції висновків.

За таких обставин підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наведених в апеляційній скарзі підстав, відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 -відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26серпня 2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа № 756,8443/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4579 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.