Справа № 226/819/15-ц
Справа № 2/226/590/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року Димитровський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,

представника відповідача Димитровської міської ради Кислого О.О.,

третьої особи Шиманського Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Димитровської міської ради про визнання права власності на спадщину, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка доводиться рідною бабусею її доньці ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2. Чоловік померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_7, який мешкав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, прийнявши спадщину, але не встигши оформити своїх спадкових справ. Син померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_8, який є батьком ОСОБА_2, та який мешкав за адресою: АДРЕСА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не прийнявши спадщину. Спадкова справа після смерті ОСОБА_8 відсутня. Після смерті ОСОБА_7 відкрита спадкова справа № 56259806. Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України (відмова від прийняття спадщини). Враховуючи наведені положення Цивільного кодексу України, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті діда ОСОБА_7 виступає його онука ОСОБА_2. Позивач, від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2, звернулась до приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Шиманського Є.І. за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7, але відповіддю від 11.03.2015 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки при цьому не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Спадковий будинок належав ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 18 лютого 1989 року, реєстровий номер 1373, оригінал якого було втрачено. Отримати в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві дублікат замість втраченого оригіналу договору купівлі-продажу будинку, не виявляється можливим, оскільки архів знаходиться на території зони проведення АТО (м.Донецьк) та не працює. Таким чином, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку вирішити питання про оформлення спадкових справ своєї неповнолітньої доньки, тому просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2, який залишився після смерті її діда ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони та їх представники, а також представник третьої особи до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника. Третя особа Шиманський Є.І. надіслав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 18 лютого 1989 року, реєстровий номер 1373, ОСОБА_6 належав будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14, 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. За даними державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, після її смерті спадкова справа не відкривалась, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с. 6, 59, 60, 61).

На час відкриття спадщини разом з ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, був зареєстрований та мешкав її чоловік ОСОБА_7, який після її смерті прийняв спадщину, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, залишивши після своєї смерті спадщину у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Після його смерті, 03.07.2014 року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Шиманським Є.І. відкрита спадкова справа. За свого життя, 05.05.2014 року від імені ОСОБА_7 посвідчений заповіт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, номер у спадковому реєстрі 56039488 (а.с. 6, 49, 53, 54, 55).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є його син - ОСОБА_8 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер, не встигши прийняти спадщину після смерті батька (а.с.7, 56, 57, 58).

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_8 є його донька ОСОБА_2 (а.с. 8).

На звернення ОСОБА_2 до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її дідуся ОСОБА_7, приватним нотаріусом Шиманським Є.І. було надано відповідь, згідно з якою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причини не надання правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано звернутися для вирішення питання до суду (а.с. 19).

Дослідивши докази по справі суд вважає що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_6, її чоловік ОСОБА_7 мешкав разом з нею за однією адресою, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України (відмова від прийняття спадщини).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

З листа приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Шиманського Є.І. від 11.03.2015 року вбачається, що нотаріус позбавлений можливості видати спадкоємцю після смерті ОСОБА_7, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2, оскільки ОСОБА_2 не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 19).

З роз'яснень, наданих заступником міністра Міністерства юстиції України, вбачається, що у зв'язку з проведенням на деяких територіях України антитерористичної операції, на теперішній час відсутня можливість скористатися архівним фондом, а тому отримання дублікату правовстановлюючого документу є неможливим (а.с. 17).

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведені обставини, а також той факт, що на даний час втрачена будь-яка можливість іншим, ніж у судовому порядку чином вирішити питання про належність спірного будинку ОСОБА_2, суд вважає необхідним визнати за нею право власностi на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2.

На пiдставi ст.ст.328, 1261, 1267, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності на спадщину, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін