Справа № 301/52/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Дроботя В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю Шуліка А.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивував тим, що 11.08.2006 року між сторонами укладено кредитний договір №MKIWGA00000079

За кредитним договором ОСОБА_2 зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 04.12.2014 року заборгованість перед банком становить 154490,60 доларів США, що еквівалентно 2 362 161,27 грн. Дана заборгованість складається з заборгованості за кредитом у сумі 19941,62 доларів США, заборгованості за процентами у сумі 51703,07 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1237,01 доларів США та пені у сумі 81608,90 доларів США.

Просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором в сумі 154490, 60 дол. США та судові витрати по справі у сумі 3654 грн.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним рішення першої інстанції, представник за довіреністю Шуліка І.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, мотивуючи це неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що перебіг строку позовної давності переривався і строк позовної давності Банком не пропущений.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного.

Відмовляючи в заявленому позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Матеріалами справи встановлено, що 11.08.2006 року між сторонами укладено кредитний договір №MKIWGA00000079, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 20000 доларів США, а також у сумі 1239,61 доларів США на сплату страхових платежів, на строк з 11.08.2006 року до 10.08.2010 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 не виконує належним чином. Станом на 04.12.2014 року виникла заборгованість у розмірі - 154490,60 доларів США, яка складається з: 19941,62 дол. США - заборгованості за кредитом; 51703,07 дол. США -. заборгованості за процентами; 1237,01 дол. США - заборгованості за комісіями; 81608,90 дол. США - пеня.

З п. 1.1. кредитного договору вбачається, що погашення кредиту повинно відбуватися шляхом щомісячних платежів в період з 6 по 11 число кожного місяця. Договір кредиту укладено строком до 10.08.2010 року. (а.с.8).

У розрахунку заборгованості вбачається, що внесення останнього платежу на погашення кредиту відбулося 31.01.2008 року (а.с.5).

Отже, перебіг позовної давності за вимогами кредитора по стягненню чергових платежів починається з 11.02.2008 року, щодо виконання даного договору в цілому починається з 11.08.2010 року. Тобто, строк позовної давності щодо повного повернення кредиту закінчився 11.08.2013 року.

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_214 січня 2015 року, тобто після закінчення трирічного строку позовної давності.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню правила про позовну давність, оскільки про її застосування, відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, відповідачем було заявлено до прийняття рішення у справі в суді першої інстанції.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у заявленому позові з підстав передбачених ч.4 ст. 267 ЦК України.

Що стосується доводів апелянта про те, що строк позовної давності переривався, оскільки 16.12.2013 року Банком були списані грошові кошти в розмірі 3.36 доларів США із рахунку Відповідача в рахунок погашення боргу по кредиту, то дана обставина є умовою договірних відносин сторін, однак не може вважатися обставиною, що перериває строк позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Таких дій відповідач не вчиняв.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись вимогами ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю Шуліки І.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ "ПриватБанк", - відхилити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: