Справа № 761/6908/15-ц
Провадження № 2/761/4062/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарях Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення вкладу, стягнення коштів за невиконання грошового зобов'язання за правочином, відшкодування збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 11 березня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач) про повернення вкладу, стягнення коштів за невиконання грошового зобов'язання за правочином, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2014 року між ним та Відповідачем було укладено договір про банківський вклад (депозит) «Класік» № 300131/92244/6-14 (далі - Договір), у відповідності з яким він розмістив у Відповідача депозит в іноземній валюті на рахунок № НОМЕР_2 в сумі 5 218,77 євро на строк 6 місяців (з 01 серпня 2014 року по 01 лютого 2015 року), з виплатою 11,50 % річних. Вказує, що після розірвання Договору, він звернувся до Відповідача з проханням про повернення вкладу та нарахованих відсотків, проте, отримав відмову Відповідача повернути вклад та нараховані відсотки. Вказує, що Відповідач у визначений Договором та його вимогою строк суму вкладу не повернув, не сплатив суму нарахованих за користування вкладом відсотків, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь суму вкладу у розмірі 5 218,77 євро, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн. та стягнути витрати на юридичні послуги у розмірі 4 000, 00 грн.

Зауважує, що шість місяців тому, він переніс операцію на серці, після чого перебував у кардіохірургічному центрі МЗ України та продовжує амбулаторне лікування. Вказує, що через переживання щодо загрози неповернення вкладу, у нього виникло погіршення стану здоров'я, оскільки, він розраховував на дані кошти, які б покривали його лікування.

В ході судового розгляду справи представник Позивача уточнила позовні вимоги в частині щодо визначення суми та просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача суму вкладу 5 201,15 євро.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити, з урахуванням уточнених позовних вимог.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволені позову відмовити, оскільки вважає, що вказані позовні вимоги є безпідставними та недоведеними.

Заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, укладено Договір № 300131/92244/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 розмістив на депозитний рахунок кошти у розмірі 5 218,77 євро строком на 6 місяців, із нарахуванням на суму вкладу 11,50% річних (а.с. 8-9).

Згідно меморіального валютного ордеру № 36737 від 01 серпня 2014 року, відповідно до умов Договору, Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» прийнято на депозит від ОСОБА_1 кошти у розмірі 5 218,77 євро (а.с. 10).

Крім того, 28 січня 2015 року ОСОБА_1, звернувся до Відповідача із заявою про повернення банківського вкладу, проте грошових коштів повернуто не було (а.с. 11).

Зазначає, що 02 лютого 2015 року він з'явився до банку для отримання повної суми вкладу, але натомість отримав лише суму у розмірі 100 євро, що підтверджується квитанцією (а.с. 12).

Зауважує, що втретє, Позивачем було подано заяву до Голови правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в якій він просив, видати кошти готівкою в відповідності до Договору, проте банківський вклад повернуто не було.

Також, судом встановлено, що на час судового розгляду справи, взяті на себе зобов'язання згідно зазначеного Договору, Відповідачем не виконано та суму вкладу із відсотками Позивачеві не повернуто.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Крім того, за змістом частин 1, 2, 6 статті 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд знаходить, що Позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог в частині щодо невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним Договором. Зокрема, не повернуто Позивачеві на вимогу останнього вкладені ним кошти у розмірі 5 218,77 євро та суми нарахованих процентів.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь 5 000 грн. моральної шкоди.

Позов в цій частині також задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом частини першої, пункту другого частини другої та частини п`ятої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи фактичні обставини справи, зібрані у справі докази, вивчивши умови Договору, суд прийшов до висновку, що у Позивача відсутні правові підстави для стягнення із Відповідача моральної шкоди, оскільки умовами Договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, а діючим законодавством для такого роду правовідносин, що склалися між Позивачем та Відповідачем відшкодування моральної шкоди також не встановлено, у зв'язку з чим позов у частині відшкодування Відповідачем Позивачеві моральної шкоди є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того, Позивач також просить суд ухвалити судове рішення, яким відшкодувати збитки у розмірі 4 000 грн., сплачених Позивачем за надання правової допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, 12 лютого 2015 року між адвокатом Драган Я.С та Позивачем було укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого згідно рахунку-фактури, витрати складають 4 000 грн. Разом з тим, Позивачем не надано доказу на підтвердження оплати вказаних коштів.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на те, що Позивач документально не підтвердив належними доказами оплату за надання правової допомоги, підстави для присудження вказаних витрат на користь Позивача відсутні.

Крім того, відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 224 грн. 87 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статтей 23, 526, 626, 633, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 84, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення вкладу, стягнення коштів за невиконання грошового зобов'язання за правочином, відшкодування збитків та моральної шкоди - з а д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (ідентифікаційний код 09807856) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти у розмірі 5 201,15 Євро (п'ять тисяч двісті один Євро п'ятнадцять євроцентів), що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09 червня 2015 року складає 122 487 (сто двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 08 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (ідентифікаційний код 09807856) на користь держави судовий збір у розмірі 1 224 (одна тисяча двісті двадцять чотири) гривні 87 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :