Справа № 181/280/15-ц
Провадження № 2/181/138/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.

при секретарі: Васільєвій І.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - його батько ОСОБА_3, які знаходилися між собою у зареєстрованому шлюбі. В них було двоє дітей - позивач та ОСОБА_4

Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай НОМЕР_2) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540га на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер:НОМЕР_3), яка була посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, який пройшов державну реєстрацію за №501 та виданий 18 серпня 2005 року.

Його брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а до цього після смерті матері, з якою проживав разом, вступив у спадщину фактично, але не оформив юридично свої спадкові права на земельну ділянку, що їй належала.

Після смерті ОСОБА_4 позивач прийняв спадщину, проте отримав свідоцтво про право на спадщину за законом лише на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «13-річчя Жовтня» площею 5,90га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки, що брат успадкував після смерті матері, позивачу було відмовлено відповідною постановою нотаріуса по причині відсутності оригіналу документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку.

Позивач, згідно ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, як рідний брат померлого, інші спадкоємці відсутні.

Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку (пай НОМЕР_2) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540га на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер: НОМЕР_3), яка була посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, який пройшов державну реєстрацію за №501 та виданий 18 серпня 2005 року на ім'я ОСОБА_2.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позов, оскільки заперечень не має.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу, за правилами якої, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.

В судовому засіданні були встановлені наступні фактичні обставини та їм надано відповідну оцінку.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5, виданого Райпільським сільським ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області 24 серпня 1963 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були чоловіком та дружино.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданого Райпільським сільським ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області 14 березня 1964 року, підтверджується, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданого Райпільським сільським ЗАГС Межівського району Дніпропетровської області 29 березня 1966 року, підтверджується, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є між собою рідними братами.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого на підставі розпорядження Межівської районної державної адміністрації №49/3-р-05 від 25 лютого 2005 року, підтверджується, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Райпільської сільської ради, Межівського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер:НОМЕР_3.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 18 травня 2012 року, підтверджується, що

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Межова, Дніпропетровської області.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8, виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області ІНФОРМАЦІЯ_4, підтверджується, що

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9, виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області ІНФОРМАЦІЯ_5, підтверджується, що

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області.

Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №411 від 26 березня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_4 спільно проживали та були зареєстровані за однією адресою по день смерті.

Цей факт встановлює ту обставину, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки це узгоджується з приписами ч.3 ст.1268 ЦК України, за якими спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2 в газеті «Червона зірка» позивачем було розміщено оголошення, що підтверджується відповідною копією.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_10, посвідченого 09 лютого 2015 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки Межівської державної нотаріальної контори, підтверджується прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його брата ОСОБА_4

Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №412 від 26 березня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_2 заповіт не складала.

Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №413 від 26 березня 2015 року підтверджується, що земельна частка (пай) ОСОБА_2 до відумерлої спадщини не відноситься.

Що стосується визнання права власності на нерухоме майно за законом, слід зазначити наступне.

Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 березня 2015 року, винесеною державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки Межівської державної нотаріальної контори, підтверджується, що ОСОБА_1 звернувся про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на майно, що належало його померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2, після смерті якої він вступив у спадщину фактично, але не оформив своїх спадкових прав юридично, які складаються з земельної ділянки розміром 5,54540га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Цією постановою нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається з зазначеної земельної ділянки, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ч.1 ст.316 - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ст.317 - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Ст.328 - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ст.392 - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст.1223 - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ч.1 ст.1225 - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ст.1262 - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Ч.5 ст.1268 - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч.1, ч.3 ст.1296 - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ч.1 ст.1297 - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, як спадкоємець померлого ОСОБА_4, належним чином у встановлений законом строк прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто виконав всі приписи

чинного законодавства, встановлені до нього, як до спадкоємця майна. Проте через те, що спадкодавець ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності відповідно до вимог чинного законодавства, в нього право власності не виникло.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Але й такий документ (Державний акт про право власності на земельну ділянку) було втрачено.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно за законом, а саме: на земельну ділянку (пай НОМЕР_2) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540га, розташовану на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер: НОМЕР_3), яка, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_11, який пройшов державну реєстрацію за №501 та виданий 18 серпня 2005 року, належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

На підставі викладеного, враховуючи положення п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.182, 316, 317, 328, 392, 334, 1223, 1225, 1262, 1268, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 130, 174, 212, 214-215 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) право власності на спадкове майно за законом, а саме: на земельну ділянку (пай НОМЕР_2), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,5540 гектарів, яка знаходиться на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер: НОМЕР_3), що належала його матері ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 18 серпня 2005 року на підставі розпорядження Межівської районної державної адміністрації №49/3-р-05 від 25 лютого 2005 року та який пройшов державну реєстрацію за №501.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Гончаренко