Провадження №2/405/1945/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Волошиній І.С., Береді Я.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення не виплаченого страхового відшкодування, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що 10.10.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому (позивачу) автомобіль марки ВАЗ-21114, державний номерний знак НОМЕР_1. Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29.10.2013 року (справа №405/9882/13-ц) винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3, водія автомобіля ВАЗ-2102, державний номерний знак НОМЕР_2, відповідальність якого згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AF1453320 від 25.02.2013 року застраховано у ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Зазначив, що 26.12.2013 року ним (позивачем) до уповноваженого повіреного ПАТ «УСК «Гарант-Авто» - ТОВ «ЄвроАсистанс» (на підставі договору доручення №277/14/2300 від 01.11.2011 року) було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних документів, зокрема, і звіт про оцінку автотранспортного засобу №166 від 15.10.2013 року, згідно яким вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки ВАЗЩ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на 13.10.2013 року в результаті ДТП з метою відшкодування без ПДВ складає 15 217 грн. 31 коп. Вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу складає 650 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №552637 від 13.10.2013 року. В свою чергу, страховою компанією було погоджено розмір страхового відшкодування та зазначено, що сума страхового відшкодування буде перерахована на рахунок наданий ним (позивачем), що підтверджується листом від 31.11.2013 року, разом з тим, станом на 19.11.2014 року ним (позивачем) страхове відшкодування не отримано, чим порушено його (позивача) права на отримання страхового відшкодування.

Також вказав, що відповідно до ч.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15-ти днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, що має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими, - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, чи відмовити у здійсненні сплати страхового відшкодування, про що повідомити заявника відповідно до п.36.2 ст.36 Закону.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, як діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Формула, за якою вираховується пеня = сума боргу х (подвійна облікова ставка/365) х кількість днів прострочення, що становить 2 070 грн. 67 коп. за період з 27.03.2014 року по 19.11.2014 року.

З огляду на викладене вище, позивач просив стягнути з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» страхове відшкодування в розмірі 15 217 грн. 31 коп., 650 грн., що становить вартість робіт з оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, та 2 070 грн. 67 коп. нарахованої пені, що становить 17 937 грн. 98 коп.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_2 в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України збільшив позовні вимоги, та відповідно до п.5 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути пеню за весь період затримки розрахунку, що становить 5 351 грн. 53 коп., та відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України просив стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що відповідно становить індекс інфляції за період з 01.04.2014 року по 31.04.2015 року 8 856 грн. 47 коп., три відсотки річних за період з 01.04.2014 року по 22.05.2015 року становить 521 грн. 50 коп.

Тим самим, позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 15 217 грн. 31 коп. невиплачене страхове відшкодування, 5 351 грн. 53 коп. нарахованої пені, 8 856 грн. 47 коп. індекс інфляції, 521 грн. 50 коп. сума трьох процентів річних, 650 грн. 00 коп. вартість проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу, а всього 30 596 грн. 81 коп.

Позивач ОСОБА_2 та в його інтересах представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог підтримали з підстав, зазначених в позові, та посилаючись на не виплату відповідачем узгодженої суми страхового відшкодування, просили стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, з урахуванням нарахованої пені, та в порядку ч.2 ст.ст.625 ЦК України індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми, а всього 30 596 грн. 81 коп.

Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не зявився, судом повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання, заперечення на позов позивача відповідач не подавав, на підставі чого суд вважає, що відповідач не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні та подавати суду докази.

Заслухавши позивача та в його інтересах представника, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши предмет та підстави позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 жовтня 2013 року у м.Кіровограді по вул. Покровській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля ВАЗ-2102, державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу автомобіля ВАЗ-21114, державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_2, при цьому, виїжджаючи з прилеглої території АЗС «Титан» на головну дорогу, водій автомобіля ВАЗ-2102, не виконав вимогу дорожнього знаку п.2.1 ПДР України «Дати дорогу», порушив вимоги п.п. 10.2, 8.1 ПДР України, та виїхавши на вул.Покровську, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21114, державний номерний знак НОМЕР_5, який рухався в зустрічному напрямку по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29 жовтня 2013 року (справа №405/9882/13-п) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом також встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля ВАЗ -2102, державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується полісом №АЕ /1453320 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.02.2013 року, з терміном дії з 25.03.2013 року 24.03.2014 року, за яким (полісом) страхувальником є ОСОБА_3, забезпеченим транспортним засобом автомобіль ВАЗ -2102, державний номерний знак НОМЕР_4, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоровю 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи становить 0, 00 грн.

Листом від 25 грудня 2013 року ТОВ «ЄвроАсистанс», як повірений ПАТ «УСК «Гарант-Авто», розглянувши повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та інші наявні матеріали, повідомив на адресу ОСОБА_2, що для подальшого розгляду справи та прийняття відповідного рішення, необхідно подати заяву про отримання страхового відшкодування, в якій необхідно зазначити реквізити рахунку власника ТЗ у банківській установі, згідно яких буде здійснюватися перерахування коштів.

26 грудня 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про порядок виплати страхового відшкодування.

31 грудня 2013 року за вих.№31338/01 ТОВ «ЄвроАсистанс» повідомив на адресу ОСОБА_2 про те, що розглянута заява про виплату страхового відшкодування, розмір якого (страхового відшкодування) розраховано відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та складає 15 217 грн. 31 коп., та згідно заяви ОСОБА_2 сума страхового відшкодування буде перерахована на вказаний ним (ОСОБА_2В.) розрахунковий рахунок.

Крім того, відповідно до звіту №166 про оцінку автотранспортного засобу марки ВАЗ 21114, реєстраційний знак НОМЕР_6, виконаного ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_6, станом на 13.10.2013 року в результаті ДТП з метою відшкодування без врахування ПДВ складає 15 217 грн. 31 коп.

При цьому, на час судового розгляду справи страхове відшкодування в розмірі 15 217 грн. 31 коп. позивачу виплачено не було, що підтверджено також з пояснень позивача ОСОБА_2, та не спростовано відповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору .

Договір страхування укладається у письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката) (ч.1 ст.981 ЦК України).

На підставі ст.ст.1, 4 Закону України «Про страхування» метою страхування при укладанні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами, чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Крім того, відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду

обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про

страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з

відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом

перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п.36.2 ст.36 Закону).

Тим самим, судом відзначається, що за змістом п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його страховик зобовязаний не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

При цьому, відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, як діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Окрім того, відповідно до п.33.3, п.34.2, п.34.3 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в пункті 33.3 Закону, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.10.2013 року між субєктом оціночної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір за №166 на виконання експертної оцінки майна, предметом якого є проведення незалежної оцінки вартості майна автотранспортного засобу марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_6, та власником зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 за проведення експертної оцінки майна понесені витрати в розмірі 650 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією серії ВААВ №52637 від 13.10.2014 року на суму 650 грн. 00 коп.

Крім того, позивачем на підставі п.36.5 ст.36 Закону проведено також розрахунок пені за період з 27.03.2014 року по 19.11.2014 року в розмірі 2 070 грн. 67 коп. (подвійна облікова ставка НБУ за вказаний період становила 13% з 27.03.2014 по 14.04.2014 рр., 19% з 15.04.2014 по 16.07.2014 рр., 25% з 17.07.2014 по 12.11.2014 рр., та 28% в період з 13.11.2014 по 19.11.2014 р.р.), за період з 20.11.2014 року по 05.02.2015 року в розмірі 898 грн. 59 коп., при розмірі подвійної ставки НБУ в розмірі 28%, в період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року в розмірі 406 грн. 48 коп., при розмірі подвійної ставки НБУ 39%, в період з 04.03.2015 року по 22.05.2015 року в розмірі 1 975 грн. 79 коп., при розмірі подвійної ставки НБУ 60%, а всього 5 351 грн. 53 коп., який приймається судом до уваги.

З огляду на викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» страхового відшкодування в розмірі 15 217 грн. 31 коп., 650 грн. за проведення експертної оцінки та 5 351 грн. 53 коп. нарахованої позивачем пені.

Крім заявлених вище позовних вимог, позивачем в заяві про збільшення позовних вимог, предявлено також вимоги про стягнення з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» інфляційних втрат та 3% процентів річних, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема, відповідальність страховика визначена ст.992 ЦК України, яка передбачає, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом, що відповідає правовому наслідку порушення зобовязання, встановленому п.3 ст.611 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Поряд з цим, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України у правовій позиції, викладеній у постанові від 6 червня 2012 року у справі № 6- 49 цс 12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, зазначив, що зобовязання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобовязанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549, 550 ЦК України.

Оскільки, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору страхування, є грошовим зобовязанням, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Так, позивачем надано також розрахунок, який приймається судом до уваги, та згідно з яким за порушення грошового зобовязання ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повинна сплатити на його (позивача) користь 8 856 грн. 47 коп., що є втратами від інфляції за період з 01.04.2014 року по 31 квітня 2015 року, та 3% відсотки річних від простроченої суми за період з 01.04.2014 року по 22.05.2015 року, що становить 521 грн. 50 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, при цьому, судом відзначається, що відповідачем зазначений розрахунок не оспорений, а так само не надано відповідачем заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку в частині нарахування інфляційних втрат та 3% відсотків річних від простроченої суми.

З огляду на викладене вище, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог та їх задоволення.

Судові витрати по справі в порядку ст.88 ЦПК України, що складаються з судового збору в розмірі 305 грн. 97 коп. стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 23, 526, 530, 979 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, -задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, страхове відшкодування в розмірі 15 217 грн. 31 коп., пеню в розмірі 5 351 грн. 53 коп., індекс інфляції в розмірі 8 856 грн. 47 коп., 3% відсотки річних в розмірі 521 грн. 50 коп., витрати, пов'язані з проведенням оцінки автотранспортного засобу в розмірі 650 грн. 00 коп., а всього 30 596 грн. 81 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», , на користь держави судовий збір в розмірі 305 грн. 97 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова