АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року Банк звернувся із позовом до відповідача, на обґрунтування якого зазначив, що 30 серпня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов, укладений договір складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів.

Відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 17743,78 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається із:

- 8384,50 грн. - заборгованість за кредитом;

- 6795,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1243,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 821,13 грн. - штраф (процентна складова), а також просив стягнути 243,60 грн. судових витрат. (а.с.1-23)

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17743,78 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.55-58)

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що суд порушив правила сповіщення про розгляд справи, надана позивачем Анкета-Заявка не може бути доказом по вказаній справі, оскільки подавалась 07 квітня 2010 року для оформлення на його ім'я дебетової особистої карти і не стосується кредитного договору від 30 серпня 2011 року, крім того позивачем не надано до суду документів із підписами обох сторін, які підтверджували б наявність у відповідача розрахункового рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк», а також перерахування коштів у розмірі 10 000,00 грн. (а.с.90-94)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Представник Банку до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений встановленим порядком про що у справі є докази. (а.с.111-119)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 30 серпня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, за яким позивач надав відповідачу на картковий рахунок кредит у розмірі 10 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів. (а.с. 9 - 16)

Факт ознайомлення із умовами і тарифами кредитування, отримання відповідачем Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку за вищевказаним кредитним договором і згода відповідача на отримання банківських послуг, а відтак і укладення кредитного договору, підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 (а.с. 10)

За п.п. 6.5, 8.6 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мав погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. (а.с.14-15)

За п.п. 3.13, 9.12 вищеназваних Умов, договір діє протягом 12 місяців с часу його підписання та якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення договору він та вклад подовжується на такий самий строк. (а.с.15)

Позивачем надані належно завірені копії вищевказаних документів.

Доказів припинення дії Договору внаслідок його закінчення відповідач ОСОБА_1 не надав.

За витягом з особового рахунку за період з 30 серпня 2011 року до 20 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_1 за отриманою ним кредитною картою неодноразово отримував від Банку кредитні кошти та частково погашав заборгованість, коли із останньої дати і до часу розгляду справи судом мав не погашену заборгованість.(а.с.41-53)

Право Банку надати кредит на визначених сторонами умовах підтверджується наданими до суду доказами, зокрема: ліцензією, свідоцтвом про реєстрацію та Статутом. (а.с.19-22)

Цих обставин отримання кредитної картки, грошей на вищевказаних Умовах і у вищевказаному розмірі, наявність непогашеної заборгованості перед Банком відповідач ОСОБА_1 визнав в суді апеляційної інстанції про що свідчить журнал та звукозапис судового засідання. (а.с.110, 120)

За положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Посилання апелянта на написану ним у квітні 2010 року заяву про видачу дебетової картки не може бути визнано підставою для звільнення ОСОБА_1 від зобов'язань за укладеним ним кредитним договором.

За таких обставин колегія суддів відхилила доводи відповідача про не укладення кредитного договору, оскільки законодавством не виключається укладення договору на умовах які були запропоновані Банком та схвалені відповідачем ОСОБА_1

Відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість.

Обов'язок боржника сплатити 17743,78 грн. заборгованості за кредитним договором за період з 30 серпня 2011 року до 30 вересня 2014 року, з яких: 8384,50 грн. - заборгованість за кредитом, 6795,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1243,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 821,13 грн. - штраф (процентна складова), розрахунки такої заборгованості наведені позивачем, право кредитора вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають змісту Умов надання кредиту саме на таких умовах, п.п. 2, 3.1 - 3.17, 4.3-4.11, 6.1-6.9, 8.1, 8.6 укладеного Банком і ОСОБА_1 договору карткового кредиту від 30 серпня 2011 року. (а.с.10-16)

При цьому, наведені Банком розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення відповідачем умов договору і часткове погашення ним заборгованості.

За витягом з особового рахунку 20 вересня 2013 року відповідач востаннє погашав заборгованість чим вчинив дію, що свідчить про визнання ним боргу, із зазначеним позовом Банк звернувся 06 листопада 2014 року, тому з огляду на положення ст. 264 ЦК України колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав застосування наслідків спливу трьохрічного строку позовної давності як підставу відмови у задоволенні позову.

Оскільки за положеннями Довідки про умови кредитування, яка містить особистий підпис про ознайомлення, а відтак й згоду відповідача ОСОБА_1 з такими Умовами кредитування, передбачений обов'язок відповідача сплатити штраф 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, розрахунок позивачем штрафних санкцій виконаний виходячи з фіксованої суми штрафу та суми заборгованості по кредитному договору на час звернення до суду із зазначеним позовом, підстав для застосування п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 267 ЦК України не вбачається. (а.с.14)

Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення, тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/4736/2015

Унікальний номер 755/29671/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Марцинкевич В.А.

Доповідач Левенець Б.Б.