Справа № 175/4675/14-ц
Провадження № 2/175/1796/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 05 квітня 2014 року між позивачкою та відповідачем у письмовій формі було укладено договір позики, згідно умов якого позивачка позичила відповідачу у борг грошові кошти у сумі 900 000 грн.

У п.2 вказаного Договору термін визначено термін повернення грошових коштів - 05 вересня 2014 року.

У п. 7 та п. 9 вказаного Договору погоджено, що позивачка залишає у себе один примірник даного договору до моменту повного виконання відповідачем своїх обов'язків. Наявність у позивачки оригіналу Договору є доказом того, що кошти відповідачем не повернуто.

Сторони погодили, що факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом під текстом Договору, без складання розписки або інших боргових документів.

Ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В порушення умов Договору позики від 05 квітня 2014 року та положень ст. 1049 ЦК України відповідач до цього часу не повернув позивачці суму позики.

Відповідно до вимог ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1 та 2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Згідно з підпунктом «г» п.2 Договору від 05 квітня 2014 року місцем виконання сторонами своїх зобов'язань є Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора (52005 Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Ювілейне вул. Теплична, буд. 31).

Згідно з ч.8 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3655 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 173, 174, 130, 223, 224-227, 257, ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 05 квітня 2014 року у розмірі 900 000 грн. та сплачений позивачкою при подачі позову судовий збір у розмірі 3655 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.А. Борисов