Справа № 445/1861/14 Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/2399/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 30 січня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Тростянець Золочівського району Львівської області, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину в користь ОСОБА_4. Стягнення аліментів у новому розмірі на утримання сина ОСОБА_7 зобов'язано розпочати із часу вступу рішення в законну силу, а на утримання дочки ОСОБА_6 з 27.08.2014 року і проводити до часу досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не зрозумів його заяви про те, що він згідний платити аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, оскільки він мав на увазі, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходу виключно на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 Крім цього, зазначає, що судом зроблено невірний висновок, що батьківство підтверджується копіями свідоцтв про народження, оскільки в матеріалах справи немає свідоцтва про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7., а є витяг з державного реєстру про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто фактично батьківство не встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника на підтримання апеляційної скарги, позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи осіб, що беруть участь у справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції задовольняючи позов та стягуючи аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_6 в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття, виходив з того, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 31.05.2011 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Діти проживають з позивачем. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції частково суперечать обставинам справи та вимогам закону, а частина обставин, які мають значення для справи та які суд вважав встановленими, - не доведені.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Що стосується зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 31.05.2011 року на утримання сина ОСОБА_7, то в цій частині рішення суду є підставним, відповідає вимогам закону та обставинам справи та таке слід залишити без змін.

Так, дійсно, як встановлено судом першої інстанції, вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось відповідач та позивач є батьками вказаної дитини (ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Мати перебуває у відпустці по догляду за дитиною та її доходи складають одноразова допомога при народженні дитини та допомога на одну дитину (1075 грн. та 309,6 грн. на місяць). Відповідач офіційно не працює, однак неофіційно отримує певні нерегулярні мінливі доходи від тимчасових заробітків. Крім цього на утриманні позивача є і інша дитина ОСОБА_9. ІНФОРМАЦІЯ_6 Зважаючи на вказане, та те, що з часу ухвалення рішення від 31.05.2011 року змінилось ряд обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання сина (на час ухвалення рішення у позивача була одна дитина, на час ухвалення рішення відповідач працював офіційно, постійно та мав стабільний дохід, який складав 960 грн. на місяць, змінились доходи позивача), - колегія суддів вважає, що у суду були всі підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання згаданого сина сторін та визначення такого у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. Доводи ж скарги про необхідність стягнення таких у частці від доходу відповідача - безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Однак, що стосується стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки сторін ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, то в цій частині колегія суддів вважає рішення безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 Серія НОМЕР_1 від 20.05.2014 року (а.с. 5) у графі "батько" такого зазначена особа - "ОСОБА_2".

Однак, як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №2 від 10.06.2014 року (а.с. 4) у актовому записі про народження ОСОБА_6 №8 відомості про відповідача як її батька - відсутні, натомість відомості про згадану особу як батька: "ОСОБА_2", без ідентифікуючих однак, вказані зі слів матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Як вбачається із матеріалів справи шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду від 15.08.2011 року, яке набрало законної сили 29.08.2011 року (а.с. 10). Повторно шлюбу сторони не укладали.

Зважаючи на вказане, а саме, те, що у актовому записі про народження дитини відсутні відомості про відповідача як її батька, навпаки відомості про батька дитини записані зі слів матері, дитина народилась у позивача у період коли вона не перебувала у шлюбі з відповідачем та більш як 10 місяців після розірвання шлюбу, підстав вважати, що відповідач є батьком вказаної дитини, що народжена позивачем на даний час немає і відповідно у відповідача відсутній обов'язок щодо утримання вказаної дитини. Зважаючи на вказане рішення про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання вказаної дитини є безпідставним та таким, що залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову у цій частині вимог.

Зважаючи на вказане слід визнати обґрунтованими у вказаній частині доводи апеляційної скарги та таку задовольнити частково.

Крім цього слід вказати таке.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Окрім цього, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Зважаючи на вказане позивач вправі подати до суду позов про визнання відповідача батьком згаданої дитини та у випадку задоволення такого просити про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 січня 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 500 грн. щомісячно - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 - відмовити.

В решті рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 січня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121,8 грн. сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

Т.А. Гірник