АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/76/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Таратін В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С., Анкудінові О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки "Фортеця" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2-014 року КС «Фортеця» звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 2008 року між КС «Фортеця» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 2605-кс, предметом якого було надання позичальнику кредиту в розмірі 7000 грн. строком на 12 місяців під 36 % річних .

Станом на 30 вересня 2008 рік заборгованість позичальника по основній сумі кредиту становила 5701 грн. 59 коп., заборгованість по відсотках за період з 30 вересня 2008 року по 6 травня 2013 рік становить - 9435 грн. 98 коп., загальна сума заборгованості - 15137 грн. 57 коп.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 7 травня 2013 року по справі № 14/01-10/1523 КС «Фортецю» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором КС «Фортеця» призначено арбітражного керуючого Вінника С.В.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог СК «Фортеця», суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не були виконанні зобов'язання за кредитним договором № 2605-кс від 14 квітня 2008 року, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з боржника в повному розмірі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що 14 квітня 2008 року між КС «Фортеця» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 2605-кс, за умовами якого позивач надає ОСОБА_7 кредит в сумі 7000 грн. з кінцевим строком погашення 14 квітня 2009 року.

Згідно видаткового касового ордеру № 1048 від 14 квітня 2008 року ОСОБА_7 отримав кредит в сумі 7000 грн.

Пунктом 3.1. кредитного договору передбачена плата за користування кредитом (проценти), яка становить 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

КС «Фортеця» свої зобов'язання за кредитним договором виконала, надала позичальнику в тимчасове користування на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості кошти в сумі 7000 грн. (п.1.1 кредитного договору).

ОСОБА_7 зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував, а тому, як вказує банк в позові, утворилася заборгованість в розмірі 15 137 грн. 57 коп., яка складається з:

- основна сума кредиту - 5 701 грн. 59 коп.;

- відсотки за користування кредитом - 9 435 грн. 98 коп.

Постановою господарського суду Черкаської області від 7 травня 2013 року КС «Фортеця» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Вінника Сергія Васильовича.

Згідно п.2.3. договору позичальник зобов'язався повернути кредитодавцю фактично отримані суми кредиту та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку договору.

Відповідно до п.п. 3.3 кредитного договору, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.6. даного кредитного договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів.

Відповідно до п.п. 5.4.4 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, оплати нарахованих процентів за ними відповідно до умов кредитного договору.

В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 9 квітня 2014 року, згідно довідки про розрахунок заборгованості, мав загальну заборгованість по кредиту в сумі 5 701 грн. 59 коп., заборгованість по відсотках - 9 435 грн. 98 коп.

Загальна сума заборгованості позивача за кредитним договором № 2605-кс від 14 квітня 2008 року становить 15 137 грн. 57 коп.

Відповідно до норми ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач вказує, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права пропустивши при цьому строк позовної давності до частини вимог по боргу.

Колегія суддів вважає, що така позиція апелянта ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладаючи кредитний договір, його сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору.

За змістом частини 3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п. 9.5. кредитного договору - до виконання умов цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у п'ять років (ст. 259 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору, однак при цьому слід враховувати строки позовної давності, що передбачені ст. ст. 257, 258, 259 ЦК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-160цс14, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Таким чином, звернувшись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості 11 квітня 2014 року, тобто після спливу п'ятирічного терміну позовної давності до частини вимог, встановленого умовами кредитного договору, позивач, як вважає суд, втратив право на захист свого права в цій частині.

Зокрема, згідно графіка розрахунків, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, станом на 11 квітня 2014 року строк позовної давності у п'ять років не минув лише по одному платежу, який боржник мав провести 14 квітня 2009 року. Сума заборгованості по цьому платежу становить 703 грн. 53 коп.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору не вірно з'ясував і перевірив всі фактичні обставини справи, не правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняв незаконне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволити частково.

Рішення міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2014 року у справі за позовом Кредитної спілки "Фортеця" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості змінити.

Ухвалити по справі нове рішення.

Зменшити розмір стягнутої суми заборгованості, яка виникла за кредитним договором, укладеним між КС «Фортеця» та ОСОБА_7 14 квітня 2008 року, за № 2605-кс та стягнути з ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки «Фортеця» заборгованість по даному кредитному договору в сумі 703 грн. 53 коп.

В решті частини позову відмовити за спливом строку позовної давності.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :