№пр. 2/521/1174/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.,
розглянувши заяву у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 8 966,82 (вісім тисяч дев*ятсот шістдесят шість) гривень 82 копійок та суму судового збору у розмірі 243,4 гривень.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ТДВ СК «Альфа-Гарант») та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АС/0875577 від 15.05.2013 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Chery», д/н НОМЕР_4. 25.08.2013 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Chery», д/н НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 під управлінням останнього, та автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2. В результаті ДТП, автомобіль «Hyundai», д/н НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.07.2013 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнано водія ОСОБА_1 Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», ПРАТ СК «Арсенал Страхування», після сплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №82/13-Т/О від 18.03.2013 року, звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, надавши при цьому усі необхідні документи, передбачені ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для здійснення виплати страхового відшкодування. 13.11.2013 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь ПРАТ СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 8 966,82гривень. Оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено страховика про настання ДТП, з моменту виплати страхового відшкодування, у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до ОСОБА_1, щодо сплати у порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 8 966,82 гривень. З метою досудового вирішення вказаного питання, 18.08.2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на адресу відповідача було направлено регресну вимогу №03/1887, однак жодної відповіді страховиком отримано не було, тому з підстав відновлення свого порушеного права, представник позивача змушений звернутися з вказаним позовом до суду.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності, заяв про відкладення судового засідання, або заперечень стосовно предмету позову, до суду від нього не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 25.08.2013 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Chery», д/н НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 під управлінням останнього, та автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15.07.2013 року винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнано водія ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Постанова від 15.07.2013 року відповідачем не оскаржена і набрала законної сили.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АС/0875577 від 15.05.2013 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Chery», д/н НОМЕР_4.
Судом встановлено, що між ПРАТ СК «Арсенал Страхування» та власником автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №82/13-Т/О від 18.03.2013 року, згідно якого ПРАТ СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов*язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, його окремих складових частин чи додаткового обладнання, внаслідок ДТП.
Судом встановлено, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», ПАТ СК «Арсенал Страхування», після сплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №82/13-Т/О від 18.03.2013 року, звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Hyundai», д/н НОМЕР_5, надавши при цьому усі необхідні документи, передбачені ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для здійснення виплати страхового відшкодування.
13.11.2013 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь ПРАТ СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 8 966,82гривень, згідно платіжного доручення №4526 від 13.11.2013 року.
Відповідно до ст..ст. 525, 526, ЦК України, зобов*язання мають виконуватись належним чином, одностороння відмова від зобов*язання не допускається.
Отже, після виплати страхового відшкодування у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до підпункту ґ пункту 38.1 ст.38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції що діяла на момент скоєння ДТП), страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника, або водія зазначеного транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховникуа у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.1 пунткту 33.1 ст.33 цього Закону.
Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхувальник зобов*язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбаченим цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено страховика про настання ДТП, з моменту виплати страхового відшкодування ПРАТ СК «Арсенал Страхування», у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до ОСОБА_1, щодо сплати у порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 8 966,82гривень.
18.08.2014 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» на адресу відповідача, ОСОБА_1 було направлено регресну вимогу №03/1887, однак жодної відповіді страховиком отримано не було.
Пунктами 1, 3 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов*язані з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243,4 гривень в рахунок сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 1187 ЦК України, ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після отримання копії рішення відповідачем, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Буран О.М.