Єдиний унікальний номер 725/488/15-ц
Номер провадження 4-с/725/6/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною скаргою на дії державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_2, в обґрунтування якої вказувала на те, що 28.01.2015 року нею було отримано постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №40502747, а також постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні та вимогу державного виконавця про проведення перевірки 30.01.2015 року о 15 год. 00 хв. виконання боржником рішення суду.

Вважає, що вищевказані процесуальні документи, а саме постанови про поновлення виконавчого провадження та призначення спеціаліста не відповідають вимогам п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Міністерством юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, оскільки не містять обовязкових реквізитів характерних для таких постанов, зокрема у них відсутня резолютивна частина рішення суду відповідно до тексту рішення суду та прізвища осіб, яким направляється постанова.

Крім того, вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження, оскільки відповідно до ухвали про розяснення рішення суду, яке підлягає виконанню, її було зобовязано демонтувати дверне полотно, яке знаходиться біля сходової клітини, проте таких дверей там немає.

Також, вказувала на те, що постановою про залучення спеціаліста Чернівецького обласного комунального бюро технічної інвентаризації на вирішення спеціалісту поставлено ряд питань, які не можуть бути вирішеними без проведення відповідної будівельно-технічної експертизи, а також питання за своїм змістом не конкретизують якого саме дверного полотна вони стосуються.

Крім того, зазначала про те, що у постанові про залучення спеціаліста було надано останньому строк надання висновку до 03.02.2015 року, натомість державний виконавець надіслав їй вимогу про добровільне виконання рішення суду до 30.01.2015 року, однак встановлений термін не узгоджується з матеріалами виконавчого провадження, оскільки перешкоджає спеціалісту виконати вимоги постанови державного виконавця, а також зі змісту висновку спеціаліста не зрозуміло про які саме двері йдеться у рішенні суду, яке підлягає виконанню, тим самим висновки державного виконавця суперечать самі собі.

У звязку з наведеним, посилаючись на норми процесуального права, просила визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця від 28.01.2015 року, винесені у виконавчому провадженні ВП №40502747 та визнати незаконними дії державного виконавця Чабан Г.Ю. щодо винесення вказаних постанов та видачі вимоги від 28.01.2015 року у вказаному виконавчому провадженні.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у ній.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні надала суду пояснення аналогічні змісту скарги та просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець Чабан Г.Ю. заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи її доводи безпідставними.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення заявника, її представника та заінтересованих осіб, а також дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Пунктами 4, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника. Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Судом встановлено, що упровадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні сходовою клітиною загального користування та за наслідками розгляду даної справи в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 25.09.2013 року рішення суду першої інстанції від 09.08.2013 року у цій справі скасовано та винесено нове рішення про задоволення позову й відповідно зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні сходовою клітиною загального користування в будинковолодінні №32 по вул. Тихорецькій в м.Чернівці шляхом демонтажу дверного полотна (дверей) на сходовій клітині загального користування на рівні першого поверху.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З метою примусового виконання вище вказаного рішення суду судом видано виконавчий лист, який був звернутий до виконання стягувачем та постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 05.11.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду.

В подальшому, постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС ОСОБА_5 від 03.10.2014 року вказане виконавче провадження зупинено у звязку з зверненням державного виконавця до суду із заявою про розяснення рішення.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Як встановлено судом, у звязку із необхідністю розяснення рішення суду, яке перебуває на примусовому виконанні, державний виконавець звернувся до апеляційного суду Чернівецької області із заявою про розяснення рішення суду та відповідно за наслідками розгляду даної заяви, ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.11.2014 року заяву державного виконавця задоволено, розяснено рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області від 25.09.2013 року, зазначивши про зобовязання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні клітиною загального користування між квартирами № 2 та № 4 в будинковолодінні №32 по вул. Тихорецькій в м. Чернівці шляхом демонтажу дверного полотна (дверей) на сходовій клітині загального користування на рівні першого поверху, перед сходовим маршем на другий поверх.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Таким чином, враховуючи той факт, що підставою для зупинення виконавчого провадження було звернення державного виконавця до суду із заявою про розяснення рішення суду, з моменту, коли державному виконавцю стало відомо про наслідки розгляду судом такою заяви, виконавче провадження підлягає поновленню, у звязку з чим у державного виконавця Чабан Г.Ю. були підстави для винесення постанови від 28.01.2015 року по поновлення виконавчого провадження.

Крім того, згідно вимог ч. 1,2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Так, на виконання вище вказаних вимог закону, 28.01.2015 року державним виконавцем Чабан Г.Ю. винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої залучено спеціаліста Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації на вирішення якому постановлено ряд питань та запропоновано бути присутнім 30.01.2015 року за адресою м.Чернівці, вул. Тихорецька, 32 при здійсненні державним виконавцем перевірки виконання рішення суду, а також надати письмовий висновок щодо питань, викладених у постанові до 03.02.2015 року.

Оскільки, спеціаліст залучений державним виконавцем з власної ініціативи, визначення переліку питань, які підлягають вирішенню спеціалістом входить до компетенції державного виконавця, що не позбавляє права сторін виконавчого провадження звернутись до державного виконавця із заявою в порядку ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, доводи заявника щодо незаконності та неправомірності дій державного виконавця по винесенню державним виконавцем оспорюваних постанов, то суд ураховуючи вищевказані вимоги закону приходить до висновку про безпідставність таких доводів, оскільки дані постанови винесені державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на забезпечення виконання рішення суду.

Щодо доводів заявника та її представника про порушення процесуальної форми та змісту вказаних вище постанов, зокрема відсутності резолютивної частина рішення суду відповідно до тексту рішення та прізвища осіб, яким направляється постанова, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до вимог п. 1.5, 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону.

Як убачається зі змісту оскаржуваних постанов, зокрема постанова про поновлення виконавчого провадження містить вказівку про направлення її копії сторонам, прізвище, імя та по батькові яких вказано у її вступній частині та постанова про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні містить резолютивну частину рішення суду. Крім того, постановою державного виконавця від 2 березня 2015 року до постанов державного виконавця в частині зазначення резолютивної частини рішення суду внесені відповідні виправлення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, копії вказаних постанов були надіслані боржнику та вказані постанови були винесені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутність у постанові про поновлення виконавчого провадження змісту резолютивної частини рішення, а саме наявність лише вказівки на предмет спірних правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та в частині яких проводиться примусове виконання рішення суду та відсутність у постанові про призначення спеціаліста вказівки про направлення її копії сторонам, не призвело до порушення прав заявника та будь-яких інших осіб, а тому вказані постанови не можуть бути скасовані із таких формальних підстав, які не впливають на права та обовязки учасників процесу.

Разом з тим, суд вважає, що у державного виконавця станом на 28.01.2015 року були відсутні підстави для направлення на адресу заявника вимоги про добровільне виконання рішення суду в строк до 30.01.2015 року, 15 год. 00 хв., виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до п. 1. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обовязковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, проте як вбачається з вимоги державного виконавця, останнім запропоновано боржнику виконати рішення суду у дводенний строк з моменту винесення постанови про поновлення виконавчого провадження, що є недостатнім враховуючи зміст рішення апеляційного суду та ухвали про розяснення рішення, а також, враховуючи залучення спеціаліста Чернівецького обласного комунального бюро технічної інвентаризації з метою з'ясування та роз'яснення питань щодо дверного полотна, яке підлягає демонтажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога державного виконавця від 28.01.2015 року була винесена передчасно та вказаний у ній строк є недостатнім для виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом демонтажу дверей.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

На підставі вище викладеного та керуючись п.п. п. 1.5, 1.5.1, 1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 ст.ст. 11, 12, 13, 25,39, Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 3,4,11, 208-210, 293,294,295,383,386-388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати вимогу державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_2 від 28.01.2015 року про добровільне виконання ОСОБА_1 рішення суду в строк до 30.01.2015 року, 15 год. 00 хв.

В решті вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало