ун. № 759/1242/15-ц
пр. № 2/759/2222/15
08 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Захарчук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини.
При цьому, посилається на те, що вона з відповідачем вела сімейне життя без укладення шлюбу з 2010 р. по 2012 р. і мають вищевказаного неповнолітнього сина, якого за спільною заявою зареєстрували у Віддлі РАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві, вказавши себе батьками дитини. Вона з відповідачем наприкінці 2012 р. припинила фактичні сімейні стосунки, стали проживати окремо один від одного по різним адресам, дитина залишилась проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, ніяким чином не приймає участі в утриманні сина й дитина знаходиться на її повному утриманні, що є дуже важко, добровільно відповідач сплачувати кошти на утримання дитини відмовляється, хоча може допомогу надавати. Відповідач не має постійного заробітку, має мінливий, нерегулярний характер заробітків.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, належним чином судові повістки йому направлялись по зареєстрованому місцю проживання, підтвердженому даними адресного бюро, вони повертаються з позначкою „за закінченням терміну зберігання", тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити без його участі спір, провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі жили однією сім'ю з 2010 р. по 2012 р., і мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного по різним адресам. Як вбачається з позовної заяви, пояснень позивача, письмових доказів по справі, їх неповнолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с.3, 4).
Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров*я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Аліменти за минулий час можуть присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.
В даному випадку норми закону передбачають обов*язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Неповнолітня дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі у виховані сина, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, і в розмірі 1000 грн., що не перевищує розміру прожиткового мінімуму, встановленому законом для дітей відповідного віку у 2015 році, з 27.01.2015 р. - дати подачі позову до суду, щомісячно, до повноліття дитини, виходячи з конкретних обставин справи, доходів сторін. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд виходив також з того, що не має переконливих підтверджуючих даних щодо постійного працевлаштування відповідача, отримання ним регулярного заробітку чи доходу, а також те, що позивач у позові вказує на середньомісячні витрати на дитну в 2000 грн., й батьки мають рівні права та обов'язки у відповідності до ст. 7 СК України у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, і вказаний розмір аліментів буде найбільш справедливим для нормального матеріального забезпечення дитини.
З боку відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не поступило, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України.
В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню в розмірі 1000 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо ОСОБА_1 при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 76, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд-
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 27.01.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина у межах суми платежу за один місяць в розмірі 1000 гривень підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі в сумі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня йго проголошення. Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Суддя