09.04.2015 227/5587/14-ц
У Х В А Л А

09 квітня 2015 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Здоровиця О.В.,

секретаря с/з ОСОБА_1

за участю

заявника ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_2 про внесення відомостей до виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 30 березня 2015 року звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить внести зміни до виконавчого листа, який виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області у цивільній справі № 227/5587/14-ц (провадження № 2/227/208/2015) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, а саме просить внести до виконавчого листа додаткові відомості у вигляді ідентифікаційного коду відповідача ОСОБА_5 та зазначити дату та місяць народження останньої з метою подальшого звернення в державну виконавчу службу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 підтримала внесену заяву в повному обсязі і просила її задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася. Про час і місце розгляду справи належним чином була повідомлена.

Суд вважав можливим розглянути справу без участі боржника, так як відповідно до ч.3 ст.369 ЦПК України, неявка боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Стягувач проти вказаного не заперечував.

Вивчивши дану заяву, дослідивши матеріали цивільної справи № 227/5587/14-ц (провадження № 2/227/208/2015) прихожу до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 227/5587/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, 22 січня 2015 року Добропільським міськрайонним судом було винесено заочне рішення по даній справі, згідно якого з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

24 лютого 2015 року ОСОБА_2 судом був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів.

На час винесення рішення по справі та на час видачі судом ОСОБА_2 виконавчого листа, суд не володів відомостями щодо індивідуального ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_3. Крім того з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 позивач ОСОБА_2 зазначала лише рік народження від повідки ОСОБА_3. Відомостей про дату і місяць народження останньої матеріали справи не містять.

З наданої заявником копії постанови заступника начальника відділу ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 від 16.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищевказанного виконавчого листа, так як у виконавчому документі відсутні повна дата народження боржника та його ідентифікаційний код.

Крім того в супровідному листі за № 1689 від 16.03.2015 року, який підписаний заступника начальника відділу ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, що адресований ОСОБА_2 роз»яснено останній, що вона має право на звернення до суду з питань приведення виконавчого документа у відповідність із вимогами ст..18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Цивільно-процесуальним кодексом України, а саме ст..369 ЦПК України передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд за заявою стягувача або боржника може виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Даною нормою не передбачено вирішення судом питання про внесення до виконавчих листів додаткових відомостей, які не були суду відомі в момент складання виконавчого листа.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі повинні бути зазначені повне найменування ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Пунктом 6 частини першої статті 26 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

В судовому засіданні встановлено, що в своїй заяві ОСОБА_2 фактично просить суд внести до виконавчого листа додаткові відомості про боржника ОСОБА_3 (дату та місяць народження та ідентифікаційний код останньої), які суду не були відомі ні на час винесення рішення по справі, ані на час видачі виконавчого листа, а також не є відомими на час розгляду даної заяви в суді. Будь-яких клопотань від ОСОБА_2 про витребування певних документів під час розгляду вказаної заяви по суті не надходило. При цьому судом належним чином були роз»ясненні позивачу ОСОБА_2 її права та обов»язки та наслідки вчинення або не вчинення процесуальнийх дій.

Зі змісту ч.1 ст.18 ЗУ Про виконавче провадження вбачається, що відомості в виконавчому листі про дату народження боржника не є обов»язковими і зазначаються у виконавчому листі в разі, якщо вони відомі суду, що видав виконавчий документ.

Відомості щодо зазначення індивідуального ідентифікаційного номеру є обов»язковими, але у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Враховуючи наведене суд вважає, що заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, так як судом дотримані норми законодавства при видачі і оформленні виконавчого листа, а не зазначення в виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не позбавляло можливості державного виконавця отримати ці дані про особу на підставі ст..11 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто вказане свідчить про те, що постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.03.2015 року є незаконною, що не позбавляє ОСОБА_2 звернутися зі скаргою на рішення державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст.210, 369 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення відомостей до виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів, виданого на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду від 22.01.2015 року по цивільній справі № 227/5587/14-ц (провадження № 2/227/208/2015) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В.Здоровиця

09.04.2015