Справа № 758/4621/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гребенюк В.В.,

за участю - секретарів Шабатин Н.А., Миколаєць Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі за текстом - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1.), ОСОБА_2 (надалі за текстом - ОСОБА_2.), про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 0 за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 24 617 доларів США зі сплатою 12 % річних на строк до 20.04.2014 р. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору, 20.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_2 поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань.

08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та актом прийому передачі документації.

ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 30 107 доларів США 05 центів, в зв'язку з чим, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на обґрунтування та докази, що містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, участь представника не забезпечив, подав до суду заяву про застосування строків позовної давності та заперечення відповідно до якого, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 139 - 143).

Представник ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ПАТ «Дельта Банк» та представника ОСОБА_2, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, 20.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 0 (надалі за текстом - кредитний договір) за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 24 617 доларів США зі сплатою 12 % річних на строк до 20.04.2014 р. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором (а.с. 6 - 15).

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору, 20.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого ОСОБА_2 поручилася солідарно та в повному обсязі відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань (а.с. 16 - 17).

08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та актом прийому передачі документації (а.с. 24 - 26).

Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору процентна ставка за кредитами встановлюється 12 % річних.

ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 30 107 доларів США 05 центів з яких 15 531 долар США 84 цента - заборгованості за кредитом; 17 135 доларів США 54 цента - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 123).

Розрахунки ПАТ «Дельта Банк», з посиланням на належні та допустимі докази, ОСОБА_1 спростовані не були.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення його дії, що укладені між банком та позичальником.

Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

До суду, доказів направлення на адресу поручителя - ОСОБА_2 ПАТ «Дельта Банк» вимоги про невиконання позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені кредитним договором - рекомендованим листом, надано не було, а відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки обов'язки, передбачені умовами укладеного між сторонами договору поруки, у ОСОБА_2 не виникло.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки визначені в ст. 611 ЦК України, зокрема розірвання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, на основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що права ПАТ «Дельта Банк» було порушено.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 19.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

ОСОБА_1 було направлено до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 142 - 143).

Клопотання про визнання поважними причин пропущення позовної давності, від представника ПАТ «Дельта Банк» до суду не надходило.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13, згідно якої, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення, а позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу, судом були здійсненні розрахунки заборгованості за договором кредиту та встановлено, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 9 360 доларів США 37 центів, що за курсом НБУ становить на дату розрахунку становить 145 647 гривень 35 копійок, заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 7 326 доларів США 46 центів, що за курсом НБУ становить на дату розрахунку становить 113 999 гривень 71 копійка.

Посилання ОСОБА_1 на неналежність та необґрунтованість розрахунку заборгованості, належними та допустимими доказами обґрунтовано не було та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 654 гривні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 256 - 257, 267, 525 - 526, 610, 625, 629, 651, 1049 - 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3 - 14, 27 - 30, 57 - 60, 79, 81, 88, 208 - 209, 213 - 215, 224, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () заборгованість за кредитом у розмірі 16 686 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) доларів США 83 центи;

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Гребенюк