Справа 431/561/15-ц
Провадження 2/431/463/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

03 квітня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Олійник С.В.,

при секретарі Хорольській І.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1,

прокурора прокуратури Старобільського району Борсенко Н.О.,

представника третьої особи Резніченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 січня 1970 року вона вступила у шлюб з ОСОБА_5 та зміна прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_7. 08 лютого 1973 року шлюб з ОСОБА_5 було розірвано і вона зміна прізвище на ОСОБА_6. 12 січня 1980 року вона уклала шлюб з ОСОБА_8 і змінила своє прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_8. З моменту розірвання шлюбу з 13 листопада 2001 року прізвище не змінювала. 17 липня 1998 року її донька ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9, який прийняв її прізвище ОСОБА_5, але в органи реєстрації актів цивільного стану щодо зміни прізвища в паспорті не звертався, тому в реєстрі актів цивільного стану значиться прізвище ОСОБА_5, а в паспорті ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_10. Сімейні відносини між її донькою та зятем не склалися, а в ході сімейного життя з'ясувалося, що ОСОБА_10 страждає багаторазовим аневризмом передньої і задньої части голови в результаті травми в армії, воно співпадає із соматичним захворюванням із проявом шизофренії, що підтверджується відповіддю головного лікаря КУ "Біловодська ЦРБ" № 622 від 06 серпня 2014 року. Щодо його психічного розладу він багаторазово лікувався у Сватівській психіатричній лікарні і стоїть на обліку за місцем проживання у лікаря психіатра Біловодської ЦРЛ. Через зазначені обставини судом 13 вересня 2001 року шлюб між її донькою та ОСОБА_4 був розірваний. Дитина ОСОБА_10 залишився проживати з матір'ю. ОСОБА_4 практично з сином не зустрічався, не допомогав, у вихованні участі не приймав. ІНФОРМАЦІЯ_8 її донька ОСОБА_7 померла, онук залишився на її утриманні та вихованні. Від виконання батьківських обов'язків батько ОСОБА_11 ухилявся. Просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити її опікуном неповнолітнього ОСОБА_10.

Відповідач ОСОБА_4 у судові засідання неодноразово 18 березня 2015 року на 08 годину, 03 квітня 2015 року на 08 годину 30 хвилин не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про місце, день та час слухання справи своєчасно повідомлявся належним чином, простою та рекомендованою поштою, що підтверджується поштовими повідомленнями, у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач ОСОБА_1 не заперечувала проти такого вирішення справи.

03 квітня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свій позов та просила суд його задовольнити.

У судовому засіданні представник третьої особи спеціаліст служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації Луганської області - Резніченко В.Ю. вважала доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 Надала суду висновок органу опіки та піклування Старобільської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника третьої особи, заслухавши думку прокурора, яка підтримала позов, вважала доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_11, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_6, розірвання шлюбу з ОСОБА_5, ОСОБА_8 та народження ОСОБА_7, вбачається, що позивач є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про смерть від 21 липня 2014 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Старобільськ Луганської області.

Згідно свідоцтва про одруження від 23 серпня 2000 року, виданого повторно, ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_7 та змінив прізвище на ОСОБА_7.

Згідно довідки Старобільської міської ради від 29 липня 2014 року ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 та її утриманні знаходиться ОСОБА_10, мати дитини померла.

Згідно інформації про випускника Старобільської ЗОШ І-ІІ ст. №1 ОСОБА_10, 1998 року народження, ОСОБА_10 навчався в Старобільській ЗОШ І-ІІ ст. № 1 з 1 по 9 клас. Закінчив школу та отримав свідоцтво про базову середню освіту у червні 2014 року. Учбовий матеріал засвоїв на середньому рівні. В період навчання проживав з бабусею ОСОБА_1, яка приділяла належну увагу вихованню онука, підтримувала постійний зв'язок з класним керівником, регулярно відвідувала класні збори. ОСОБА_11 - ОСОБА_7 була інвалідом І групи, часто хворіла, померла ІНФОРМАЦІЯ_8. Батько - ОСОБА_4 з сім'єю не проживав, перебував на медичному обліку, як психічно хвора людина.

Згідно побутової характеристики ОСОБА_1, виданої вуличним комітетом 07 серпня 2014 року, ОСОБА_1 характеризується позитивно, зарекомендувала себе відповідальною, стриманою, врівноваженою.

З висновку органу опіки та піклування Старобільської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 наородження, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_11, ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_8. Після смерті матері неповнолітній ОСОБА_10 опинився у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що його батько, ОСОБА_4, не має постійної роботи, ухиляється від виховання і утримання сина, не забезпечує догляду за неповнолітньою дитиною та його виховання в родині. Батько ОСОБА_11, ОСОБА_4, не працює, не виконує своїх батьківські обов'язки, не створює умов необхідних для всебічного розвитку дитини, не дбає про його фізичний, розумовий та духовний розвиток, вихованням сина не займається, разом з сином не проживає, будь-якої допомоги на його утримання не надає. Неповнолітній ОСОБА_10 перебуває у службі у справах дітей, на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Згідно зі свідоцтвом про народження хлопець, народжений у шлюбі між його батьками, його батьком вказаний ОСОБА_4. Згідно зі свідоцтва про одруження, 17 липня 1998 року укладено шлюб між матір'ю ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_9. Окрім цього, в даному свідоцтві вказано, що після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка після одруження змінено на ОСОБА_7. Спеціалістами служби були проведені бесіди з батьком ОСОБА_11, ОСОБА_12, щодо його обов'язків з утримання та виховання сина, про забезпечення потреб ОСОБА_10, але роз'яснення та рекомендації, на жаль, він сприймав агресивно та неадекватно. Крім того, ОСОБА_4 займається жебракуванням, чим компрометує свою репутацію та репутацію свого сина-підлітка. Протягом майже всього часу хлопчиком опікувалася матір, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 та бабуся ОСОБА_1. ОСОБА_11 і зараз проживає з бабусею. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання родини від 22 січня 2015 року, дитина має мінімум для життя. У ОСОБА_10 відсутні власні речі для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку та для повноцінного здобуття освіти, такі, наприклад, як комп'ютер, велосипед, спортивний інвентар, книги, тощо. Бабуся ОСОБА_1 бажає встановити піклування над неповнолітнім онуком та отримувати державну допомогу. Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_4, ухиляється від виконання батьківських обов'язків: не займається вихованням свого сина, не дбає про його фізичний, розумовий та духовний розвиток, не надає будь-якої фінансової допомоги на утримання ОСОБА_10, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування в особі Старобільської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. ст. 48, 51 Конституції України, - кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Дитинство і батьківство охороняються державою.

Ст. 27 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть відповідальність за забезпечення умов життя дитини, необхідних для його розвитку.

Ст.150 Сімейного кодексу України зобов'язує батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати до самостійного життя.

Ст.12 Закону України передбачає, що на батьків покладається обов'язок за виховання, навчання, розвиток дитини і батьки несуть відповідальність за порушення прав дитини.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судовою практикою стало, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Висновок органу опіки та піклування у суду сумнівів не викликає, суд вважає висновок органу достатньо обґрунтованим, та таким, що не суперечить інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_10.

Незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте суд вважає, що немає підстав вважати і не знаходить виняткового випадку і конкретних обставин справи для вирішення питання про не позбавлення батьківських прав відповідача, тому що таких конкретних обставин і виняткового випадку у суді не встановлено. Відповідач ОСОБА_4 до наступного часу не змінив свого ставлення до свого неповнолітнього сина.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

На підставі ст.ст. 164, 165, 166, ст. ст.180-182 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Шахтарське, м. Свердловськ Луганської області.

Призначити опікуном неповнолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Шахтарське, м. Свердловськ Луганської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку с. Бутове Старобільського району Луганської області, яка проживає за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер не відомий, судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. В. Олійник