Справа № 645/837/15-ц
Провадження № 2/645/895/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2015 року м. Харків
Фрунзенський райсуд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової Т.М. за участю секретаря судових засідань Ляхової І.Ю., прокурора Осадчої Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем була знайома більше 13 років, в зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала. ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4. Відповідач визнав себя батьков дитини про що зазначено у свідоцтві про народження. Після народження сина, вони розлучилися і в даний час дитина проживає разом з нею, і перебуває на її утриманні. ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, її виховання та утримання. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів. Зазначені факти, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Згідно ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. При таких обставинах, вважає, що батька треба позбавити батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином за останнім відомим місцем проживання, але в судове засідання не з'явився, письмових заперечень не надав.
Представник третьої особи - Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської радиАнанченко Л.Б. позовні вимоги підтримала посилаючись на те, що відповідач ігнорував явки до комісії, від неповнолітнього надійшла заява, де він вказує на те, що з батьком не спілкується, він до школи не приходить, не дзвонить, подарунки не надсилає. З урахуванням інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3, який самоусунувся від виховання сина.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що сторони - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 і батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний ОСОБА_3, про що свідчить надана копія свідоцтва про народження дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.»
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач ОСОБА_3 не виконував та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до сина батьківської турботи, не цікавився та не відвідував його, не турбувався про його фізичний і духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на його виховання.
Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина
Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно довідки від 25.02.2015 року, виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 23», лише мати приводить сина на прийоми до лікарів, на медогляди. Батько разом із дитиною поліклініку ніколи не відвідував.
Згідно інформації навчальних закладів, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 6- А класу Харківської загальноосвітньої школи № 165 , вихованням, навчанням та доглядом за сином, займається його матір ОСОБА_2 Вона приймає активну участь у житті класу та школи, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами сина. Батько дитини жодного разу не з'являвся до шкільного закладу, та не приймав участі у вихованні та навчанні дитини, не цікавився його успіхами та поведінкою.
Відповідно до висновку Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 141 від 12.03.2015р. управління вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітнього сина.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини .
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .
Відповідач в судове засідання не з'являється, не надає доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися сином, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини.
На підставі викладеного ,та керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-214, 294, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано

Головуючий - суддя: