АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Заводян К.І., Перепелюк І.Б.

секретаря Давньої Я.А.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поділ майна подружжя та стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2015 року,

встановила:

ОСОБА_2 у січні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поділ майна подружжя та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року позовну заяву проданчук О.О. залишено без руху.

Після чого ухвалою Кельменцького районного суду Чернівецької обалсті від 13 лютого 2015 року заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2015 року скасувати й передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, пославшись на

порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги,

викладені в ухвалі Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26

січня 2015 року, ОСОБА_2 не виконано. Однак із такими висновками

№22ц-520 2015 рік Головуючий у 1 інстанції Харабара І.В.

Категорія: 48 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

суду першої інстанції погодитися не можна.

За змістом ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції вказав на відсутність доказів відмови відповідача ОСОБА_1 вирішити спір добровільно.

Згідно із ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі, крім інших даних ім»я (найменування) позивача і відповідача, а також ім»я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв»язку, якщо такі відомі, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до вимог наведеної норми суд першої інстанції вправі вимагати від особи, що подає заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Згідно роз'яснення, наданого у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З огляду на наведене посилання в ухвалі Кельменецького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2015 року на не зазначення доказів щодо відмови відповідача ОСОБА_1 вирішити спір добровільно стосуються вибору засобів доказування, оцінку яких здійснює суд за правилами ст.212 ЦПК України.

Відповідно до правил, встановлених пунктами 1-3 ч.6 ст.130 ЦПК України, суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову, вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнають кожною стороною, а які підлягають доказуванню.

Отже, визначення та належне процесуальне оформлення фактів, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них підлягають доказуванню, є обов»язком суду при проведенні попереднього судового засідання.

За таких обставин судом першої інстанції неправильно застосовано до позовної заяви ОСОБА_2 правила ст.121 ЦПК України.

Тому ухвала Кельменецького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання прийняття позовноі заяви на новий розгляд.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ст.312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької обалсті від 13 лютого 2015 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді