АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська академія будівництва та архітектури», третя особа Міністерство освіти та науки України - про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплати,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Придніпровська академія будівництва та архітектури» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 11.08.2014 було зараховано з 01.09.2014 до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням на будівельний факультет за денною формою навчання.

Батько позивача ОСОБА_3 працював на підземних роботах, за якими мав стаж роботи станом на 02.07.2014 - 15 років 5 місяців.

Таким чином, ОСОБА_2О належить до категорії студентів, які є дітьми шахтарів.

З вересня 2014 року по травень 2015 року позивачу виплачувалась стипендія, розмір якої є значно нижчим, ніж встановлено ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік», ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік», яка гарантована йому як особі на яку поширюється дія ст.. 5 ЗУ України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Посилаючись на вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», згідно якої передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку, що дії відповідача щодо відмови в нарахуванні стипендії, саме в цьому розмірі є неправомірними, та законно стягнув з навчального закладу суму недорахованої та невиплаченої стипендії, на які позивач має право відповідно до вказаного Закону.

Доводи апелянта про те, що юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобовязаннями держави, а також те, що Академія є бюджетною неприбутковою установою, а тому не повинна здійснювати виплату студентам стипендій, передбачених ст.. 5 вказаного Закону - є необґрунтованими, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена в залежність від наявності на це коштів у кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент.

Твердження скаржника про те, що не можна примушувати відповідача сплачувати стипендії зазначені у ст.. 5 Закону, якщо це не передбачено ЗУ «Про освіту» та Постановою № 882, спростовуються наступним.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Разом з тим, чинним Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року, окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» він не приведений.

Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» зупинялася дія ряду законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, у той же час Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялася і Кабінету Міністрів України не делегувалося право визначати розміри передбачених ним видатків. Відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів.

Положення «Порядку призначення виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Виходячи із конституційного принципу верховенства права, при встановленні конкретного розміру пільги Кабінет Міністрів не вправі його встановлювати у меншому розмірі, ніж це визначено нормою закону.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування чи зміни судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська академія будівництва та архітектури» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4