АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1208/2015 Головуючий в І інстанції: Крапівіна О.П.
Категорія:54 Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 15 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан І.А.
Суддів:Радченка С.В.
Колісниченка А.Г.
При секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Азово-Сиваського національного парку, третя особа: директор Азово-Сиваського національного парку Поповчук Євген Сергійович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 02 вересня 2005 року по 01 лютого 2010 року працював в Азово-Сиваському національного природному парку (далі - Національний парк) на посаді заступника начальника виробничої мисливської дільниці о. Бірючий, а з 01 лютого 2010 року - на посаді начальника цієї дільниці. З 01 жовтня 2012 року дана посада була перейменована на - начальник відділу використання екосистем та рекреації. Наказом №56-к від 06 жовтня 2014 року його було звільнено з займаної посади за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Вважаючи своє звільнення незаконним та безпідставним, а наказ про звільнення таким, що не відповідає вимогам трудового законодавства, ОСОБА_5 просив суд: скасувати наказ №56-к від 06 жовтня 2014 року як незаконний і поновити його з 06 жовтня 2014 року на посаді начальника відділу використання природних ресурсів та рекреації в Національному парку; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2 041,00 грн., а також моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях відповідач, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що винесення Національним парком наказу про звільнення відповідача з займаної посади відбулося у порядку застосування стягнення у вигляді звільнення, а також у відповідності до норм трудового законодавства і підстави для його скасування і поновлення позивача на раніше займаній посаді відсутні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що наказом № 97-к від 01 вересня 2005 року позивач був прийнятий на посаду заступника начальника виробничої мисливської дільниці о. Бірючий в Національному парку. Наказом № 5-к від 28 січня 2010 року переведений на посаду начальника виробничої дільниці о. Бірючий. 15 жовтня 2012 року у зв'язку зі змінами у штатному розписі, наказом за № 65-к посада начальника виробничої дільниці о. Бірючий була перейменована на посаду начальника відділу використання екосистем та рекреації (а.с.14-16,75).

Наказом директора Національного парку від 06 жовтня 2014 року № 56-к ОСОБА_5 було звільнено з посади начальника відділу використання екосистем та рекреації Національного парку з 06 жовтня 2014 року у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 3-4).

Пунктом 3 ч.1 ст.40 КЗпП встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Частиною 2 ст.147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч.1 ст.147 КЗпП України).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.22 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п.3, 4, 7, 8 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Зокрема, у справі про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України суд повинен з'ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 зазначеної постанови, за передбаченими п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року.

Так, згідно наказу №49-к від 11 вересня 2014 року ОСОБА_5 оголошено догану, що є одним із видів дисциплінарного стягнення згідно ч.1ст.147 КЗпП України (а.с.17). Догана оголошена у зв'язку з виявленням факту порушення правил внутрішнього трудового розпорядку Національного парку, невиконання рішень, наказів, розпоряджень та вказівок своїх керівників, а саме: використання службового транспорту в неробочий час та виїзд на службовому транспорті за межі Національного парку без попередження та узгодження з керівником.

Позивачем наказ №49-к від 11 вересня 2014 року було оскаржено в судовому порядку. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 про скасування наказу про дисциплінарне стягнення у вигляді догани відмовлено (а.с.91-93,117-118).

В наказі Національного парку про звільнення позивача від 06 жовтня 2014 року також зазначені виявленні факти порушень позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку Національного парку, невиконання рішень, наказів, розпоряджень та вказівок своїх керівників, а саме:

- 19 вересня 2014 року було виявлено факти неподання на затвердження директору Національного парку графіків чергувань сторожів до 25 числа щомісячно, як того вимагає «Графік документообігу Національного парку на 2014 рік» затверджений директором Національного парку від 08 січня 2014 року;

- з 01 вересня 2014 року ОСОБА_5 своїм особистим рішенням змусив покоївку ОСОБА_6 виконувати роботу прачки з прання білизни без особистої згоди на те ОСОБА_6 та наказу по суміщенню та оплати праці згідно штатного розпису;

- бездіяльність ОСОБА_5 в частині невиконання ремонту електричної проводки у будинку кордон «Ворота», чим порушено правила пожежної безпеки.

Зазначеними діями начальник відділу використання екосистем та рекреації ОСОБА_5 систематично не виконував без поважних причин обов'язки, які покладені на нього посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку, що стало підставою для звільнення позивача з займаної посади за п.3.ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Судом першої інстанції всебічно досліджено всі накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, дана правова оцінка доводам сторін, поясненням свідків та зроблений правильний висновок про наявність підстав для застосування до позивача вимог п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, а саме неподання на затвердження директору Національного парку графіків чергувань сторожів до 25 числа щомісячно, як того вимагає «Графік документообігу Національного парку на 2014 рік» затверджений директором Національного парку від 08 січня 2014 року.

Інші факти порушення ОСОБА_5 правил внутрішнього трудового розпорядку Національного парку, про які зазначено в наказі про звільнення, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Так, 20 листопада 2013 року директором Національного парку було затверджено посадову інструкцію начальника відділу використання екосистем та рекреації, з якою позивач був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис (а.с. 71-72).

Згідно пункту 1 зазначеної посадової інструкції на начальника відділу використання екосистем та рекреації покладались наступні завдання та обов'язки: організовує та погоджує з керівництвом господарську діяльність роботи відділу, пов'язану із збереженням та використанням державного майна, житлових рекреаційних і адміністративних будинків, споруд, електроустаткування та комунікаційних мереж, направлену на виконання завдань, передбачених положенням Національного парку; своєчасно проводить поточний ремонт та обслуговування рекреаційних і адміністративних будівель; здійснює контроль за утриманням та використанням рекреаційних об'єктів за цільовим призначенням; забезпечує дотримання правил внутрішнього розпорядку та трудової дисципліни в колективі відділу, дотримання вимог охорони праці та пожежної безпеки; організовує роботи по рятуванню людей, тварин, майна; вживає заходів щодо заохочення та накладення стягнень на працівників відділу; веде облік за накопиченням та утилізацією відходів о. Бірючий; здійснює контроль за дотриманням лімітів використання паливно-мастильних матеріалів, витрат електроенергії, та інших енергоносіїв; здійснює контроль за використанням та дотриманням норм списання вугілля та скрапленого газу, дров; забезпечує своєчасне подання звітності в бухгалтерію національного парку (табелю робочого часу, звітів по списанню ТМЦ та інше); підтримує в належному санітарному стані екологічні маршрути, організовує проведення рекреаційних заходів; забезпечує виконання наказів та розпоряджень керівництва в своєму відділі.

Пунктом 2 вказаної посадової інструкції передбачена також відповідальність працівника, а саме: за використання та списання матеріальних цінностей, які надходять до відділу; раціональне використання і збереження житлових, господарських рекреаційних і адміністративних будинків; обслуговування рекреаційних і адміністративних будівель та своєчасний їх ремонт, закріплених за відділом транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, протипожежного обладнання та інвентарю; за виконанням плану робіт відділу у встановлений термін; відповідає за стан охорони праці та дотримання вимог пожежної безпеки; за дотримання затверджених лімітів витрат паливно-мастильних матеріалів, електроенергії та інших енергоносіїв; за своєчасну та в необхідному обсязі заготівлю дров; за своєчасну звітність (табелю обліку робочого часу, звітів по списанню ТМЦ, тощо); відповідає за вчасне виконання наказів, розпоряджень керівництва.

Відповідно до п. 20 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національного парку, затверджених наказом директора Національного парку від 15 вересня 2005 року № 53, працівники зобов'язані сумлінно виконувати свої службові обов'язки, виконувати свої посадові обов'язки згідно до посадової інструкції, своєчасно і точно виконувати рішення посадових осіб, накази, розпорядження і вказівки своїх керівників (а.с. 86 зв.). Пунктом 21 Правил визначено, що коло обов'язків, що їх виконує кожен працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, визначається посадовими інструкціями, затвердженими в установленому порядку. З зазначеними правилами позивач був ознайомлений особисто(а.с.89-90).

Наказом Національного парку №1 від 08 січня 2014 року згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV, а також п.5 ст.8 Закону про бухгалтерський облік про самостійне визначення облікової політики, затверджено основні принципи облікової політики для Національного парку, які впроваджуються у 2014 році, та будуть доповнюватися в результаті змін (а.с.42-44).

В додатку №7 до зазначеного наказу затверджено графік документообігу Національного парку на 2014 рік, в якому визначено обов'язок ОСОБА_5 щомісячно подавати звітність, а саме графік чергувань сторожів на наступний місяць за звітним до 25 числа щомісячно (а.с.45). Обов'язок подавати графік чергування сторожів позивачу визначено на Бірючанському відділенні.

Факт неподання позивачем на затвердження зазначених графіків чергувань за 2014 рік сторонами не заперечується.

У 2013 році відповідачем видавався аналогічний наказ про затвердження основних принципів облікової політики для Національного парку і затверджено графік документообігу на виконання якого ОСОБА_5 у 2013 році щомісячно подавалися на затвердження керівництву Національного парку відповідні графіки роботи чергувань сторожів (а.с.38-40,41,46-56).

Враховуючи, що посадовою інструкцією позивача передбачено обов'язок забезпечувати своєчасне подання звітності в бухгалтерію національного парку (табелю робочого часу, звітів по списанню ТМЦ та інше), а подання графіків чергувань сторожів, у відповідності до Наказу №1 від 08 січня 2014 року, відноситься до бухгалтерської звітності, і зважаючи, що зазначений обов'язок ОСОБА_5 у 2014 році не виконувався, у відповідача були всі підстави застосування до нього заходу стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звільнення позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП відбулося з дотриманням вимог ст.ст.40,147-149 Кодексу законів про працю України і підстави для задоволення позову про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відсутні, оскільки в порушення норм КЗпП ОСОБА_5 систематично порушував покладені на нього трудові обов'язки. Позивачем, в порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, не надано належних доказів на підтвердження необґрунтованості винесення відповідачем наказу про звільнення.

Доводи апелянта про те, що судом не надано оцінки заохоченням за його успіхи в роботі, які були винесені відповідачем особисто йому на протязі останніх трьох років, малозначимість дисциплінарних проступків, тривалий час роботи без порушень трудової дисципліни, не впливає на правильність вирішення спору і не може бути підставою для скасування рішення.

Посилання апелянта на те, що в порушення умов колективного договору, питання про його звільнення не розглядалося на засіданні або зборах трудового колективу, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наказ про звільнення позивача підписаний двома уповноваженими представниками трудового колективу, що відповідає ч.3 п.3 розділу 2 Колективного договору (а.с.78).

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів також не приймаються до уваги як такі, що не спростовують висновок суду про відсутність підстав для поновлення позивача на роботі, не ґрунтуються на законі та належних доказах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді