РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати право користування неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, що належить її батьку ОСОБА_3 на праві приватної власності.

При цьому посилається на те, що з 2006 р. вона з відповідачем проживала у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в них народилася донька ОСОБА_2. В травні 2008 р. вони з неповнолітньою донькою переїхали жити в квартиру відповідача, яка належить йому на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 в якій мешкали по 2014 рік. На теперішній час відповідач постійно виганяє свою неповнолітню доньку разом з нею з квартири в зв'язку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що відповідач ніколи не перебував у шлюбі з позивачкою, оскільки з 1979 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Після народження доньки подарував позивачці трикімнатну квартиру в якій у його відсутності могла б мешкати його донька. Крім того він ніколи на заперечував, щоб донька проживала разом з ним, проте заперечує проти проживання позивачки в квартирі, яка належить йому на праві власності. Відповідач також надав суду письмові заперечення на позов.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження, видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси 07.05.2008 р.

Згідно свідоцтва про право власності, що видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 12.11.2008 р. ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2.

Як вбачається з перекладу свідоцтва про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 29 червня 1979 року.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 17.01.2014 р. було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання висилитися. ОСОБА_1 зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_3 користуватися належним йому нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.05.2014 р., що набрало законної сили, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17.01.2014 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_1. В цій частині ухвалено нове рішення, виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2. В решті рішення залишено без змін.

Згідно акту державного виконавця від 31.07.2014 р. вимоги виконавчого листа № 523/17740/13-ц, який видав Суворовський районний суд м.Одеси від 05.06.2014 р. про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_3 виконано в повному обсязі.

Згідно акту державного виконавця від 25.11.2014 р. вимоги виконавчого листа № 523/17740/13-ц, який видав Суворовський районний суд м.Одеси від 05.06.2014 р. про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_3 виконано в повному обсязі. Як зазначено у вказаному акті особисто відповідачем він не виселяє з квартири свою доньку ОСОБА_2, проте категорично наполягає на тому, щоб ОСОБА_1 та її старша донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, які незаконно знаходяться у його квартирі залишили його квартиру.

Отже, будь-яких доказів того, що відповідач чинить перешкоди своїй доньці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 позивачкою суду не надано.

Таким чином суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

06.04.2015