АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7870/15 Справа № 194/262/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
20 серпня 2015 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік серпень 20 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія» «Автофінанс» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автофінанс» про визнання договору фінансового лізингу та стягнення коштів, посилаючись на те, що 23 липня 2014 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автофінснс» укладено договір фінансового лізингу, предметом якого, згідно прайсу транспортних засобів, був автомобіль Renault 1.5 DMTExpression.

Отримавши від представника зазначеного товариства рахунок до оплати та запевнення, що після такої оплати буде негайно отримано предмет лізингу, позивачем вже наступного дня було сплачено 132 000 гривень на рахунок відповідача.

Однак, не дивлячись на це, з причин відмови відповідача передати позивачеві предмет лізингу, виконання договору так і не відбулося.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що під час попередніх переговорів представником товариства його було введено в оману щодо умов виконання договірних зобовязань, а в самому договорі не міститься конкретних визначень щодо розміру щомісячних лізингових платежів, не вказано в кого саме лізингодавець придбає автомобіль, не визначено конкретний порядок та місце отримання лізингоодержувачем предмету договору, яким чином буде відбуватися страхування транспортного засобу, строк виконання зобовязань відповідача, а також на те, що в пункті 1.6 договору відображена несправедлива умова, згідно якої вартість автомобіля, що визначена в додатку № 3 розміром 220 000 гривень може бути в подальшому змінена і в такому випадку лізингоодержувач не буде мати вибору, окрім як доплатити різницю вартості до вже сплачених авансових платежів, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів відмолено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвали нове рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої станції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача ОСОБА_2 про те, що представником відповідача він був запевнений, що в разі оплати грошової суми у розмірі 132 000 гривень працівники компанії відразу приступлять до оформлення документів на транспортний засіб, і що в дійсності виконано не було, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та визнання договору фінансового лізингу недійсним, оскільки як видно з пункту 14.6 укладеного між сторонами договору, після підписання даного договору всі попередні домовленості вважаються такими, що втратили чинність, а помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін, відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, не є підставою для визнання правочину недійсним.

Оскільки загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину при підписанні сторонами договору фінансового лізингу були виконані, і правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та визнання укладеного між сторонами договору недійсним в цілому посилання позивача лише на наявність деяких умов зазначеного договору, які у відповідності до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» на його думку є несправедливими.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :