АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

14 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

За участі секретаря - Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2014р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що він є власником 27/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1989р., і на його частку згідно рішення народного суду Кіровського району м. Дніпропетровська від 26.01.1984р. попередньому власнику вказаної частки домоволодіння було виділено 335кв.м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2001р. визнано право власності на 1/60 частину спірного домоволодіння за ОСОБА_4

Відповідачі, в порушення порядку користування земельною ділянкою та домоволодінням встановленим рішенням народного суду Кіровського району м. Дніпропетровська від 26.01.1984р., за рахунок самовільно збудованої прибудови під літ. б та переносу паркану на 1 метр в сторону земельної ділянки позивача, зменшили її розмір на 28 квадратних метри, а також незаконно переобладнали одну з кімнат будинку, а тому уточнивши в ході розгляду справи свої позовні вимоги позивач просив суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в володінні та користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом пересування огорожі в сторону ділянки ОСОБА_2 на 1 метр протягом 25,2 метра та на 1,1 метр протягом 2,86 метра біля будинку літ. «А-1», та пересунути огорожу в сторону прибудови літ. «б1- 1» на 0,45 метрів протягом 3,2 метра.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2014р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_4 усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1, а саме пересунути огорожу в сторону ділянки ОСОБА_2 на 1 метр протягом 25,2 метри та на 1,1 метр протягом 2,86 метри біля будинку літ. «А-1», та пересунути огорожу в сторону прибудови літ. «б1- 1» на 0,45 метрів протягом 3,2 метри.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь держави по 243,60грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і закрити провадження по справі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, і судом не було прийнято до уваги, що спір між тими ж особами вже вирішувався раніше, і рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2012р. було скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2011р. було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання ОСОБА_2 перенести огорожу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням по справі ухвали про закриття провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_4 усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1, а саме пересунути огорожу в сторону ділянки ОСОБА_2 на 1 метр протягом 25,2 метри та на 1,1 метр протягом 2,86 метри біля будинку літ. «А-1», та пересунути огорожу в сторону прибудови літ. «б1- 1» на 0,45 метрів протягом 3,2 метри, суд першої інстанції не з'ясував характер правовідносин сторін та підстави пред'явлення позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, та не прийняв до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2012р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2011р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії скасовано і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено, і як вбачається з тексу рішення апеляційного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині ґрунтувались саме на тому, що ОСОБА_2 змінив порядок користування земельною ділянкою встановлений рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.1984р., у зв'язку з чим ОСОБА_3 просив зобов'язати ОСОБА_2 за свій рахунок пересунути огорожу в сторону своєї ділянки на 1,0 метр протягом 25,2кв. метри та на 1,1 метрів протягом 2,86 метрів біля будинку літ «А-1», а також зобов'язати ОСОБА_2 пересунути огорожу в сторони прибудови літ «б'-1»на 0,45 метрів протягом 3,2 метри, і саме у задоволенні цих вимог ОСОБА_3 рішенням апеляційного суду від 24.05.2012р. було відмовлено.

Проте, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом перенесення огорожі в сторону ділянки ОСОБА_2 на 1 метр протягом 25,2 метри та на 1,1 метр протягом 2,86 метри біля будинку літ. «А-1», та перенесення огорожі в сторону прибудови літ. «б1- 1» на 0,45 метрів протягом 3,2 метри, суд не прийняв до уваги, що заявлені ОСОБА_3 вимоги вже розглядались судом і за вказаними вимогами вже було ухвалено судове рішення, а процесуальний закон не допускає повторного розгляду справи з тих же підстав, про той же предмет і між тими ж сторонами.

Відповідно до п.2 ч.1, ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином колегія суддів вважає, що з урахуванням викладених обставин та норм права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 304, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2014р. скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Дніпропетровська міська рада, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою закрити.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з моменту проголошення.

Судді: