Справа №592/815/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Литовченко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/708/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття з дати звернення до суду, а також за минулий час - з лютого 2014 року до моменту звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати матері дитини - ОСОБА_4, починаючи стягнення з 30.01.2015 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено, вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині розміру визначених аліментів змінити, стягнувши з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, пояснення ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи з 15.11.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2014 року було розірвано (а.с. 5-6). Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_3 на даний час проживає в АДРЕСА_1, здійснює догляд за хворою матір'ю, яка потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою сільського голови Біжівської сільської ради від 28.02.2015 р. № 62 та консультативним висновком спеціаліста.

ОСОБА_3 працює різноробочим в селянському (фермерському) господарстві «Конкордія», напрямок його роботи є сезонним, розмір заробітної плати становить 1218 грн. на місяць, що підтверджується довідкою голови СФГ «Конкордія» від 26.02.2015 р. № 187.

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Правильно встановивши вказані факти на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, суд першої інстанції, з врахуванням статей 182, 184 СК України, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 самостійно утримує малолітню дочку, а ОСОБА_3 хоча і сплачує аліменти, проте їх розмір є незначним, не відповідає потребам дочки сторін, є значно заниженим за наявності можливості відповідача сплачувати їх в більшому розмірі.

Рішення суду відповідає і закріпленим у міжнародному та національному законодавстві, загальним засадам щодо дітей (ст.3 Конвенції про права дитини 1959 року, ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 2- 4, 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При визначенні розміру аліментів і частковому задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції були враховані всі обставини справи, те що відповідач є здоровою, працездатною людиною, його матеріальне становище, мінливий дохід та спосіб його отримання, зокрема те що він отримує мінімальну заробітну плату, а його робота має сезонний характер, кожного року він отримує дохід від земельних паїв у вигляді зерна в кількості 1600 кг., вартість якого значно перевищує його місячну заробітну плату. Проживаючи з матір'ю, відповідач утримує господарство: корову, двоє поросят, курей, має присадибну ділянку 0,40 га. Від даного господарства також отримує певний дохід, про що не заперечував в суді апеляційної інстанції, врахував місцевий суд і те, що ОСОБА_3 здійснює догляд за хворою матір'ю, яка проходить періодичне лікування.

Висновками місцевого суду доводами апеляційної скарги не спростовані. Остання не містить обґрунтованих посилань на порушення судом норм матеріального і процесуального права, які можуть бути підставою для зміни судового рішення.

Апелянт не позбавлений права в подальшому, в разі зміни його матеріального становища, стану здоров'я чи інших обставин ставити питання про зміну розміру аліментів.

Тому керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -