Справа № 188/1151/15-ц
Провадження № 2/188/602/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1" (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Позов обґрунтовує тим, що 01 червня 2011 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № BLаЖГА00015496. За цим договором позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 6000 гривень.

Згідно з умовами договору відповідач зобовязалася щомісячно не пізніше дати, встановленої в графіку, повертати кредит частинам та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 15,00 % річних та здійснювати щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 %. За кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань відповідач зобовязалася сплачувати штраф у розмірі 25% від суми кредитних коштів. У разі прострочення сплати щомісячного платежу відповідач зобовязалася сплачувати пеню у розмірі 0,50 % від суми неналежного виконання грошового зобовязання. Термін повернення кредиту згідно умов договору становить 01 березня 2014 року.

Позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 гривень.

Відповідач порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13 серпня 2015 року становить 21977 (двадцять одну тисячу дев'ятсот сімдесят сім) грн. 31 коп., з них: прострочена сума кредиту - 2666 грн. 90 коп.; прострочені проценти за користування кредитом - 978 грн. 11 коп.; прострочена комісія - 1355 грн. 71 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 16976 грн. 59 коп.

Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, просила зменшити розмір неустойки (пені) в звязку з тим, що пеня значно перевищує суму грошей, які вона отримала в кредит від банку, просить також врахувати її майновий стан.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується договором № BLаЖГА00015496 від 01.06.2011 року (а.с. 9-27), за яким відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 гривень.

Згідно з п. 2.5.2 договору відповідач зобовязалася щомісячно не пізніше дати, встановленої в графіку, повертати кредит частинам та сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 15,00 % річних та здійснювати щомісячну плату у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 %.

За кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань відповідач зобовязалася сплачувати штраф у розмірі 25% від суми кредитних коштів.

У разі прострочення сплати щомісячного платежу відповідач зобовязалася сплачувати пеню у розмірі 0,50 % від суми неналежного виконання грошового зобовязання.

Згідно з додатком № 1 до договору термін повернення кредиту становить 01 червня 2014 року (а.с. 17).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 7-8) станом на 13 серпня 2015 року заборгованість відповідача становить 21977 (двадцять одну тисячу дев'ятсот сімдесят сім) грн. 31 коп., з них: прострочена сума кредиту - 2666 грн. 90 коп.; прострочені проценти за користування кредитом - 978 грн. 11 коп.; прострочена комісія - 1355 грн. 71 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 16976 грн. 59 коп..

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

Позивач не обґрунтував у позові, на підставі яких норм законодавства він нарахував комісію за користування кредитом, не розкрив механізм нарахування її відповідачці в зазначеному у позові розмірі.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до п. 17 ст.1 цього Закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

В частині першій статті 901 ЦК України вказано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач зазначив у позові, що щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту.

На думку суду, в даному випадку комісія за управління кредитом - це не послуга, надана позичальнику, а прямий обов'язок банку, пов'язаний з урахуванням операцій з кредитування відповідно до нормативних актів Національного банку України.

Тому суд дійшов висновку, що в частині позовної вимоги про стягнення боргу по комісії за користування кредитом в розмірі 1355 грн. 71 коп. слід відмовити.

Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4.3. кредитного договору, укладеного між сторонами (далі Договору), у випадку прострочення позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини Договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобовязань.

Згідно п. 9 Спеціальної частини Договору передбачена пеня у розмірі 0,50 %, пеня розраховується за методом «факт/360», який передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів.

Відповідно до ч. 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості прострочена сума кредиту - 2666 грн. 90 коп.; прострочені проценти за користування кредитом - 978 грн. 11 коп.; а сума пені складає 16976 грн. 59 коп., що значно перевищує заборгованість по тілу кредиту та відсоткам.

Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді неустойки (пені) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань про повернення позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її неспівмірного збагачення.

Як зазначено у п. 27 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» частину 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Суд бере до уваги, що нарахована позивачем пеня як вид неустойки є неспівмірною із розміром основного боргу, крім того, відповідач є людиною похилого віку, пенсіонеркою та отримує пенсію 1234,56 грн., що підтверджується довідкою № 1864/04-19 від 23.10.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі. Проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3, що підтверджується довідкою № 2349 від 21.10.2015 року, виданою Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району дніпропетровської області. Її чоловік також є непрацездатною особою похилого віку, перебуває на пенсійному обліку і отримує пенсію в розмірі 3803,85 грн., що підтверджується довідкою № 1864/04-19 від 23.10.2015 року, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Петропавлівському районі. Сукупний сімейний дохід відповідача складає 5038,41 грн.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2666,90 грн., прострочені проценти за користування кредитом 978,11 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту 2500,00 грн., а всього стягнути 6145,01 грн., в іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20 березня 2015 року у позивача запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с. 5).

Згідно з п. 22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на 12.08.2015 року, яка діяла на час подання позову позивачем, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільнялася.

Позов до суду від імені позивача подано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб без сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 385,29 гривень, який встановлений ст.4 Закону України «Про судовий збір» на час вчинення процесуальної дії відповідно до положень ч.3 ст.2 ЦПК України.

На підставі викладеного та ст.ст. 525, 526, 527, 549, 550, 551, 611, 612, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6145 (шість тисяч сто сорок пять) грн. 01 коп., яка складається з наступного: борг по тілу кредиту 2666,90 грн., прострочені проценти за користування кредитом 978,11 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 385 (триста вісімдесят пять) грн. 29 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_4