Провадження по справі № 2/752/190/15
У Х В А Л А

30.01.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши клопотання представника відповідача - Кухар А.В. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Нотаріальної палати України, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про скасування рішення, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Нотаріальної палати України, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про скасування рішення, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії.

Представник відповідача - Кухар А.В. заявила клопотання про закриття провадження у вказаній вище справі, мотивуючи свої вимоги тим, що на її думку, провадження у справі має бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач та її представники заперечили проти задоволення клопотання, вважають його безпідставним та необґрунтованим у зв'язку з чим у його задоволенні просили відмовити.

Представник третьої особи, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи повідомлений судом, причини неявки суду не відомі.

Третя особа, ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктами 1, 7 частини 1 статті 3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, головною ознакою публічно-правових спорів є участь у них хоча б однією зі сторін суб'єкта владних повноважень. Окрім того, оскільки відповідно до п. 1 ч.1 ст. 3 та ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, необхідною ознакою належності справи до адміністративної юрисдикції є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій та повноважень, і ці функції та повноваження повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Компетенція адміністративних судів визначена ст. 17 КАС України та поширюється на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їх компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму. Вказаний перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню або поясненню, навіть опосередковано через інші законодавчі акти.

Загальний аналіз процесуальних норм законодавства України, за якими визначаються юрисдикційна належність та підсудність справ різній судовій спеціалізації, вказує на певні критерії розмежування спорів між ними. До яких, зокрема, входять такі, як: 1) суб'єктний склад сторін спору; 2) предмет спірних правовідносин; 3) характер спірних правовідносин.

Нотаріальна палата України не є суб'єктом владних повноважень, оскільки згідно п. 1.1 Статуту, Нотаріальна палата України є недержавною неприбутковою професійною організацією, яка об'єднує всіх нотаріусів України на засадах обов'язкового членства відповідно до статті 16 Закону України «Про нотаріат».

Оскільки коло правовідносин, що склалося між сторонами за своїм предметом є трудовим, суд вважає, що така справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд дійшов до висновків, що позивач дотримався вимог предметної підсудності, а тому у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1.п. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що така справа підсудна Голосіївському районному суду міста Києва, що унеможливлює задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.15, 205 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання представника відповідача Нотаріальної палати України - Кухар А.В. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Нотаріальної палати України, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 про скасування рішення, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя