АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2959/15
Категорія :трудові Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з невиконанням рішення суду та зобов'язання відповідача проведення відрахувань в Пенсійний фонд України страхових внесків та надання звітності в Пенсійний фонд України, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Укргазвидобування" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з невиконанням рішення суду про поновлення його на роботі з 22 січня 2013 року та про зобов'язання відповідача у відповідності з Законом України "Про обов'язкове державне пенсійне страхування" здійснити розрахунки з ПФУ щомісячними відповідними внесками.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилався на те, що рішенням суду від 31 березня 2010 року його поновлено на посаді директора газопромислового управління "Харківгазвидобування ДК "Укргазовидобування" НАК "Нафтогаз України" , правонаступником якого є ПАТ "Укргазвидобування НАК "Нафтогаз України". Вказане рішення суду ухвалою апеляційного суду Харківської області від 5 серпня 2010 року залишено без зміни, а ухвалою Верховного суду України від 20 вересня 2010 року відповідачу відмовлено у відкритті касаційного провадження.

В подальшому у зв'язку з невиконанням рішення суду про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу у судовому порядку додатково було стягнуто середній заробіток.

З таких підстав виходячи з середньоденної зарплати у розмірі 813,72 грн. з урахуванням уточнення позовних вимог у листопаді 2013 року у листопаді 2014 року та у січні 2015 року, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 409301,16 грн. за період невиконання рішення суду про поновлення на роботі з 22 січня 2013 року по 21 січня 2015 року та здійснити відповідні відрахування внесків до УПФУ у Шевченківському районі м. Києва.

Представник відповідача заперечував проти позову з посиланням на те, що рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі виконане на підставі наказу № 194-к від 1 грудня 2011 року та те, що одночасно цим наказом його звільнено з роботи по закінченню контракту.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішення Дзержинського районного суду від 21 січня 2015 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посланням на підставність та обґрунтованість заявленого позову, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням вимог процесуального права при розгляді справи при залишенні його без задоволення, рішення районного суду просить скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення районного суду залишити без зміни,виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, згідно наданих доказів встановлено та не оспорюються те, що ОСОБА_3 на підставі контракту № 30 від 8 грудня 2006 року з ДП "Укргазвидобування", укладеного до 7 грудня 2011 року працював директором газопромислового управління "Харківгазвидобування" та наказом № 114-к, від 27 лютого 2008 року був звільнений з роботи на підставі п.5 ст.40 КЗпП України та з ним було розірвано контракт.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 31 березня 2010 року яке ухвалою апеляційного суду Харківської області від 5 серпня 2010 року залишено без змін його поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказані судові рішення не скасовані та є чинним й на теперішній час.

Наказом № 194-к ДП "Укргазвидобування" від 1 грудня 2011 року на підставі рішення суду від 31 березня 2010 року ОСОБА_3 поновлено п.2 наказу на посаді директора газопромислового управління "Харківгазвидобування" з 7 грудня 2011 року, а п.3 цього Наказу звільнено з роботи 7 грудня 2011 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту на підставі п.2 ст.36 КЗпП України .

За таких обставин , відмовляючи у позові за безпідставністю заявлених ОСОБА_3 вимог суд із застосуванням ч.1 ст.76 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції закону № 2677-VI від 4 листопада 2010 року, за яким рішення про поновлення працівника на роботі вважається виконаним з дня видачі відповідного наказу власником або уповноваженим ним органом, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку з відповідача на його користь, оскільки відповідачем наказом його було поновлено на роботі та у зв'язку із закінченням строку контракту звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України без фактичного допуску до посадових обов'язків, що не суперечить нормам ч.ч.3, 4 ст.24 цього Кодексу про укладання трудового договору як шляхом фактичного допуску до роботи так й виданням відповідного наказу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про безпідставність такого висновку, як прийнятого у супереч чинного рішення від 29 січня 2013 року про стягнення з відповідача середній заробіток за вимушений прогул з 4 червня 2011 року по 21 січня 2013 року, ухвалою на підставах норм ст..ст.235, 236 КЗпП України, колегія залишає поза увагою, як такі, що не спростовують правильності висновку, виходячи із того, що середній заробіток за зазначений період стягнуто у зв'язку з неправильним визначенням відповідачем розміру середнього заробітку.

Рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права при розгляді справи, підстави до його скасування та задоволення апеляційної скарги у справі відсутні.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді