АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5313/2015 Головуючий в 1 інстанції - Белоконна І.В. Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Желепи О.В.

Суддів: Кабанченко О.А., Мараєвої Н.Є.

При секретарі : Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про скасування наказу про дисциплінарне стягнення, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення позивача , представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, відповідно до наказу № 586 від 15 жовтня 2014 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він обіймаючи посаду адміністратора реєстру 2 категорії, сам виявив допущені ним помилки при внесенні інформації до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство. Наявність таких помилок допускається локальними нормативними актами, а тому він не вважає, що вчинив порушення дисципліни, за яке міг би бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року позов задоволено.

Скасовано наказ Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України «про порушення трудової дисципліни « від 15 жовтня 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просив про скасування рішення в частині задоволених вимог та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Скаргу обґрунтовував тим, що суд не повно встановив обставини, які мали значення для вирішення справи, не надав належну оцінку доказам відповідача.

Так, судом не було враховано, що позивач неодноразово допускав помилки та неточності в роботі, в результаті яких формувались витяги з Єдиного державного реєстру, які не відповідали дійсності, та вимогам законодавства, щодо їх форми та змісту. Суд також не врахував наслідки таких порушень, а саме необхідність у відповідача використовувати додаткові бланки, та витрачати на них кошти, для формування витягів з внесеними виправленнями.

Та обставина , що позивач сам виявляв свої помилки не звільняє його від відповідальності за них. Суд також не вірно застосував положення інструкції, та не врахував, що позивачем були допущені помилки не лише, щодо внесення інформації, які згодом були виправлені, але й при видачі витягів з реєстру.

Суд встановивши наявність факту порушення трудової дисципліни в діях позивача, дійшов до помилкового висновку, що у відповідача було відсутнє право притягувати позивача за таке порушення до дисциплінарної відповідальності.

Суд не врахував, що законодавець не пов`язує можливість застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани з наявністю повторності порушення трудової дисципліни у поведінці працівника.

Висновок суду про неврахування роботодавцем тяжкості допущеного порушення є помилковим, так як відповідач застосував менш суворий вид стягнення - догану, а не звільнення.

В апеляційному суді представник відповідача доводи скарги підтримала.

Позивач та його представник заперечували проти доводів скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосовано до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Відповідно до ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Задовольняючи позов про скасування наказу, суд вважав встановленими такі обставини.

Згідно Наказу № 313-К ОСОБА_2 (позивач) прийнято на роботу до ДП «Інформаційний центр» (відповідач) з 04 грудня 2013 року на посаду адміністратора реєстрів 2 категорії (а.с.23).

Відповідно до Наказу № 586 від 15.10.2014 про порушення трудової дисципліни відповідачем за порушення пунктів 1.2 та 6.1.1 посадової інструкції, на підставі статті 147 КЗпП України адміністратору реєстрів 2 категорії відділу супроводження реєстрів ОСОБА_3 (позивачу) оголошено догану. Згідно тексту Наказу за результатом обробки помилок імпорту у системі фінансового обліку підприємства за вересень 2014 року було виявлено 8 платних операцій помилково сформованих адміністратором реєстрів 2 категорії відділу супроводження реєстрів ОСОБА_2 з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, а саме 5 скорочених витягів з Єдиного реєстру підприємств (№№279008. 279492. 287516. 288921, 288922) та 2 повних витяги з Єдиного реєстру підприємств (№№289190, 290958) (а.с.4).

Пунктом 1.2. Посадової інструкції адміністратора реєстрів 2 категорії відділу супроводження реєстрів (Посадова інструкція) зазначено, що під час виконання своїх службових обов'язків адміністратор реєстрів 2 категорії керується вимогами чинного законодавства України та нормативно-правовими актами, якими регламентується робота Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України, що підтримуються Підприємством (далі - Реєстри). Положенням про відділ супроводження реєстрів, розпорядчими та іншими нормативно-правовими актами Підприємства та цією посадовою інструкцією (а.с.5).

Пункт 6.1.1. Посадової інструкції передбачено, що адміністратор реєстрів 2 категорії несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього посадових обов'язків (а.с.7).

Службовими записками від 13 та 15 жовтня 2014 року начальника відділу супроводження реєстрів ДП «Інформаційний центр» Колесниченко Ю.Г. повідомлено керівництво установи про те, що позивачем у вересні 2014 року було допущено 8 помилково сформованих платних операцій, та вказано, що підприємству цим було завдано шкоди адже, операції по видачі витягів є платними (а.с.30-31).

Вищезазначені помилково сформовані операції позивач самостійно виявляв, належним чином реагував і повідомляв відповідача пояснювальними записками ще 30 вересня та 01 жовтня 2014 року (а.с.32-33).

Відповідно до п. 2.7. Посадової інструкції адміністратор реєстрів 2 категорії відділу супроводження реєстрів зобов'язаний своєчасно реагувати на виявленні недоліки щодо невнесеної або помилково внесеної інформації до реєстрів.

Враховуючи вище наведе, суд вважав встановленим, що, при виконанні позивачем свого обов'язку, останній дотримався інструкції, вчасно виявив допущені помилки, повідомив про них відповідача, а тому виконав свої посадові обов`язки належним чином згідно Посадової інструкції про зобов'язання своєчасно реагувати на виявленні недоліки щодо невнесеної або помилково внесеної інформації .

Суд також виходив з того, що відповідач не довів суду, що позивачем були порушені вимоги законодавства при виконанні ним своїх посадових обов`язків, а тому не довів порушення посадової інструкції, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Щодо пункту 6.1.1. Посадової інструкції, яким передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, необхідно зазначити наступне. Правова природа будь-якої відповідальності вимагає підстав її застосування. Підстави відповідальності це сукупність обставин, наявність яких робить відповідальність можливою і необхідною. Відсутність сукупності таких обставин виключає таку відповідальність. Відповідачем ні у запереченнях на позовну заяву, ні безпосередньо у судовому засіданні не доведено, які саме конкретні порушення вимог пункту 1.2. Посадової інструкції позивач здійснив і у зв'язку з чим до нього застосовані приписи пункту 6.1.1. зазначеної інструкції.

Задовольняючи позов, суд також встановив, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач порушив порядок, передбачений ст. 149 КЗпП України.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про порушення порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також не доведеність відповідачем наявності в діях позивача порушень посадової інструкції, при виконанні своїх трудових обов`язків відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що законодавством не передбачено внесення інформації до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство з помилками, не свідчать про те, що позивач в справі порушив під час виконання своїх обов`язків посадову інструкцію, якою, як вірно встановив суд, передбачений порядок внесення виправлень, до реєстрів.

Представник відповідача ні в суді першої інстанції, ні в судовому засіданні апеляційного суду ні в апеляційній скарзі не вказала, які законодавчі акти були порушені позивачем під час виконання ним своїх посадових обов`язків.

Як пояснив позивач в судовому засіданні апеляційного суду, він визнав, що ним дійсно були допущені механічні помилки при формуванні реєстрів, проте вони були суто технічними та не значними, стосувались невірно зазначених літер та окремих розділових знаків, які були ним же виявлені, та усунуті в порядку передбаченому його посадовою інструкцією.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що порушення трудової дисципліни позивача полягало, не лише в допущенні помилок, а й у видачі реєстрів з недостовірною інформацією клієнтам та користувачам реєстру є недоведеними та спростовуються поясненнями представника відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, яка на запитання суду пояснила, що ні кому не були видані реєстри з помилками, так як ні хто за тими реєстрами, в яких спочатку були допущені помилки, до моменту їх виправлення до відповідача не звернувся.

Доводи відповідача про те, що внаслідок таких помилок, підприємство несло збитки, внаслідок витрачання нових бланків суворої звітності є недоведеними, та не впливають на правильність постановленого рішення, оскільки був порушений порядок передбачений ст. 149 КЗпП України для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У позивача не було відібрано пояснення, а посилання відповідача на пояснювальні записки, які подавав сам позивач 30 вересня та 01 жовтня 2014 року, колегія суддів не може прийняти, тому, що вказані пояснення подавались в порядку виправлення помилок, визначеному інструкцією, а не на вимогу відповідача з приводу допущення позивачем порушень трудової дисципліни.

Крім того, відповідач зазначав, що про порушення трудової дисципліни, було повідомлено керівником відділу в якому працював позивач, службовою запискою.

Зі справи вбачається, що така службова записка датована 13 жовтня 2014 року.

Відповідно, пояснювальні записки надані позивачем в кінці вересня та 01 жовтня 2014 року, не можна вважати поясненнями відібраними відділом кадрів відповідача з приводу порушень трудової дисципліни, про які було повідомлено керівництво 13 жовтня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що законодавець не пов`язує можливість застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани з наявністю повторності порушення трудової дисципліни у поведінці працівника, проте вказані доводи не впливають на правильність висновків суду, щодо порушення порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також не доведеності порушення позивачем вимог чинного законодавства України під час виконання своїх обов`язків, тобто, недоведеності того порушення, за яке відповідач притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд повно з`ясував обставини, справи, які мали значення для її вирішення, надав належну оцінку доказам, які подавали сторони, розглянув справу без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів, відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.В. Желепа

Судді: О.А. Кабанченко

Н.Є. Мараєва