Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2028/15 Головуючий у 1 інстанції: Перекупка І.Г. Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Кримської О.М.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" про зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_3, звернувся з позовом до ДП "Красноармійськвугілля" про зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він перебував у трудових відносинах із ДП "Красноармійськвугілля" ВП ШУ "ім. Г. Димитрова" з 27.02.2006 р. по 31.03.2006 р. в якості гірничого майстра підземного підготовчої дільниці. В день звільнення він працював, тому розрахунок з ним, в тому числі і виплата компенсації за невикористану відпустку, на його думку, повинна бути проведена 31.03.2006 р. При звільнені йому не була нарахована та не виплачена компенсація за невикористану відпустку. З урахуванням викладеного він вважає, що необхідно зобов'язати відповідача нарахувати компенсацію за невикористану відпустку.

Не виплатою належних йому платежів, завдано моральну шкоду яку він оцінює у 333 грн.

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 27 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ у відповідності до Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

ОСОБА_3., будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи із-за неявки апелянта ОСОБА_3, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах і ДП "Красноармійськвугілля" ВП ШУ ім.. Г.Димитрова з 27.02.2006 року по 31.03.2006 року в якості гірничого майстра підземного підготовчої дільниці ( а.с. 4).

Згідно графіку виходів на роботу за березень 2006 року, ОСОБА_3 працював на підприємстві з 07.03.2006 року, тобто це був його перший день роботи на шахті.

31.03.2006 року згідно табеля виходів - останній день роботи ОСОБА_3 на підприємстві. Стаж роботи на шахті 25 календарних днів ( а.с. 19-20).

В позові позивач зазначає, що під час його роботи підприємство повинно було нарахувати йому 3 дні додаткової відпустки та три дні основної відпустки. Отже, він має 6 днів невикористаної відпустки, яку при звільненні відповідач не врахував, тому вважає, що відповідач повинен ці відпустки йому донарахувати та виплатити компенсацію за невикористані 6 днів відпустки

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що компенсація за невикористану відпустку була нарахована позивачу відповідно до ст. ст. 6, 7, 8 Закону України " Про відпустки", постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1290 "Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці". Розрахунок проведений згідно Списку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, занятість працівників на роботах в яких дає право на щорічну додаткову відпустку. З максимальної тривалості щорічної додаткової відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці гірничим майстром 14 календарних днів; згідно Списку виробництв, цехів, професій, посад працівників, робота яких пов"язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умова підвищеного ризику для здоров"я, що дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер роботи майстру гірничому 24 календарних днів, згідно ст. 6 Закону України " Про відпустки" щорічна основна відпустка з максимальної тривалості 28 календарних днів. Позивачу був наданий талон звірки, в якому зазначено кількість днів нарахованої компенсації за невикористану відпустку ( основну та додаткову) та сума до сплати. У складі депонованій заробітній платі заборгованості перед позивачем шахта не має..

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорену ним суму.

Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивача ( 31.03.2006 року) між сторонами не було спору щодо розміру сум, належних позивачу.

З позовом до суду позивач звернувся лише в грудні 2014 року, тобто через вісім років після звільнення його з роботи..

В довідці ДП "Красноармійськвугілля" № с-25-1 від 15.08.2014 року зазначено, що при звільненні ОСОБА_3 був виданий талон звірки , в якому були зазначені всі нараховані суми, належні ОСОБА_3 при звільненні. Станом на 01.08.2014 року заборгованості перед ОСОБА_3 не має ( а.с. 8).

В суді першої інстанції відповідач зазначав, що на час звільнення плата сплачувалася через банки, що не заперечував сам позивач.

Доказів, на підставі яких можливо було б зробити висновок про несплату позивачу компенсацію за невикористану відпустку, останній суду не надав.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, надав оцінку всім доказам у справі і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову , в тому й числі і моральної шкоди.

На підставі наведеного, колегія судді вважає, що судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є неспроможними і необгрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 27 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: