Провадження № 2/202/110/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Терещенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в серпні 2013 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про виділ частки домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, яку уточнила у листопаді 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить ? частина домоволодіння АДРЕСА_1. Інша частина належить відповідачам по 1/6 частці кожному. Фактично позивачка користується квартирою № 1, відповідачка ОСОБА_2 - квартирою № 2. У зв'язку із тим, що відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає їй користуватися спадковим майном, не бажає в добровільному порядку вирішити питання про розподіл, позивачка вимушена звернутися до суду . Просила розділити домоволодіння АДРЕСА_1 по першому варіанту розподілу житлового будинку з прибудовами по ? частині з відступом від ідеальних часток за висновком № 180/181/182/14 судової будівельно-технічної експертизи від 21.07.2014 року, виділивши її визначене на плані в помаранчевий колір: квартиру № 1 , яка складається з: прим. 1-2 кухня площею 12,4 кв. м., прим 1-3 санвузол кімнати площею 4,0 кв. м., прим. 1-4 житлова кімната площею 7,6 кв. м., прим. 2-3 житлова кімната площею 7,0 кв. м., разом площа по квартирі № 1 у будинку літ. А-1 з верандою літ. а складає 35,1 кв. м.; погріб під літ. А.1, ганок літ. а, літня кухня літ. Б, літня кухня літ. В, ганок літ. в, колонка № 6, басейн літ. Ж, ? частина воріт № 1, огорожі № 2,3,5, тротуарів доріжок літ. 1; відповідачам виділити із зазначеного варіанту розподілу визначене на плані додатку 1 у зелений колір; встановити, що у зазначеному домоволодіння в житловому будинку разом з надвірними будівлями та спорудами у тому разі загального користування частка власника кв. № 1 після розподілу складає 47/100, частка власника квартири № 2 після розподілу складає 53/100; визначити між нею та співвласниками порядок користування земельною ділянкою зазначеного домоволодіння по першому варіанту розподілу домоволодіння та земельної ділянки (додаток 2 експертизи), виділивши їй у користування ? його частину визначну на плані в помаранчевий колір; стягнути з відповідачів на її користь 15937,50 грн. грошової компенсації як власнику кв. № 1домоволодіння; стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 7189,71 грн.

Позивачка у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що на теперішній час вона в будинку АДРЕСА_1 не проживає.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги і просила задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що відповідачка ОСОБА_2 та інші відповідачі не є належними відповідачами, оскільки за ними на теперішній час не зареєстровано право власності на будь-яку часку у спірному домоволодінні. Висновок судової будівельно-технічної експертизи виходить з розподілу домоволодіння між 2 власниками, а не 4. Згідно даного висновку провести розподіл між 4 власниками неможливо. Також у висновку зазначено, що провести розподіл будинку без відступів від чинних державних будівельних норм неможливо.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися.

Суд, вислухавши сторони, експерта, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Свідоцтва про право власності , виданого 16.10.2000 року, на праві власності належало домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2012 року спадкоємцем майна на ? частину домоволодіння є дочка померлого ОСОБА_6, спадкоємцями майна по 1/6 частині є онуки померлого: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2. ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину на ? частку вказаного вище домоволодіння. Інші спадкоємці Свідоцтво про право на спадщину за законом не отримували, право власності на частку у домоволодінні АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку не реєстрували. Право власності позивачки на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано в КП ДМБТІ, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 21.08.2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їхнє виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно висновку № 180/181/182-14 судової будівельно-технічної експертизи від 21.07.2014 року розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 по ? частині , 1/6, 1/6 та 1/6 частині - неможливий. Житловий будинок на момент проведення експертом дослідження складається з двох ізольованих квартир: квартири № 1, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 та квартири № 2, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивака, звертаючись із даним позовом до суду, не надала доказів порушення, невизнання або оспорювання її права власності на частину спірного домоволодіння або її права користування даною частиною домоволодіння. Також позивачкою не надано доказів належності їй на праві власності будь-якої частки у праві власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. При проведення судової будівельно-технічної експертизи експерт виходив із розміру земельної ділянки - 636 кв. м., у той час як згідно акту відводу земельної ділянки від 09.12.1958 року, довідки про землекористування від 09.02.1959 року та плану земельної ділянки, у користуванні ОСОБА_5 перебувала земельна ділянка площею 576 кв. м. Крім того, за відповідачами не зареєстровано право власності на відповідні частки у власності на спірне домоволодіння у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи всі докази по справі, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідачів не стягуються понесені позивачкою судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 182, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 11,15, 30, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, заяви апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко