Справа № 523/3867/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.,

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, який був укладений та зареєстрований між ними 06 грудня 1996 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування свого позову вона посилалася на те, що останні роки спільного життя вони не розуміють одне одного. Між ними постійно виникають сварки та скандали, що привело до нетерпимості у їх відносинах. Вона втратила до відповідача будь-які почуття поваги та любові і категорично не бажає зберігати сім'ю з позивачем. Шлюбні відносини та проживання однією сім'єю, вони припинили з жовтня 2014 року і проживають окремо одне від одного. Під час спільного проживання у них народився син, вказаний вище, який після припинення ними шлюбних відносин і спільного проживання, проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої стабільної допомоги на виховання та утримання сина не надає, ухиляючись від своїх обов'язків батька. Відповідач офіційно не працює і в теперішній час стабільного заробітку не має. Інших дітей, які б знаходилися на утримання відповідача, не має. Тому просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, а позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів визнав частково, посилаючись на те, що вони з позивачкою припинили свої шлюбні відносини біля пів року тому назад і проживають окремо. Оскільки позивачка категорично не бажає зберігати сім'ю, він не буде в цьому заперечувати. Офіційно він ніде не працює, перебиваючись періодичними заробітками, оскільки в теперішній час офіційно важко де-небудь влаштуватися. Він надає матеріальну допомогу своєму синові в міру своїх матеріальних можливостей і готовий в подальшому надавати таку допомогу. Неодноразові спроби домовитися з позивачкою щодо питання матеріального утримання сина, до позитивних результатів не призвело.

Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1996 року і проживали однією сім'єю. З жовтня 2014 року сторони свої шлюбні відносини фактично припинили і стали проживати окремо та вести роздільне господарство, що вони підтвердили в судовому засіданні (л.с. №5).

Позивачка категорично проти того, щоб зберігати сімейні відносини з відповідачем, оскільки втратила до нього почуття поваги та любові. Відповідач також вважає, що зберегти сім'ю, вони в подальшому не в змозі.

Від спільного проживання, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про його народження, який , як неповнолітній потребує постійної матеріальної допомоги (л.с. №6).

З часу припинення спільного проживання однією сім'єю, неповнолітній син сторін, постійно проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Матеріальну допомогу на утримання сина, відповідач в достатній мірі позивачці не надає, посилаючись на відсутність роботи, про що сторони заявили в судовому засіданні.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач офіційно не працює, має нестабільний, мінливий дохід, що він підтвердив в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 184 Сімейного Кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього сина обґрунтовані, оскільки шлюб між сторонами фактично розпався і носить формальний характер. Між сторонами існує спір щодо участі кожного із них у виховані та утриманні сина. Стягнення аліментів з одного з батьків, з ким не проживає дитина, передбачено Законом. Разом з тим, суд вважає, що сума аліментів, яку позивачка просить стягувати з відповідача на утримання сина завищена.

При встановлені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина, суд враховує те, що відповідно до положень ст. 182 ч.2 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України, «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць складає: з 01 січня 2015 року - 1286 гривні, з 01 грудня - 1455 гривень. Відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. На свій стан здоров'я не скаржився.

Також суд враховує те, що відповідно до норм ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 слід стягувати аліменти в розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття сина, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_4

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, якими він обґрунтовував своє часткове визнання позову, оскільки між сторонами по справі існує спір щодо розміру матеріального забезпечення на утримання їхнього сина і його доводи суперечать нормам сімейного Кодексу України та моральним засадам суспільства.

Крім того, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, що передбачено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180 -182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладений та зареєстрований 06 грудня 1996 року у відділі РАГС Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, актовий запис №1152 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісяця, починаючи з 16 березня 2015 року і до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: