Провадження № 2-о/127/83/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

народних засідателів Чорного В.І., Савчук Г.Л.,

при секретарі: Загурській Т.Ю.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю органу опіки та піклування Вінницької міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуном, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась заявник ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 недієздатним та призначення опікуном, мотивуючи заявлені вимоги тим, що заявник ОСОБА_1 являється рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи з дитинства по психічному захворюванню, інвалідність останньому встановлена безстроково.

З дитинства ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання у вигляді розумової відсталості. За станом свого психічного здоровя потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Раніше за ОСОБА_3 постійний догляд здійснювали батьки, однак після їх смерті такий догляд та опіку здійснює заявник.

В звязку з цим, заявнику необхідно документально призначити опіку над братом, що неможливо без визнання його недієздатним, яким він являється насправді. Тому, звернулася до суду з даною заявою, в якому просила визнати недієздатним ОСОБА_3 та призначити її його опікуном.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради за довіреністю ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що як вбачається з матеріалів справи заявник ОСОБА_1 являється рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №337168, виданого Голубівської сільською радою Калинівського району Вінницької області 18.04.1972 року (а.с.4).

З дитинства ОСОБА_3 страждає на психічне захворювання у вигляді розумової відсталості, перебуває на диспансерному обліку в лікарні ім. акад. ОСОБА_4, являється інвалідом ІІ групи з 1988 року з приводу психічного захворювання, згідно довідки КЗ «ЦПМСД №1» від 01.12.2014 року №825 (а.с.32) та копії довідки МСЕК серії ВТЕ №002318 (а.с.2).

За станом свого психічного здоровя потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Раніше за ОСОБА_3 постійний догляд здійснювали батьки, однак згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №256804, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ 01.04.2013 року, батько сторін ОСОБА_5 помер 23.03.2013 року в м. Вінниці (а.с.5), а мати сторін ОСОБА_6 померла 13.06.2014 року в м. Вінниці, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №293183, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ 14.06.2014 року (а.с.6).

А тому, після смерті батьків такий догляд та опіку за ОСОБА_3 здійснює заявник.

З висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №14 від 19.01.2015 року Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості, внаслідок даного захворювання останній позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.41-43).

За правилами ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині визнання ОСОБА_3 недієздатним, оскільки зібрані у справі докази та пояснення заявника вказують на наявність підстав для визнання останнього таким.

Що ж стосується вимог заявника щодо призначення її опікуном недієздатного брата ОСОБА_3, то суд вважає, що в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити, оскільки остання є передчасною з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи ( у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, для призначення опікуна особі, яка визнана судом недієздатною, існує інший передбачений чинним законодавством порядок, а саме орган опіки та піклування звертається до суду із відповідним поданням про призначення відповідної особи опікуном та пакетом документів, зазначених у п.3.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, та є предметом окремого судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 39, 40 ЦК України, ст.ст. 10, 58-60, 212-215, 218, 234 -241 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Народні засідателі: