АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2952/15 Головуючий 1 інстанції Курганникова О.А.
Справа № 643/6242/14-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що з 2001 року разом ОСОБА_2 проживав без реєстрації шлюбу та вів спільне господарство.

11 вересня 2004 року ними була куплена за спільні кошти кімната АДРЕСА_1 Кімната була зареєстрована за ОСОБА_2 З 2004 року вони проживали в зазначеному житловому приміщенні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті він залишився мешкати в кімнаті АДРЕСА_1

06 лютого 2013 року він звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Після звернення до нотаріальної контори в липні 2013 року йому в усній формі було рекомендовано звернутися до суду, оскільки офіційно в шлюбі вони не перебували.

Заповіту ОСОБА_2 не залишила. Єдиним спадкоємцем другої черги за законом після її смерті залишилася сестра ОСОБА_3, яка в порядку передбаченому ст. 1274 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини на його користь.

Просить встановити факт постійного проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2001 року по час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за ним право власності на кімнату АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи згідно договору купівлі продажу від 14 вересня 2004 року ОСОБА_2 є власником кімнати АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.

05 лютого 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.ст. 1217; ч.2 ст. 1223; 1258; 1264 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 заповіту не залишила.

Згідно вимог п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що ним не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано жодного доказу щодо спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 та ведення спільного господарства.

Квитанцій, чеків на придбання будь-якого спільного майна не надано.

Представник позивача не заперечує, що оплата комунальних послуг за спірну кімнату проводилася виходячи з проживання однієї людини - самої ОСОБА_2

При цьому сам ОСОБА_1 весь час був і є зареєстрованим за іншою адресою.

Пояснення свідків не є безумовним доказам щодо ведення спільного господарства позивача та ОСОБА_2 та проживання їх однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрацію шлюбу.

Позивачем не надано доказів, що і він і ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі.

Як пояснив представник Харківської міської ради постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 15 липня 2011 року встановлено, що ОСОБА_2 в спірній кімнаті не проживала, а зі слів сусідів здавала ОСОБА_4

За таких обставин підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: