Справа № 277/1303/14-ц
Номер рядка звіту 48
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" квітня 2015 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Прищепи Т.П.

за участю секретаря с/з: Букши О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 14.03.2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 200.

Від шлюбу у сторін дітей не має, однак розірвати шлюб за спільною заявою подружжя неможливо, оскільки відповідач не погоджується на розірвання шлюбу. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, погрози по телефону не тільки їй, також її рідним - матері, сестрі, дітям від першого шлюбу. Відповідач в даний час перебуває в місцях відбування покарання, незабаром закінчується строк його ув'язнення. Позивачка переконана, що майбутнього в шлюбі для неї та її дітей від першого шлюбу немає.

Позивачка надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, а також повідомила, що спільних дітей з відповідачем у них немає, спільного господарства не ведуть і не вели, спільно нажитого майна немає, оскільки з ОСОБА_3 познайомилася по телефону, протягом двох років до реєстрації шлюбу спілкувалися у телефонному режимі, раз в півроку їздила до нього на побачення до колонії, відвозила передачі, передавала гроші. 14.03.2012 року зареєстрували шлюб, однак разом не проживали, оскільки відповідач перебуває в місцях відбування покарання.

Відповідач надав суду заяву та просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, оскільки намагається зберегти сім'ю тому що кохає ОСОБА_2 та бажає з нею жити після звільнення з установи виконання покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 14.03.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського юстиції, актовий запис № 200 (а.с. 3). У сторін ні спільних дітей, ні нажитого майна, а також ніяких зобов'язань один перед одним не має.

Сімейні стосунки подружжя існують тільки формально, з 14.03.2012 року (реєстрація шлюбу) сторони разом не проживали, спільного господарства не вели, не нажили спільного майна подружжя, відповідач до реєстрації шлюбу та після реєстрації шлюбу по даний час перебуває в місцях позбавлення волі.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

У відповідності до ст. ст. 110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Отже, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки подальше збереження зареєстрованого шлюбу між сторонами є недоцільним, суперечить інтересам позивачки та її малолітнім дітям від першого шлюбу.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу прізвище змінила позивачка (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), в заяві поданій до суду зазначила, що бажає відновити прізвище «ОСОБА_2».

В заяві поданій до суду позивачка зазначила, що від повернення судового збору відмовляється.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,60, 130, ч 4, 174 ч. 4, 197 ч. 2, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 14 березня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 200, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Новоград Волинський Житомирської області, жителькою АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем та зареєстрованим АДРЕСА_2, тимчасово перебуваючим в Бердичівському ВЦ № 108, Житомирської області - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_2 прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу реєстрації актів цивільного стану Ємільчинського районного управління юстиції, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Ємільчинський районний суд, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя /підпис/, Копія вірна:

Суддя: Т. П. Прищепа