АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2110/15 Головуючий І інстанції -
Категорія: договірні Доповідач - Міненкова Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючої судді - Міненкової Н.О.,

суддів - Кругової С.С., Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райфайзен Банк Аваль» про визнання розірваним договору кредиту,-

в с т а н о в и л а:

В вересні 2014 року до суду звернувся позивач та просив визнати недійсним Кредитний договір №-010-2/07/1-363-07 від 29 березня 2007 року. В обґрунтування посилався на те, що 29 березня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір за яким він отримав кредитні кошти в сумі 27000 доларів США під 12 % річних. Добросовісно виконував умови договору до 2008 року, але після того, як курс долара до гривні значно виріс, замість суми кредиту, яку він повинен був повернути в розмірі 1 297850,00 грн. ця сума зросла до 3374410,00 грн., що не було передбачено умовами договору.

За ініціативою позивача та за особистим зверненням до судового експерта було проведено експертне економічне дослідження за висновком якого встановлено, що додаток №-1 до кредитного договору не відповідає дійсності так як він повинен сплачувати більшу суму. Вважає, що його було введено в оману, а тому просив розірвати договір як такий, що укладений з порушення норм Закону.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Посилався на те, що Ленінським районним судом м. Харкова 26 жовтня 2011 року постановлено рішення яким задоволені позовні вимоги Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення виконується у примусовому порядку. 24 листопада 2014 року набрало

законної сили та виконується рішення Ленінського районного суду м. Харкова, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості. Крім того, вважає, що позивач пропустив строк позовної давності так як оспорює договір, що був укладений 29.03.2007 року в вересні 2014 року.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В уточнених позовних вимогах позивач просив розірвати кредитний договір №- 010-2/07/1-363-07 від 29 березня 2007 року з моменту його укладення на підставі ст.. 652 ЦК України.

На підставі ст. 652 частини другої, яка передбачає, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно чотирьох умов, які зазначені у даній нормі закону.

Позивач в обґрунтування своїх доводів посилався на те, що збільшення курсу долара призвело до того, що розмір суми кредиту, яка ним повинна бути повернута збільшилася суттєво на що він не розраховував і не міг цього передбачити.

Крім того, позивач посилався на те, що строк позовної давності ним не був пропущений так як про порушення свого права йому стало відомо після того, як за його ініціативою був проведений висновок експертного економічного дослідження від 20 вересня 2013 року за висновком якого була встановлена розбіжність між загальною вартістю кредиту та суми щомісячних платежів погашення відсотків за користування кредитом при базових умовах кредитування викладених банком у кредитному договорі.

Судова колегія не може погодитися з доводами апелянта щодо валюти кредиту та збільшення курсу долара США по відношенню до національної валюти гривні.

Пунктом 1.11 кредитного договору «застереження стосовно валюти платежів» передбачено сплату усіх платежів для повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом у валюті Кредиту( дол.. США), а інших платежів розраховуються і підлягають сплаті у валюті України виходячи з валютного курсу НБУ.

Згідно зі ст.ст. 3 та 627 ЦК одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який включає вільне визначення сторонами його умов. Кредитний договір було укладено в 2007 році і сторони в момент укладення договору повинні бути передбачити коливання курсу валют, так як законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні.

Не є підставою для задоволення позовних вимог посилання на висновок експертного висновку в якому зазначена розбіжність у сумах нарахувань за кредитним договором, так як ці обставини не є підставою для розірвання договору, а можуть бути враховані при виконанні рішення про стягнення суми заборгованості.

Судова колегія вважає, що ті обставини на які посилається позивач для задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору в односторонньому порядку не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції постановив обґрунтоване рішення і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -