АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2982/15 Справа № 208/8698/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дячков С. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим позовом до приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" (далі - ПрАТ "Європейський страховий союз") про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, мотивуючи тим, що 08 липня 2014 року водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час руху не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем ДЕУ, реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився під його керуванням.

Зазначав, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 застрахована за полісом №АІ 3254551.

Посилаючись на те, що на ремонт свого автомобіля він витратив 30.946 грн., з урахуванням франшизи та добровільно сплаченої відповідачем суми у розмірі 10.699 грн.61 коп., просив суд постановити рішення, яким стягнути з ПрАС "Європейський страховий союз" 19.246 грн.39 коп. страхового відшкодування.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

В апеляційній скарзі ПрАТ "Європейський страховий союз" ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, зазначаючи, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 08 липня 2014 року на вул.Н.Заводська у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_2 автомобіля ДЕУ, реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням, та автомобіля БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.21).

Частиною 4 ст.61 ЦПК визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до полісу №АІ/3254551 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована ПрАТ "Європейський страховий союз" (а.с.28).

У відповідності до п.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року №4 страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно до вимог ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначено в п.п.4,6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до звіту №10-07-14В+ щодо оцінки вартості матеріальної шкоди внаслідок пошкодженні колісного транспортного засобу, складеного 23 вересня 2014 року приватним підприємцем ОСОБА_4, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу ДЕУ, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 39.378 грн.89 коп.; ринкова вартість даного транспортного засобу складає 38.977 грн.91 коп. Вважають, що матеріальна шкода, спричинена власнику транспортного засобу, дорівнює ринковій вартості - 38.977 грн.91, а тому відновлення даного транспортного засобу економічно необґрунтовано (а.с.42-48).

Згідно аварійного сертифікату №С14-515 про можливу вартість конструктивного загиблого колісного транспортного засобу, складеного 25 вересня 2014 року ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт", можлива ринкова вартість після ДТП аварійного автомобіля ДЕУ, реєстраційний номер НОМЕР_3, в ушкодженому стані може складати 27.278 грн.30 коп. (а.с.58-59)

Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Власник транспортного засобу ОСОБА_2 не погодився з визнанням автомобіля фізично знищеним.

Згідно із п.30.2 ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ПрАТ "Європейський страховий союз" 26,27,28 листопада 2014 року відшкодував різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10.699 грн.61 коп. (а.с.63,64)

В матеріалах справи міститься видаткова накладна №ЧП-000013 від 18 липня 2014 року та заказ-наряд від 20 серпня 2014 року, відповідно до яких розмір відновлюваного ремонту автомобіля позивача становить 30.946 грн. (а.с.16,17).

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.4 полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3254551, виданого страховою компанією ПрАТ "Європейський страховий союз" ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 50.000 грн.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої ручі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У п.15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року №4 судам роз'яснено порядок визначення розміру та відшкодування шкоди, якщо транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та витрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження. При цьому розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, постановляючи рішення, не взяв до уваги той факт, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі узгодженому з потерпілою стороною, є безпідставним, оскільки даного листа не вбачається, що ОСОБА_2 погодився з розміром та порядком виплати страхового відшкодування (а.с.41).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з повним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.