АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретаря Лук'янишиної М.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника Хотинської районної державної лікарні ветеринарної медицини - Ватаманюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хотинської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі.

Вказувала на те, що з 3 березня 1997 року працювала на посаді головного бухгалтера Хотинської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Наказом начальника лікарні від 11 вересня 2014 року № 28 її звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України у зв'язку з відсутністю на роботі протягом трьох робочих днів без поважних причин.

Вважала, що звільнена з роботи незаконно, оскільки 12, 13 та 15 серпня 2014 року вона була на роботі і виконувала свої посадові обов'язки.

Посилаючись на ці обставини, просила визнати незаконним наказ про звільнення з роботи від 11 вересня 2014 року та зобов'язати відповідача поновити її на роботі.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 510/15 головуючий у 1-й інстанції Єфтеньєв О.Г.

категорія 53/54 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вказує на ті ж обставини, що і в позовній заяві.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Хотинської районної державної лікарні ветеринарної медицини апеляційну скаргу не визнав, вважає, що рішення суду є законним, обгрунтованим і підстав для його скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 з березня 1997 року працювала на посаді головного бухгалтера Хотинської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Наказом начальника вказаної лікарні від 11 вересня 2014 року № 28 позивачку звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України у зв'язку з відсутністю на роботі протягом трьох робочих днів без поважних причин.

Факт відсутності ОСОБА_1 на роботі 12, 13 та 15 серпня 2014 року підтверджується табелем використання робочого часу за серпень 2014 року, актами від 12, 13 та 15 серпня 2014 року (а.с.11, 41-43).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачка була відсутня на роботі 12, 13 та 15 серпня 2014 року без поважних причин і відповідач на законних підставах звільнив її за прогул.

Необгрунтованим є посилання ОСОБА_1 на те, що вказані дні вона була на роботі та виконувала свої посадові обов'язки.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачка не надала суду.

Безпідставними є також доводи апелянта про те, що відповідачем порушено порядок застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді звільнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядження) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка відмовилася надати пояснення щодо відсутності на роботі протягом 12, 13, 15 серпня 2014 року та відмовилася від ознайомлення з наказом про звільнення, про що складено відповідні акти (а.с.44, 50).

За таких обставин можна вважати, що процедура звільнення позивачки була проведена з дотриманням вимог чинного трудового законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України , колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: