Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 322/1024/14 Головуючий у І інстанції: Риженко А.Г.
Провадження № 22-ц/778/2591/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В. Маловічко С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання нежитлової будівлі спільною частковою власністю, визнання права власності на 41/100 частину нежитлової будівлі та визнання свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що у березні 2005 року ВДВС Запорізького обласного управління юстиції проводились торги з продажу нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1. Позивач вказував, що він та відповідачі вирішили сумісно придбати вищезазначену нежитлову будівлю, для чого визначили, що від їхнього імені представником на торгах буде ОСОБА_3, якому він та ОСОБА_4 надали відповідні кошти на купівлю цієї нежитлової будівлі. Особисто ним було надано ОСОБА_3 2350 грн. На торгах ОСОБА_3 приймав участь як окрема особа, оскільки це зменшувало кількість учасників торгів та відповідних витрат. 15 березня 2005 року були проведені торги, на яких переміг ОСОБА_3 Позивач та відповідачі, як зазначено в позові, стали співвласниками нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1. Тому на правах співвласника він з липня 2005 року почав використовувати частину цієї нежитлової будівлі, але в 2014 році ОСОБА_3, скориставшись тим, що безпосередньо на нього видане свідоцтво про право власності, почав вимагати від нього орендну плату, а потім і звільнення нежитлової будівлі. Вважає, що, оскільки ОСОБА_3 придбав спірну нежитлову будівлю за 5600 грн., то на передані ним ОСОБА_3 у 2005 році 2350 грн. припадає 41/100 частка нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати спільною частковою власністю його та відповідачів нежитлову будівлю, розташовану по АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на 41/100 частку цієї нежитлової будівлі, визнати недійсним свідоцтво про право приватної власності на спірну нежитлову будівлю, видане на ім.»я ОСОБА_3 20 квітня 2007 року приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області Моргуновим О.В.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають матеріалам справи.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності, посвідченим приватним нотаріусом Новомиколаївського нотаріального округу Запорізької області 20.04.2007р., ОСОБА_3 є власником нежитлової будівлі ( автогаражу для автомашин), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Акту про проведені повторні торги, затвердженого начальником підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Запорізького обласного управління юстиції Проценко О.П. 15 березня 2005р., що раніше належала ПП «Прометей» ( а.с. 4, 21-22).

Матеріали справи містять лише копію вказаного свідоцтва про право власності та копію Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, якими підтверджується набуття ОСОБА_3 нерухомого майна, на частину якого претендує позивач, шляхом перемоги на прилюдних торгах.

Посилаючись на те, що між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була домовленість про придбання з прилюдних торгів спірного нерухомого майна у спільну часткову власність із наданням кожним певної суми коштів на оплату вартості цього майна, зокрема ним у сумі 2350 грн., позивач не надає відповідного договору про спільну діяльність, про інвестування коштів в нерухоме майно, довіреності на ім»я ОСОБА_3 на представництво своїх інтересів на торгах, розписки про передання-приймання вказаної суми коштів ОСОБА_3

Крім того, знаючи, що після торгів право власності буде оформлено тільки за ОСОБА_3, який отримав свідоцтво лише через два роки після перемоги на торгах, позивач не намагався вирішити питання про приналежність йому частки цього нерухомого майна в будь-який законний спосіб.

Апелянт в скарзі вказує, що передання коштів ОСОБА_3 ним та ОСОБА_4 для придбання на торгах для них частки у нерухому майні підтвердили свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Проте, показами свідків не може бути підтверджено передання грошових коштів, а підтверджувати такі обставини можуть тільки письмові докази.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 наголошує також на тому, що суд безпідставно відмовив йому у виклику свідка ОСОБА_11, який міг би підтвердити факт того, що ОСОБА_3 мав намір позбавити його частки у спільному майні.

Однак колегія вважає, що дані факти, які позивач хотів підтвердити свідоцькими показами ОСОБА_11, не мають будь-якого правового значення у цій справі, оскільки позивач не довів саме наявності права спільної часткової власності на спірну нежитлову будівлю.

Таким чином, висновки суду про те, що позивач не довів своїх позовних вимог є правильними, тому у відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.