Ухвала

іменем україни

04 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_4, про встановлення юридичного факту, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт її постійного проживання з матір'ю ОСОБА_5 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, а встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у смт Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області на час відкриття спадщини.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 255 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с. 4), яка була матір'ю ОСОБА_3 (а.с. 7,8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої належать земельні ділянки площею 3,73 га та 0,78 га, що розташовані на території Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області та належали померлій на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 5,6).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_3 обґрунтовувала необхідність встановлення такого факту для оформлення спадщини.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 Заявниця вважала, що вона, як непрацездатна донька спадкодавця, має право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року, ОСОБА_4 зазначав, що між ним та ОСОБА_3 існує спір про право на спадкове майно, оскільки він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 Його мати ОСОБА_3, вважаючи, що вона має право на частку у спадщині, звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 20 грудня 2013 року їй було відмовлено у задоволенні позову.

Наведене свідчить про те, що при розгляді справи в порядку окремого провадження встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а заява ОСОБА_3 - залишенню без розгляду з роз'ясненням їй права на подання позову на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 235, 336, 343, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, зацікавлена особа - ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз'яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін