Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/772/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

09.04.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенка О.Л., Фомічова С.Є.

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою. Позивач зазначав, що 13 грудня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, за яким він передав відповідачу грошову позику у розмірі 1900 доларів США зі строком повернення до 01 червня 2014 року.

Відповідач повернула лише 100 доларів США.

За офіційним курсом валют Національного Банку на 20.05.2014 року 1 долар США дорівнює 12,9 гривням.

Станом на 14.10.2014 року залишок боргу складає 1800 доларів США.

Посилаючись на це, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на свою користь борг у сумі 1913, 20 доларів США, що дорівнює 23220 грн.: 1800 доларів США - основної суми боргу, 3% річних у розмірі 257,65 грн., інфляційні втрати - 1202,56 грн., а разом 24680,21 грн.

26 січня 2014 року позивач збільшив розмір вимог, посилаючись на те, що 1800 доларів США становить суму 30120 грн., просив стягнути загальну суму 31580,21 грн., включаючи 257,65 грн. та 1202,56 грн. (а.с.28).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 р. позов задоволено частково.

На користь позивача з відповідача стягнуто 28 458 грн. боргу за договором позики, 3% річних ? 257, 65 грн. та 250 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про стягнення на його користь з відповідача боргу 46653, 37 грн., трьох процентів річних, витрат на судовий збір та витрат на правову допомогу (а.с.52-53), посилаючись на те, що на день ухвалення рішення 13.02.2015 р. один долар США становив 25, 918523 грн., а тому борг станом на 13.02.2015 року по позиці складає 46653,37 грн. (1800 дол. США?25, 918523).

На думку позивача суд безпідставно не стягнув на його користь витрати на правову допомогу.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема на те, що судом було проігнороване її клопотання про допит свідків, які б підтвердили факт повернення нею всієї суми позики. (а.с.65-66).

У судовому засіданні апеляційного суду позивач і відповідач та їх представники підтримали доводи своїх апеляційних скарг і не погодилися з доводами скарг протилежної сторони.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом вірно встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 13.12.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача в борг 1900 доларів США, які зобов'язалася повернути 01.06.2014 року.

На підтвердження цього відповідач видала позивачу розписку (а.с.34).

Судом також правильно встановлено, що відповідач до цього часу повернула позивачу лише 100 доларів США у червні 2014 року, як зазначив позивач.

Наявність у позивача на руках розписки саме і свідчить про те, що відповідач повністю не виконала своїх зобов'язань за договором позики про повернення суми позики у повному розмірі (ст.1046 ЦК).

Апеляційним судом допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що випадково були присутні при тому, як 07.06.2014 року їхня подруга ОСОБА_2 передала відповідачу 1900 доларів США, але він не віддав ОСОБА_2 розписку, пояснивши, що забув розписку вдома та обіцяв віддати розписку пізніше.

Відповідно до ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена, зокрема, розписка.

Оскільки договір позики, який уклали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинен укладатися лише у письмовій формі, то і виконання договору може бути підтверджено лише письмово, а тому колегія суддів вважає, що покази зазначених свідків не є допустимими доказами повернення ОСОБА_2 боргу (ч.2 ст.59 ЦПК).

Отже, суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача неповернутої суми позики, та 3% річних (ст. 526, ст.625, ст.1049, ст.1050 ЦК).

Доводи позивача про те, що суд повинен був стягнути суму еквівалентну 1800 доларам США станом на 13.02.2015 р. (день ухвалення рішення) не можуть бути прийняті, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог (ст.11 ЦПК).

У заяві, що надійшла до суду 26.01.2015р. (а.с.28) позивач просив стягнути 30120 грн., що на його думку було еквівалентно 1800 доларам США, але згідно офіційного курсу вартість 100 доларів США складає 1581,0005 грн. (а.с.36), відповідно 18000 доларів США еквівалентно 28458грн., як правильно визначив суд першої інстанції.

Оскільки ОСОБА_6 не є адвокатом і допущена до участі у справі як представник позивача за довіреністю (а.с.32), а не в порядку передбаченому ст.56 ЦПК, то витрати у сумі 2400 грн. не можуть вважатися витратами на правову допомогу і не підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.88 ЦПК.

Наведене свідчить про те, що висновки суду відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: