АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2067/15 Головуючий 1 інстанції: Колодяжна І.М.
Справа № 641/7595/14-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: стягнення коштів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 13 000 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмір 13 000 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 3 081 грн. та 3 % річних у розмірі 1 170 грн. та судових збір у розмірі 243,60 грн., всього 17 494,560 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що фактично ОСОБА_5 нічого ОСОБА_3 не передавав, а укладеною довіреністю не визначено строк повернення грошових коштів отриманих від покупця.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на підставі довіреність уклала договір купівлі-продажу від імені позивача та не повернула йому гроші отримані за цим договором.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництва може здійснюватися, як передбачено ст.. 244 ЦК України, за довіреністю.

Правочин, який вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права і обов'язки особи, яку він представляє, про зазначено у с т. 237 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується відповідачем, що вона на підставі довіреності, виданої позивачем вчинила договір купівлі-продажу належної позивачу земельної ділянки.

Відповідно до ст.. 1006 ЦК України, яка передбачає обов'язки повіреного, що також є різновидом представництва., повірений зобов'язаний після виконання доручення негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, надати звіт про виконання доручення та виправдні документи та негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Відповідач 15 жовтня 2011 року уклала від імені позивача договір купівлі-продажу земельної ділянки, отримала 13000 грн., але позивачу вказані гроші не передала.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що позивач не надав доказів того, що він не отримав вказані гроші, судовою колегіє не приймається, оскільки відповідач має надати докази передачі грошей позивачу, а такі докази суду не надані.

Щодо доводу апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст.. 625 ЦК України, то стягнув з відповідача

Згідно вказаної норми права грошовим є зобов'язання, за яким особа має сплатити за договором купівлі-продажу чи інших договірних зобов'язань та інше.

Оскільки відповідач отримала гроші саме за договором купівлі-продажу і відповідно до ст.. 1006 ЦК України зобов'язана повернути їх негайно, то суд першої інстанції вірно дійшов до висновку до застосування до вказаних правовідносин положення ст.. 625 ЦК України.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії