АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою за представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про відшкодування шкоди було задоволено частково.

Стягнуто з КП «Київпастранс» на користь ОСОБА_1 66 689,73 грн. - матеріальної шкоди, 800 грн. - вартості оцінки, 48,84 - вартості телеграми повідомлення про проведення оцінки, всього - 67 538,57 грн. А також 1000,00 грн. - моральної шкоди, та 675,38 грн. - судового збору за вимогами майнового характеру та 243,60 грн. - судового збору за немайновими вимогами, всього - 918,98 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції 17 липня 2014 р. представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Свої доводи обґрунтував тим, що позивач просив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди на підставі Акту виконаних робіт № 234 від 21.08.2014 року, які відповідають даним, встановленим в п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Зміст вказаного Акту виконаних робіт ремонтного підприємства не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки даний документ складався на основі комп'ютерної програми «Аudatех», яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Справа № 758/8358/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5159/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Тобто є документом, який підтверджує дійсний розмір витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Нопdа Ріlot», реєстраційний номер НОМЕР_1, є Акт виконаних робіт № 234 від 21.08.2014 року.

Апелянт вважає, що твердження відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про необхідність відшкодування шкоди виключно на підставі автотоварознавчої експертизи не узгоджуються з нормами законодавства, оскільки Верховним Судом України у листі від 19.07.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва встановлено, що ОСОБА_3, 19.02.14 р. о 16 год. 17 хв., керуючи автобусом «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по пр-ту Ватутіна в м. Києві перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда Пілот», д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.11).

Зазначеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, мого господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 7.03.1996 року. ом

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Судом першої інстанції встановлено, а представником відповідача КП «Київпастранс» не заперечувався факт перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з КП «Київпастранс». Тобто КП «Київпастранс» як володілець джерела підвищеної небезпеки є особою відповідальною за заподіяну позивачу матеріальну та моральну шкоду.

03.03.14 р. між ОСОБА_1 та суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Експертплюс» укладено договір № 03/03/14 на проведення автотоварознавчої експертизи (а.с. 12-13).

Згідно Звіту № 2014-19-02 про визначення вартості матеріального збитку від 11.03.14 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Хонда Пілот» д.н.з. НОМЕР_1 складає 115 689 грн. 73 коп. (а.с. 16-29).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України згідно з ч. 2 якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року встановлено, що коли відшкодування шкоди в натурі не можливо, потерпілому відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Позивач надав до суду першої інстанції акт виконаних робіт № 198 від 22.08.14 р., виконаний СПД ФО ОСОБА_6, згідно з яким вартість виконаних робіт по відновленому ремонту автомобіля «Хонда Пілот» д.н.з. НОМЕР_1 становить 224 699 грн. 84 коп. (а.с. 74-76). Але жодного підтвердження понесених позивачем витрат на проведення відновлювального ремонту, доказів про сплату наданих послуг або витрат на придбання запасних частин позивач суду не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір матеріального збитку повинен бути підтверджений належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що роботи по ремонту автомобіля не виконані та не оплачені, а сам акт був підготовлений до суду на підтвердження робіт які тільки треба виконати. Доказів оплати робіт по відновленню пошкодженого автомобіля у позивача немає.

Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає, що акт виконаних робіт № 198 від 22.08.14 р., виконаний СПД ФО ОСОБА_6 не є належним доказом понесених витрат позивачем на відновлення його автомобіля.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда Пілот» д.н.з. НОМЕР_1 становить 66 689 грн. 73 коп., задовольнив вимоги позивача з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді