Справа № 589/1548/15-ц
Провадження № 2/589/474/15
16 квітня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді Сінгур В.О.
при секретарі судового засідання - Карпенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Шосткинської міської ради Сумської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу батька,
24.03.2015 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон, без згоди та супроводу батька.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що в шлюбі з відповідачам в них народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утримані.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2012 року, шлюб між сторонами розірвано. На даний час, відповідач проживає окремо від позивача та дітей, при цьому не цікавиться життям дітей та не приймає участі в їх вихованні.

Позивач має родичів в місті Санкт-Петербурзі, Російської Федерації та у місті Брест, Республіки Білорусь і вона має змогу в літній період вивозити дітей до них з метою спілкування та зміцнення родинних відносин. Також позивач має змогу відвідувати з дітьми й інші країни світу, однак через те, що відповідач ухиляється від надання нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України без супроводу батька за кордон, вона змушена звернутися в суд.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, при цьому не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином, до суду не з'явився, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про місце і розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, ніяких клопотань не заявив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 08 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та до свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 07 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Батьками дітей в свідоцтвах вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8,9).

Копія заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 18 червня 2012 року підтверджує факт розірвання шлюбу між сторонами (а.с.10);

Згідно довідки виданої 23.03.2015 року приватним підприємством «Івушка Шостка» ОСОБА_1 зареєстрована разом з дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Діти знаходяться на утриманні позивача. (а.с.11).

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах знаходиться на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно покинути територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин 1-4 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ч.3 ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.п4.2. Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 року за №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.3 «Конвенції про права дитини», що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року і ратифікована Постановою Верховної Ради №789 від 27.02.91 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Тому суд вважає, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як громадяни України мають такі ж права, як всі громадяни України, а їх батько ОСОБА_2 не даючи згоди на їх виїзд за кордон фактично обмежує встановлене законом право на вільне пересування та вільний вибір місця проживання, а тому позов необхідно задовольнити.

При цьому суд також приймає до уваги, що відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.11.2013 року було надано дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду дітей за кордон та на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу батька протягом одного року з дня набрання рішенням законної сили, однак строк наданий відповідно до рішення сплинув.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.21, 22, 33, ч.1 ст.64 Конституції України, Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року і ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, ст.7, ч.1 ст.141, ч.ч.1-4 ст.150, ст.155 СК України, п.1 ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ, ч.1 ст.2, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI, ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за кордон малолітнім: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину України, уродженцю м.Шостка, Сумської області, мешканцю АДРЕСА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці м.Шостка, Сумської області, громадянці України, мешканкці АДРЕСА_1, без згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, мешканця АДРЕСА_3 у супроводі їх матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, уродженки м.Шостка, Сумської області, мешканки АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243, 60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області В.О.Сінгур