Справа № 761/6389/15-ц
Провадження № 2/761/3937/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 05 березня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач) про повернення банківського вкладу, стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та Відповідачем 11 жовтня 2014 року було укладено договір банківського строкового вкладу (далі - Договір) на суму 20 000 грн. 00 коп., строком дії до 11 листопада 2014 року. Зауважив, що з підстав, визначених умовами Договору, строк розміщення вкладу неодноразово продовжувався. Позивач звернувся до Відповідача із заявою щодо припинення пролонгації Договору та повернення суми вкладу 11 лютого 2015 року. Зазначив, що згідно з умовами Договору, та у зв'язку із закінченням строку дії вкладу, 16 лютого 2015 року Відповідачем було переведено суму вкладу, належного Позивачу, з рахунку строкового вкладу на рахунок вкладу на вимогу. Позивач стверджує, що в порушення договірних зобов'язань, Відповідач суму вкладу Позивачу не повернув. Вважає вказані дії Відповідача протиправними та такими, що порушують права Позивача щодо користування і розпорядження власними грошовими коштами. За підрахунками Позивача у Відповідача виникла заборгованість перед ним у розмірі 20 123 грн. 29 коп., з яких 20 000 грн. 00 коп. - сума грошового вкладу, 3 грн. 29 коп. - 3% річних за порушення виконання грошового зобов'язання, що передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України, 120 грн. 00 коп. - пеня, передбачена частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, Позивач зазначив, що за весь час невиконання Відповідачем своїх зобов'язань Позивачу були завдані моральні страждання. Моральну шкоду Позивач оцінює в 5 000 грн. 00 коп. Просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь заборгованість у розмірі 20 123 грн. 29 коп., а також моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Згодом Позивач уточнив позовні вимоги та просив суд з підстав, зазначених у позовній заяві, додатково до заявлених позовних вимог, стягнути з Відповідача 5 262 грн. 40 коп. інфляційної складової боргу, а також 105 грн. 21 коп. - 3% річних, що передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

В ході судового розгляду справи, від Позивача на адресу суду надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, в якій Позивач просив суд позов в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача суми вкладу в розмірі 20 000 грн. 00 коп. залишити без розгляду.

Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року, на підставі письмової заяви Позивача, надісланої на адресу суду, цивільний позов в частині щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача суми вкладу в розмірі 20 000 грн. 00 коп. залишено без розгляду.

Крім того, Позивач надіслав на адресу суду клопотання розглядати справу за його відсутності. Позов, з урахуванням уточнень, підтримав. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача подала до суду клопотання розглядати справу за відсутності сторони Відповідача, у зв'язку з неможливістю явки представника Відповідача у судове засідання на призначений час.

Водночас, представник Відповідача у заяві про відмову у задоволенні позовних вимог просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зауважила, що Постановою Правління Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних та з 17 вересня 2015 року у вказаному банку було запроваджено тимчасову адміністрацію. Зазначила, що процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Посилаючись на статтю 36 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначила, що діючим законодавством заборонено задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у зазначений Позивачем у позовній заяві спосіб. Вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Суд вбачає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши позов, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Відділення № 10 Філії «Центральне РУ» АТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір-заяву № 300937/62812/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в національній валюті (далі - Договір), за умовами якого ОСОБА_1 вніс, а банк прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 у сумі 20 000 грн. 00 коп. на строк з 11 жовтня 2014 року до 11 листопада 2014 року. Процентну ставку встановлено в розмірі 21,60 % річних (а.с. 7).

Відповідно до пункту 1 Договору, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у порядку та на умовах, визначених Договором та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ банку та оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua (а.с., а.с. 7; 8-13).

Згідно з квитанцією № 1 від 11 жовтня 2014 року, виданою Відділенням № 10 Філії «Центральне РУ» АТ Банк «Фінанси та Кредит» Позивач вніс на вкладний рахунок, передбачений Договором, суму вкладу в розмірі 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 14).

Судом встановлено, що строк розміщення строкового вкладу неодноразово автоматично продовжувався, що передбачено пунктом 5.2. Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с., а.с. 8-13).

За змістом виписки по особовому рахунку за період з 16 лютого 2015 року до 26 лютого 2015 року, виданої Відділенням № 10 Філії «Центральне РУ» АТ Банк «Фінанси та Кредит» 26 лютого 2015 року, Відповідачем 16 лютого 2015 року було перераховано суму вкладу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. з вкладного рахунку Позивача на рахунок на вимогу згідно з умовами Договору у зв'язку із закінченням строку дії депозиту (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач 25 лютого 2015 року звернувся до Відповідача із заявою про відмову від подальшого розміщення вкладу та продовження дії Договору, а також вимогою повернути кошти за вкладом у розмірі 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 16).

Крім того, Позивач заявою-вимогою від 06 березня 2015 року повторно звертався до Відповідача з проханням повернути вклад згідно Договору та перерахувати належній йому кошти у розмірі 20 000 грн. 00 коп. на картковий рахунок згідно з вказаними реквізитами (а.с. 42).

Відповідно до частини другої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Крім того, на підставі вищезазначеної постанови Правління Національного банку України, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року.

Вищезазначена інформація зазначена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua) за наступним посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/145-at-bank-finansy-ta-kredyt/2367-zaprovadzheno-tymchasovu-administratsiiu-ta-delehovano-povnovazhennia-tymchasovoho-administratora-v-at-bank-finansy-ta-kredyt, та є загальновідомою обставиною.

Відповідно до абзацу першого частини першої, пунктів першого, другого, п'ятого частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, у спірних правовідносинах Позивач виступає кредитором, а Відповідач - боржником і, оскільки, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою повернути заборгованість, нараховану у зв'язку з неповерненням вчасно суми грошового вкладу у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежується положеннями пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом пункту першого частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, у разі ліквідації банку отримання вкладниками коштів понад гарантовану суму здійснюється у черговості, визначеній цією статтею за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що за обставин, які об'єктивно склалися, Позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених прав, оскільки порядок виплати вкладникам коштів за вкладами за договорами, строк яких закінчився, у випадку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення в ньому тимчасової адміністрації/ліквідації банку врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, що є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Таким чином, позов в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача коштів за порушення грошового зобов'язання задоволенню не підлягає.

Крім того, Позивач просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Позов в цій частині також задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом частини 1, 2, 5 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлене договором або законом.

Враховуючи той факт, що ні законодавством, ні Договором відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов'язань щодо повернення суми грошового вкладу не передбачено, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вказаної вимоги Позивача.

За таких обставин, позов у цілому є таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 36, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року, статей 23, 1058 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання та відшкодування моральної шкоди - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :