АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/522/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Музичко С.Г.

суддів Рейнарт І.М.,Саліхова В.В.

при секретарі Кутц А.В.

за участю

представника ТОВ «СВІТ ПОБУТУ» Войтова Р.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ПОБУТУ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року позов ТОВ «СВІТ ПОБУТУ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «СвітПобуту» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 3585,19 грн. та судовий збір у розмірі 243,60.(а.с.50)

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 19.11.2014 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В суді апеляційної інстанції представник позивача Войтюк Р.А. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд її відхилити.

Апелянт в суд апеляційної інстанції не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.(а.с.96,97)

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їх права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Судом встановлено, що за змістом виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності ТОВ «Світ побуту» є управління» нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (а.с. 5).

Згідно з розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації 884 від 30.09.2008 року «Про затвердження акту державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта», затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - житлового будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_1 згідно з додатком. На замовника будівництва - ТОВ «Інтер-ВВ» покладено обов'язок зареєструвати будинок в БТІ. Експлуатація вказаного будинку покладена, в тому числі, на ТОВ «Світ побуту» (а.с. 13).

22.12.2008 року між ТОВ «Інтер-ВВ» та ТОВ «Світ побуту» було укладено договір управління житловим комплексом 22/12-К за змістом якого, ТОВ «Інтер-ВВ» передав житловий комплекс по АДРЕСА_1 в управління для здійснення функцій з утримання та експлуатації, а також функцій з надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень ТОВ «Світ побуту», а ТОВ «Світ побуту» зобов'язалось прийняти на себе вище означені функції (а.с. 14-15).

22.12.2008 року між сторонами укладено акт приймання передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління.(а.с.16)

ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи убачається, що ТОВ «Світ побуту» виконував покладені на нього обов'язки щодо надання житлово-комунальних послуг. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати за отримані житлово-комунальні послуги належним чином не виконував. У зв'язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по

сплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 3141,69 грн. за період з 1 січня 2012 року по 16 травня 2014 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а отже відсутні передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: