АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2642/15 Головуючий 1 інст. - Цвірюк Д.В.
Категорія: кредитні Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів -Коростійової В.І., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариста Комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариста Комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верус», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агенство «Верус», ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) КБ «Приватбанк» звернулось до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 січня 2015 року провадження у справі закрите з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до районного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України, яка встановлює межі розгляду справи апеляційним судом, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В ухвалі, що оскаржується, суд першої інстанції як на підставу для закриття провадження у справі послався на п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Такий висновок суду не можна визнати правильним.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями 28, 29 цього Кодексу передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Як свідчать матеріали справи позов до ОСОБА_1 було подано у 2014 році, тоді як останній помер у 2008 році.

Оскільки на момент подачі позову цивільна правоздатність ОСОБА_1 припинилась у зв'язку зі смертю (ст.25 ЦК України) останній не може вважатися відповідачем у справі у розумінні цивільно-процесуального законодавства, а відтак пред'явлення до нього позову не грунтується на законі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України не відповідає вимогам процесуального законодавства. Після з'ясування дати смерті відповідача суд повинен був вирішити питання про закриття провадження у справі за позовом до ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Крім того, матеріали справи свідчать, що позов було пред'явлено до двох відповідачів - ОСОБА_1 та ТОВ «Верус». Разом з тим, суд не навів правових підстав для закриття провадження у справі за позовом до зазначеної юридичної особи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариста КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 січня 2015 року року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно і касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

головуючий

судді