Справа №2-05-528/10 14.04.2015
Провадження №22-ц/784/1098/15
Ухвала

Іменем України

14 квітня 2015 року місто Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Серебрякова Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2010 року, постановлену у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро - Трансфер» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро - Трансфер» (далі - ТОВ «Агро - Трансфер») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 квітня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кортес - Авто» (далі за текстом - ТОВ «Кортес - Авто») та відповідачем ОСОБА_2 у простій письмовій формі укладено договір позики, предметом якого було надання останньому грошових коштів в сумі 97 200 грн. 00 коп., зі сплатою процентної ставки за користування коштами в розмірі 40% річних на строк до 30 липня 2009 року, одержання яких позичальник підтвердив розпискою.

Кредитні зобов'язання ОСОБА_2 було забезпечено договором поруки, який укладено 15 квітня 2009 року ТОВ «Кортес - Авто» з ОСОБА_3, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника, які виникають з умов договору позики, в повному обсязі цих зобов'язань.

01 квітня 2010 року між позивачем та надавачем кредиту укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кортес - Авто» передало новому кредитору, а останній прийняв право вимоги за договором позики від 15 квітня 2009 року, що укладений між ТОВ «Кортес - Авто» та ОСОБА_2

Посилаючись на те, що в строк, передбачений в договорі позики, позичальник гроші не повернув, від свого обов'язку повернути їх останній ухиляється, позивач просив позов задовольнити, стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь борг в розмір 157 921 грн. 83 коп., з яких: 97 200 грн. 00 коп. - сума боргу за договором позики, 50 171 грн. 17 коп. - проценти за користування коштами, 2 196 грн. 99 коп. - три проценти річних, 8 353 грн. 67 коп. - індекс інфляції, а також судові витрати у справі.

08 червня 2010 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду.

В порядку забезпечення позову, ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2010 року задоволено клопотання ТОВ «Агро - Трансфер» про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 в межах позовних вимог у розмірі 159 621 грн. 04 коп. до розгляду справи по суті.

Рішенням того ж суду від 22 листопада 2010 року позов ТОВ «Агро - Трансфер» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агро - Трансфер» борг та судові витрати в загальному розмірі 159 621 грн. 04 коп. У задоволенні позовних вимог ТОВ «Агро - Трансфер» до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики відмовлено.

31 березня 2015 року на вищевказану ухвалу від 16 липня 2010 року ОСОБА_1, яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу, в якій зазначала, що згідно рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30 січня 2015 року вона є власником автомобіля марки TOYOTA, модель RAV 4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Проте, вона позбавлена можливості, в установленому порядку, зареєструвати своє право на вказаний автомобіль, який раніше належний ОСОБА_2, оскільки згідно повідомлення ВРЕР №1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, на транспортний засіб накладено арешт на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області 16 липня 2010 року. Посилаючись на те, що оскаржуваним судовим рішенням суд вирішив питання про її права та обов'язки, просила апеляційну скаргу задовольнити й скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль.

Між тим, апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрито виходячи з наступного.

За положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з абзацом третім п.п.3.1 п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

За правилами ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналогічне положення викладено у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», в якому зазначено, що право на апеляційне оскарження мають також особи, які не брали участі у справі, за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Так, на підтвердження свого порушеного права ОСОБА_1 додала до апеляційної скарги копію рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 30 січня 2015 року, яким за нею визнано право власності на автомобіль марки TOYOTA, модель RAV 4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Разом з тим, на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, яка оскаржується, ОСОБА_1 не набула права на автомобіль, а тому і відсутні підстави вважати, що районний суд постановивши оскаржувану ухвалу, вирішив питання стосовно її прав та обов'язків.

Набуття ж останньою в подальшому права власності на рухоме майно, що раніше належало ОСОБА_2, не впливає на законність оскаржуваного судового рішення та не є доказом порушень прав та обов'язків ОСОБА_1 під час постановлення ухвали про забезпечення позову.

За такого, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено її права та обов'язки, як власника транспортного засобу.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного, ОСОБА_1 не є особою, щодо якої суд вирішив питання про її права та обов'язки, у зв'язку з чим передбачене ч.1 ст.292 ЦПК України право на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі у неї не виникло.

До того ж слід зазначити, що відповідно до змісту резолютивної частини рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 листопада 2010 року, після набрання рішенням законної сили, ухвалу про забезпечення позову від 16 липня 2010 року слід вважати скасованою.

Виходячи з викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2010 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.292, 297 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2010 року про забезпечення позову, постановлену у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро - Трансфер» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.В. Серебрякова