Справа №741/1563/14-ц
Провадження №2/741/25/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Мартиненка С.В.,

адвоката Гунька О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Носівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Носівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкову земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві до суду позивач просив встановити факт, що має юридичне значення, що він (позивач) постійно проживав зі спадкодавцем - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 р. за адресою АДРЕСА_1 в м. Носівка Чернігівської обл. та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,13 га вартістю 103 825 грн. 74 коп., яка розташована на території Носівської міської ради Чернігівської обл., що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., вказуючи, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку заповіла йому, але у встановлений законом строк він не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини і не може оформити свої спадкові права і відповідно не може укласти договір оренди вищевказаної земельної ділянки, що і змусило його звернутися до суду.

В підтвердження законності позову, позивач посилався на додані до позовної заяви копії свідоцта про смерть ОСОБА_4, заповіту, державного акту на право власності на земельну ділянку, листа відділу Держземагенства у Носівському районі та оригінал квитанції про сплату судового збору, а також на покази свідків, яких просив допитати в суді.

В судовому засіданні позивач також додав, що покійна ОСОБА_4 була подругою його рідної баби по лінії батька, а йому була «названою» бабою. Покійній ОСОБА_4 з 2003 року він виконував певні побутово-господарські обов'язки в наданні допомоги і проживання, допомогав по господарству - купував їжу, допомагав на городі, мив посуд, замітав підлогу, оббирав павутину на стінах, варив їсти, ремонтував огорожу тощо, але не постійно, більше часу він жив в Києві. Навчаючись приїздив на вихідні в Носівку. Покійна ОСОБА_4 зробила заповіт на нього щодо земельної ділянки, але він пропустив установлений термін звернення до нотаріальної контори для оформлення права власності на земельну ділянку і відповідно був змушений звернутися до суду. В підтвердження вказаного посилався на пояснення свідків, яких просив допитати в суді.

Відповідач - Носівська міська рада свого представника до суду для участі в розгляді позову не делегувала, але надіслала до суду листа в якому вказала прохання про розгляд позову в відсутність її представника за наявними матеріалами.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що дітей у покійної ОСОБА_4 не було, чоловік помер, зараз у хаті ніхто не проживає. Батько і син ОСОБА_2 до покійної ОСОБА_4 приходили порізно. Чи ночував і чи мав речі позивач ОСОБА_2 у покійної ОСОБА_4, вони не знають, покійна ОСОБА_4 жила сама, позивач ОСОБА_2 просто часто в неї бував. Коли хоронили ОСОБА_4 вони не пам'ятають. Зараз в будинку ніхто не живе.

Допитаний в судовому засіданні як свідок батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_2 зазначив, що покійна ОСОБА_4 була ровесницею його матері і«названою» бабою його сину позивачу ОСОБА_2, який після закінчення школи в м. Носівка навчався і проживав в м. Києві і на даний час проживає і прцює в м. Києві, а на вихідні приїздить в Носівку до них (батьків) на адресу АДРЕСА_2 в м. Носівці. До покійної ОСОБА_4 син приходив на його запрошення, якщо треба було щось допомогти. З покійною ОСОБА_4 постійно проживали люди, яким вона заповіла будинок. Син в будинку покійної ОСОБА_4 не проживав, а постійно проживав у м. Києві.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 зазначила, що покійна ОСОБА_4 була їй тіткою по лінії матері. Її мати та покійна ОСОБА_4 вирішили передати їй у власність будинок де проживала покійна ОСОБА_4 Вона купила даний будинок по договору купівлі-продажу в 2006 році. Доглядали за покійною ОСОБА_4 її мати та батько, в них же і були ключі від будинку. Свідоцтво про смерть покійної ОСОБА_4 отримувала вона. ОСОБА_2 - позивач в будинку покійної ОСОБА_4 ніколи не проживав.

Беручи до уваги пояснення позивача в позовній заяві до суду і в суді та пояснення свідків, які були допитані в судовому засіданні, дослідивши додатки до позовної заяви та копію актового запису про смерть ОСОБА_4, який було витребовано на запит суду з відділу РАЦС Носівського РУЮ, судом сприйнято як недоведений факт не тільки постійного, але і будь-коли тимчасового проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. за адресою АДРЕСА_1 м. Носівка Чернігівської обл. до дня смерті ОСОБА_4 і є надуманим позивачем для узаконення земельної ділянки на своє ім'я, а тому позов слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 234, 256 та ст. 1268 ЦК України, суд -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Носівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкову земельну ділянку залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 10-ти днів, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

СуддяО.М. Кучерявець