Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря Шабатин Н.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись.

З урахуванням уточнень позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який укладено 02.09.1995 р. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб було розірвано 22.04.2008 р. До досягнення донькою 18 років відповідач сплачував аліменти у розмірі 2 400 грн. щомісячно, однак з 2012 р. припинив виплату, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2013 р. було стягнуто аліменти у розмірі 1 200 грн. щомісячно починаючи з 03.09.2012 р. по 04.03.2014 р. Відповідач виконав рішення суду. Станом на 2014 р. ОСОБА_3 вступила до Київського національного університету ім. Т. Шевченка, що потребує значних витрат. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 2 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23 - річного віку.

Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, що викладені у позові, крім того вказала, що не заперечує щодо винесення заочного рішення в судовому засіданні (а.с. 65).

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 Цивільно процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 20), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 21).

Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликався судовою повісткою зі зворотнім повідомленням на 05.12.2014 р., 19.01.2015 р., 11.02.2015 р., 02.03.2015 р., 27.03.2015 р. (а.с. 23, 25-27, 32, 33-35, 46, 50-52, 55, 62-64).

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.

Суд, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем 02.09.1995 р. було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02.09.1995 р., актовий запис № 819, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського району м. Києва (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження від 22.03.1996 р., НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 327 (а.с. 4).

Шлюб було розірвано 22.04.2008 р., що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу від 22.04.2008 р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 224 (а.с. 5).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2013 р. було стягнуто аліменти у розмірі 1 200 грн. щомісячно починаючи з 03.09.2012 р. по 04.03.2014 р. (а.с. 6-8).

Відповідно до довідки форми № 3 від 06.08.2014 р. за № 935 виданої КП «Нивки Подільського районного суду м. Києва» позивач проживає разом із донькою (а.с. 16).

У відповідності до договору укладеного між Інститутом міжнародних відносин Київського національного університету ім. Т.Шевченка та ОСОБА_3, остання зарахована на навчання, строк дії договору три роки зі сплатою щорічно суму у розмірі 3 200 грн. за вивчення іноземної мови (а.с.66-68)

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 185 СК України участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд приходить до висновків, що підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання до 23 років в твердій грошовій сумі у розмірі 2 400 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191, 195 СК України, ст. ст. 3 - 14, 79, 81, 88, 174, 209, 213 - 215, 218, 294, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2014 року впродовж усього часу навчання до досягнення ОСОБА_3 23 - річного віку;

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок;

Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії;

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленого ЦПК України;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк