Справа № 297/654/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

встановив:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, вказавши, що відповідно до укладеного договору № MKD7GA від 01.07.2008 року, ОСОБА_1 01.07.2008 року отримала кредит у розмірі 6724,88 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.07.2018 року.

У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 24.02.2015 року має заборгованість - 10656,10 доларів США, яка складається з наступного: 7389,39 доларів США - заборгованість за кредитом; 1335,99 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 343,83 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 1071,04 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. А також штрафи відповідно до Договору: 8,84 доларів США - штраф (фіксована частина). 507,01 доларів США - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і відповідачка 01.07.2008 року уклали договір іпотеки № МКВ7СА. Згідно з договором іпотеки, відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 59,40 кв.м., житловою площею 44,70 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., АДРЕСА_1. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору дарування. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 58191 грн. 60 коп.

Таким чином, позивач просив звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки та виселити всіх осіб, які проживають у будинку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, так як предмет іпотеки - домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 - використовується як місце мого постійного проживання і загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 250 кв. метрів, а саме, становить 59,4 кв.м. Крім того, надала суду заперечення, у якому визнала факт невиконання належним чином умов кредитного договору, однак піддала сумніву суму боргу, вказану у позовній заяві та розрахунку, при цьому не вказала, яку саме суму боргу вона визнає.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до кредитного договору № MKD7GA від 01.07.2008 року ОСОБА_1 01.07.2008 року отримала кредит у розмірі 6724,88 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.07.2018 року. Вона неналежним чином виконувала умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Факт наявності заборгованості підтверджується і відповідачкою, однак вона заперечує заборгованість в розмірі 301461,06 грн., зазначаючи, що вона боргує меншу суму. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідачка 01.07.2008 року уклали договір іпотеки № МКВ7СА. Згідно з договором іпотеки відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок загальною площею 82,5 кв. м., що є предметом іпотеки, використовується відповідачкою та її сім'єю як місце постійного проживання, відомості про наявність іншого нерухомого житлового майна у власності відповідачки відсутні.

Відтак, заявлена позивачем вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню; разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги про виселення осіб із предмета іпотеки та стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору іпотеки № МКВ7СА від 01.07.2008 року та виселення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Драб В. І.