РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: Прохоренко В.В.

при секретарі: Сноп А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Херсонської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому свої вимоги обґрунтував тим, що Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів №10 від 17.10.1995 року, ОСОБА_2, інваліду загального захворювання II групи, було дозволено встановлення та експлуатацію металевого гаражу за адресою: АДРЕСА_1 для автомобіля ЗАЗ-968МД, отриманого через органи соціального забезпечення як засіб протезування. На той час згода мешканців будинку не була потрібна. До Херсонської міської ради неодноразово звертались мешканці багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з проханнями вжити заходів щодо демонтажу гаражу у дворі зазначеного будинку, як такого, що заважає мешканцям реалізувати свої конституційні права користування прибудинковою територією загального користування, а також вказували на те, що ОСОБА_1 повернув автомобіль ЗАЗ-968МД за для зберігання якого і було надано дозвіл на встановлення і експлуатацію металевого гаражу. Оскільки гр. ОСОБА_1 ніяким чином не оформив своє право на земельну ділянку під гаражем, просив зобов'язати ОСОБА_2 повернути самовільно зайняту земельну ділянку, звільнивши її від гаражу шляхом демонтажу та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства 03.09.2014 року Державним інспектором сільського господарства в Херсонській обл. встановлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0021 га під розміщення гаражу, за адресою: АДРЕСА_1. Про що, складено акт перевірки. Приписом 03.09.2014 року ОСОБА_1 було зобов'язано виконати вимоги ст. ст. 125, 126 ЗК України. Відповідно до рішення міськвиконкому ради народних депутатів від 17.10.1995 року.,ОСОБА_2, дозволено встановлення та експлуатацію металевого гаражу за адресою АДРЕСА_1. Проте дане рішення міськвиконкому ради народних депутатів має тільки декларативний характер йому мало,передувати рішення міської рад вищезазначеної земельної ділянки з подальшим складанням та підписання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації. До порушника були вжиті усі можливі заходи адміністративного впливу, однак порушення права Херсонської міської ради щодо розпорядження землями комунальної власності не усунуто. В судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив зобов'язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0021 га та привести земельну ділянку у приданий для використання стан ляхом знесення встановленого на ній гаражу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав повноваження своєму представнику.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 17.01.1995 року №10 відповідачу, як інваліду загального захворювання II групи, було дозволено встановлення та експлуатацію за місцем проживання АДРЕСА_1 металевого гаража для автомобіля ЗАЗ-968МД, отриманого через облсоцзабез як засіб протезування. Підставами позовних вимог представником Херсонської міської ради зазначено зміну законодавства України, що відбулись після прийняття виконкомом зазначеного вище рішення, а також "вичерпування питання необхідності зберігання автомобілю ЗАЗ-968МД з ручним керуванням як засобу протезування", однак після прийняття у 1995 році виконкомом Херсонської міської ради народних депутатів рішення №10 ніяких нових цивільних відносин між відповідачем та органом місцевого самоврядування не виникало. Стверджуючи про необхідність у цей час отримати згоду мешканців будинку, де проживає відповідач, на встановлення гаражу для наданого автомобіля позивач залишає поза увагою законодавчі норми, якими забезпечують виділення земельних ділянок інвалідам із захворюваннями опорно-рухового апарату під будівництво гаражів для автомобілів з ручним керуванням поблизу місця їх проживання. Посиланням позивача на положення Конституції щодо вільності і рівності громадян у правах та порушення відповідачем прав інших мешканців будинку тим, що ними не надано згоди на розміщення гаражу для зберігання наданого автомобіля з ручним керуванням є неправомірним, оскільки в обґрунтування позовних вимог Херсонською міською радою надано лише копію звернення мешканців будинку, де проживає відповідач з викладенням в ньому певних даних, як свідчить зміст позовної заяви та додатків до неї позивачем навіть не було перевірено обставини, що викладені в цьому зверненні. Належного доказу на підтвердження факту повернення відповідачем автомобіля з ручним керуванням та у зв'язку з цим "вичерпанням питання необхідності його зберігання", підтверджень порушення відповідачем прав та інтересів мешканців будинку АДРЕСА_1 щодо реалізації ними конституційних прав користування прибудинковою територією позивачем не надано. За результатами неодноразово проведених перевірок не було встановлено ніяких порушень відповідачем прав мешканців будинків щодо користування прибудинковою територією. У вересні 2014 року відповідач звертався до позивача з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 50 кв.м під встановлення тимчасової споруди гаражу по АДРЕСА_1 проте йому було відмовлено у цьому дозволі з підстав того, що земельна ділянка є прибудинковою. Твердження позивача про те, що земельна ділянка для встановлення гаражу є самовільно зайнятою є безпідставними, оскільки для встановлення гаражу на певному місці відповідачу виконкомом міської ради було надано відповідний дозвіл, законом гарантоване забезпечення органами місцевого самоврядування виділення земельних ділянок інвалідам із захворюваннями опорно-рухового апарату під будівництво гаражів для автомобілів з ручним керуванням поблизу місця їх проживання, а оформити право оренди на земельну ділянку відповідач позбавлений можливості внаслідок дій саме позивача, передбачені ст. 212 ЗК України правові підстави для задоволення вимоги про повернення земельної ділянки під гаражем відсутні.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 17.01.1995 року №10 відповідачу, як інваліду загального захворювання II групи, було дозволено встановлення та експлуатацію за місцем проживання АДРЕСА_1 металевого гаража для автомобіля ЗАЗ-968МД, на місці, вказаному управлінням архітектури та містобудування, яке є чинним на даний час.

Згідно з п.6 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999, інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

З листа № К-4743 від 19.07.2013 року Т.в.о. міського голови З.Бережної вбачається, що перевіркою, здійсненою комісією у складі представників управління житлового господарства, інспекції з нагляду за станом житлового фонду при департаменті житлово-комунального господарства міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 активно і за призначенням користується гаражем, розташованим у дворі за адресою: АДРЕСА_1, який йому надано відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 17.01.1995 року № 10. Крім цього він має дозвіл на встановлення гаража за місцем проживання. Теж саме зазначає перший заступник міського голови В.І.Ярошевський в листі від 16.09.2013 року.

Згідно Акту обстеження гаражу на прибудинковій території житлового комплексу по АДРЕСА_1 від 10.12.2013 року встановлено, що гараж розташований на прибудинковій території житлового комплексу по АДРЕСА_1 побудований згідно діючого законодавства України, використовується інвалідом 3 групи ОСОБА_2 по призначенню.

Відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає, зокрема, у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів тощо.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (у редакції, що діяла на час прийняття виконкомом Херсонської міської ради рішення №10) місцеві Ради народних депутатів забезпечують виділення земельних ділянок інвалідам із захворюваннями опорно-рухового апарату під будівництво гаражів для автомобілів з ручним керуванням поблизу місця їх проживання.

Статтю 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" було змінено в частині визначення зобов'язаних осіб: з місцевих Рад народних депутатів на органи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 ст. 4 Конвенції про права інвалідів, ратифікувавши її, Україна зобов'язалась забезпечувати й заохочувати повну реалізацію всіх прав людини й основоположних свобод всіма інвалідами без будь-якої дискримінації за ознакою інвалідності, зокрема: вживати всіх належних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, що визнаються в цій Конвенції; утримуватися від будь-яких дій або методів, які не узгоджуються із цією Конвенцією, і забезпечувати, щоб державні органи та установи діяли відповідно до цієї Конвенції; уживати всіх належних заходів для усунення дискримінації за ознакою інвалідності з боку будь-якої особи, організації або приватного підприємства.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про права інвалідів "дискримінація за ознакою інвалідності" означає будь-яке розрізнення, виключення чи обмеження з причини інвалідності, метою або результатом якого є применшення або заперечення визнання, реалізації або здійснення нарівні з іншими всіх прав людини й основоположних свобод у політичній, економічній, соціальній, культурній, цивільній чи будь-який іншій сфері. Вона включає всі форми дискримінації, у тому числі відмову в розумному пристосуванні.

Крім того в судовому засідання встановлено, що відповідачем вживаються всі необхідні заходи для належного використання земельної ділянки, а саме надано клопотання до Херсонської міської ради , яке отримано 02.03.2015року, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , під встановлення гаражу із земель комунальної власності, відповідно до ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для зберігання транспортного засобу, отриманого через облсоцзабез, як засіб протезування, яке на даний час знаходиться на розгляді.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки з боку відповідача не вбачається будь-яких протиправних дій направлених на самовільне зайняття земельної ділянки, які були б спрямовані на порушення будь-яких охоронюваних законом прав позивача, відповідачу було надано дозвіл на встановлення та експлуатацію металевого гаражу, який він використовував за призначенням, посилання позивача щодо порушення прав інших мешканців будинку та той факт що ОСОБА_1 повернув автомобіль задля зберігання якого було виділено гараж свого підтвердження не знайшли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,212,214-215ЦПК України, 2,3,11, 116,123, 212 ЗК України, Конвенцією про права інвалідів, Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", суд -

вирішив:

В задоволенні позову Херсонської міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: В.В. Прохоренко