Провадження № 2-3073/15
В справі № 760/4721/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

при секретарі- Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу »Севастопольський» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та звільнення безпідставно займаного нежитлового приміщення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов»язати відповідача звільнити безпідставно займане ним нежитлове приміщення ПО-2/791, яке є вбудовано-прибудинковою одноповерховою цегляною спорудою адміністративного призначення загальною площею 82, 6 кв.м., складається з двох суміжних кімнат, підвалу та господарчого приміщення, має два окремих входи, та розташоване в АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в справі, посилаючись на те, що аналогічний спір за позовом ОК »Севастопольський» був предметом розгляду Солом»янського районного суду м. Києва і рішенням від 18.03.2010 року позов був задоволений.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.02.2011 року рішення суду було скасоване і провадження в справі було закрито в зв»язку з відмовою позивача, ОК »Севастопольський», від позову.

Виходячи з цього, на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України просить закрити провадження в справі, т.я. спір з тим же предметом позову і між тими ж сторонами уже вирішений судом.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання та закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

Так, підставою для звернення позивача до суду є оспорювання ним законності користування відповідачем нежитловим приміщенням ПО-2/791, загальною площею 82, 6 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1.

З наданого представником відповідача рішення суду від 18.03.2010 року, на яке він посилається в обгрунтування свого клопотання, вбачається, що предметом спору сторін у даній справі було нежитлове приміщення - об»єкт адміністративного призначення № ПО-2/791.

Будь-які інші характеристики даного приміщення в рішенні суду не приведені.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що розмір приміщення № ПО-2/791, яке було предметом спору в даній справі, складало 55 кв.м.

Крім того, заперечуючи проти позову, представник відповідача надав суду копію рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року в справі по спору між тими ж сторонами, згідно з яким предметом спору в справі було нежитлове приміщення - об»єкт адміністративного призначення № ПО-2/791 розміром 58,62 кв.м., на яке рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 15.02.2011 року визнано право власності за кооперативом.

Заперечуючи проти клопотання про закриття провадження в справі, представником позивача надано план за поверхами на будівлю, яка є предметом спору, згідно з яким будівля складається з двох поверхів розміром 82,8 кв.м., а саме: 1-й поверх - 27,1 кв.м., підвал - 55, 7 кв.м

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ст.31 ЦПК України підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов.

З точки зору закону закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується її ч. 3 ст.8.

Це право забезпечується реальною можливістю всякій заінтересованій особі звернутися в установленому порядку за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Саме за захистом своїх порушених, з його точки зору, прав щодо користування приведеним у позові нежитловим приміщенням, позивач звернувся до суду за захистом і гарантії права на такий захист закріплено в ст.ст.3-4 та 15 ЦПК України, а також п.4 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини та основних свобод створила правові підстави для впровадження норм цього європейського документу про захист прав людини у державі.

Одним із основних елементів захисту прав людини є принцип верховенства права, центральний аспект якого пов'язаний із визначальною роллю незалежних та неупереджених судів, що діють в рамках правової системи.

Саме ці принципи містяться у ст. 6 Конвенції, яка передбачає право на справедливий судовий розгляд.

Виходячи з цього, підстав позову, заявленого позивачем у даному провадженні, зміст та предмету позовів, що розглядалися по спору між сторонами Солом»янським районним судом м. Києва, суд вважає, що підстави для закриття провадження в справі відсутні.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..168, п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя