Справа №589/541/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 22-ц/788/1477/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

01 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка, скориставшись кредитними коштами за умовами укладеного між ними договору від 22 травня 2008 року, своїх зобов'язань не виконала, внаслідок чого станом на 18 січня 2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 3000 грн., 13904,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 8505 грн. боргу з комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1270,48 грн. штрафу (процентна складова), а всього боргу на суму 27180,06 грн., який і просить стягнути з відповідачки на його користь.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2015 року позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2008 року в сумі 17830,25 грн. та компенсовано 164,78 грн. судового збору.

Позивач не погодився з цим рішенням лише в частині вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом. Посилається на те, що суд безпідставно зменшив розмір цієї заборгованості, оскільки помилково застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, які не поширюються на ці правовідносини. Просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог в повному обсязі.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Позивач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання його представник не з'явився.

Відповідачці надіслана судова повістка разом з розпискою поштою, рекомендованим листом із повідомленням, за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця її проживання. Проте, вона повернулася до суду не врученою в зв'язку з тим, що відповідачка за цією адресою не проживає. За таких обставин судовий виклик, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається вручений їй належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2008 між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_3 заяви, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості (а.с. 10).

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачений обов'язок позичальниці погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії банку (п. 6.5).

Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов'язання за цим договором утворилася заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, яка станом на 18 січня 2015 року складає 13904,58 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив з наявності підстав, передбачених ч.3 ст.551 ЦПК України для зменшення її розміру.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на зазначене вбачається, що проценти за користування кредитом не відносяться ні до штрафу, ні до пені, а є однією з істотних умов кредитного договору.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно вважав заборгованість по процентам за користування кредитом неустойкою, а тому помилково застосував вимоги ч.3 ст.551 ЦПК України, які не поширюються на ці правовідносини, та зменшив суму боргу в цій частині з 13904,58 грн. до 5000 грн.

За таких обставин, рішення місцевого суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні шляхом збільшення присудженої суми заборгованості на 8904,58 грн. (13904,58 грн. - 5000 грн.). Звідси розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 26734, 83 грн. (17830,25 грн. +8904,58 грн.).

Згідно з ч. 5 ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.

Пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь банку слід стягнути понесені та документально підтверджені витрати за розгляд справи в місцевому суді у сумі 266,36 грн. та 133,18 грн. за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», задовольнити частково.

Заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 червня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Акцент-банк" заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2008 року в сумі 26734 грн. 83 коп., а не 17830 грн. 25 коп., як зазначив суд першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Акцент-банк" 266 грн. 36 коп. на повернення судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 133 грн. 18 коп. за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -