АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 679/227/14-ц
Провадження № 22-ц/792/35/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Варвус Ю.Д., Гринчука Р.М.,

при секретарі : Гриньовій А.М.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 679/227/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду від 9 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом, вказував, що 2 грудня 2013 року біля 8 год 00 хв. ОСОБА_1 умисно пошкодила належний йому автомобіль марки "Джілі СК", реєстраційний номер НОМЕР_1. Згідно довідки ПП "Автосервіс Авто Лідер" розмір заподіяної шкоди становить 2210 грн. У зв'язку з такими діями відповідач також звертався до Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області. Позивач зазначав, що внаслідок пошкодження транспортного засобу був змушений витрачати свій час та звертатись у відповідні установи, при цьому нервував, а також вимушений був не займатись своєю діяльністю - перевезенням пасажирів. Тому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2210 грн., 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

Під час розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути на його користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2319 грн., 2000 грн. моральної шкоди, судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 675 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду від 9 жовтня 2014 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2319 грн., судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., 675 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, а всього 3237 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Вказує, що при вирішенні спору суд дав невірну оцінку обставинам справи. На думку апелянта, суд не дослідив дійсні обставини виникнення пошкоджень у автомобіля. Апелянт вважає, що суд належним чином не _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Ходоровський Б.В. провадження № 22-ц/792/35/14

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 30, 34 перевірив пояснення її, як потерпілої, якій було заподіяно тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій самого позивача і, що заподіяння шкоди сталось внаслідок необхідної самооборони. Суд, також, належним чином не досліджував пояснення ОСОБА_2, щодо обставин заподіяння шкоди. Також, на думку апелянта, при вирішенні цього спору суд повинен був взяти до уваги, що сам позивач діяв неправомірно щодо неї. Крім того, апелянт вважає, що при вирішенні спору, суд в порушення положень процесуального закону невірно здійснив розподіл судових витрат.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні по слідуючим мотивам.

ідповідно до ч. 1 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу підставами для зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так судом встановлено, що 2 грудня 2013 року близько 8 годин на території автомийки «Інтеграл» по вул. Лісова в м. Нетішин Хмельницької області після застосування ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних стосунків до громадянки ОСОБА_1 фізичного насильства, остання з метою помсти після закінчення дій до неї з боку позивача кинула в автомобіль позивача марки "Джілі СК", реєстраційний номер НОМЕР_1 каміння. Внаслідок цих дій ОСОБА_5 автомобіль позивача отримав пошкодження, а ОСОБА_2 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 2319 грн. вартості відновлювального ремонту двох вм'ятин на передній та задній правій частині автомобіля.

Вказані обставини підтверджуються висновком органів внутрішніх справ за зверненням ОСОБА_2 від 3 грудня 2013 року, поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_1 під час проведення даної перевірки, протоколом огляду транспортного засобу працівником міліції від 3 грудня 2013 року з фотографіями, протоколом огляду транспортного засобу Нетішинським міським судом від 12 серпня 2014 року з фотографіями під час розгляду цивільної справи, матеріалами кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, показами в даній кримінальній справі як свідка і підозрюваного ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_1, свідка в цій кримінальній справі ОСОБА_7, висновком автотоварознавчої експертизи та іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності та правильно керуючись нормами матеріального права, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини відповідача в заподіянні матеріальної шкоди позивачу та правомірно стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 2319 грн.

Доводи апеляційної скарги, про те, що відповідачка діяла з метою самозахисту від протиправних дій позивача та кидала каміння в сторону ОСОБА_8 для припинення її побиття, а тому при вирішенні справи необхідно застосовувати норми ст. 1169 ЦК України слід відхилити.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 від 3 грудня 2013 року , даних працівнику міліції під час проведення перевірки за заявою ОСОБА_2, вона пояснювала, що після побиття, коли ОСОБА_2 відійшов від неї, вона кинула каміння в його автомобіль.

В ході допиту як потерпілої під час розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 КК України ОСОБА_1 показала, що саме після побиття, коли ОСОБА_2 відійшов від неї, вона кинула каміння в його автомобіль.

Вказані неодноразові послідовні пояснення ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями ОСОБА_2, його послідовними показами як свідка і підозрюваного в кримінальній справі, згідно яких ОСОБА_1 умисно, після закінчення конфлікту двічі кинула каміння об його автомобіль, пошкодивши авто, а також поясненнями свідка ОСОБА_7 в кримінальній справі, якій відомо про обставини справи зі слів ОСОБА_1

З врахуванням викладеного слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 пошкодила автомобіль ОСОБА_2 вже після припинення застосування до неї фізичного насильства з метою фактично помсти за вчинене ОСОБА_2, а тому відсутні підстави для застосування норм ст.1169 ЦК України.

Також слід відхилити твердження апелянта про недоведеність її вини у пошкодженні автомобіля позивача.

Увідповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та фізичних осіб, що беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вина ОСОБА_1 в пошкодженні автомобіля позивача підтверджується поясненнями ОСОБА_2, поясненнями самої ОСОБА_1, висновком органів внутрішніх справ за зверненням ОСОБА_2 від 3 грудня 2013 року, протоколом огляду транспортного засобу працівником міліції від 3 грудня 2013 року з фотографіями, протоколом огляду транспортного засобу Нетішинським міським судом від 12 серпня 2014 року з фотографіями під час розгляду цивільної справи, матеріалами кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, висновком автотоварознавчої експертизи та іншими матеріалами справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, належних, в розумінні ст. 60 ЦПК України, доказів щодо спростування факту заподіяння шкоди позивачу до суду не надав.

В судовому засіданні апеляційного суду у відповідності до вимог п. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяв ОСОБА_1 у здійсненні її прав щодо отримання доказів, призначивши за її клопотанням судову трасологічну експертизу для встановлення механізму пошкодження автомобіля позивача, однак вказана експертиза не була проведена через неоплату ОСОБА_1 її проведення.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційої скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду від 9 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко