Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В. В. , за участю секретаря Шабатин Н. А., розглянувши цивільну справу за позовом моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Моторно (транспортне) страхове бюро України (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2011 р. по вул. Рубцова в м. Сімферополі відповідач, керуючи автомобілем «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_6, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Київського районного суду м. Сімферополя від 14.10.2011 р. відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП. Автомобіль «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 є власністю ТОВ «Москва», у якого на момент ДТП був наявний поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3. Позивач на підставі звіту № 294/10/11 від 27.10.2011 р., складеного СПД ФОП ОСОБА_2 з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, інших документів здійснив регламентну виплату у розмірі 34 396 грн. 26 коп. Зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілому, власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 34 396,26 грн. Крім того, за послуги аварійного комісара позивач сплатив 890 грн. 13 коп.

До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника, а також вказав, що позовні вимоги підтримує з підстав, що викладені у позові, крім того вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 56).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2014 року по вищезазначеній цивільній справі було визначено підсудність Подільському районному суду м. Києва.

В судове засідання на 12.02.2014 року відповідач викликався через засоби масової інформації (а.с. 46), зокрема через газету «Урядовий кур'єр» № 11 (5385) від 22.01.2015 р. (а.с. 51-55).

Згідно зі ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2011 р. по вул. Рубцова в м. Сімферополі відповідач, керуючи автомобілем «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_6, здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до матеріальних збитків, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу (а.с. 11).

Автомобіль «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 є власністю ТОВ «Москва», що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10).

На момент ДТП цивільно - правова відповідальності перед третіми особами водія автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована згідно полісу (а.с. 12).

Постановою Постановою Київського районного суду м. Сімферополя від 14.10.2011 р відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП (а.с. 13).

До суду, доказів страхування цивільно - правова відповідальності перед третіми особами відповідача на момент скоєння дорожньо - транспортної пригоди, не надано.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 294/10/11 від 27.10.2011 р., складеного спеціалістом СПД ФОП ОСОБА_2, складає 40 852 грн. 25 коп. (а.с. 14-21).

Відповідно до акту виконаних робіт та платіжного доручення № 1417 від 20.10.2011 р. вартість відновлювального ремонту склала 34 396 грн. 26 коп. (а.с. 22, 23).

Позивачем було понесено додаткові витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 890 грн. 13 коп., що підтверджується актом виконаних робіт, рахунком та платіжним дорученням № 5126 від 23.11.2011 р. (а.с. 25, 26).

Зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілому, власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

В зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись нормами п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на момент ДТП та відповідно Наказу позивача № 3356 від 09.12.2011 р., про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 28), позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 34 396 грн. 26 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 5536 від 12.12.2011 р. (а.с. 27).

Позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку (а.с. 29).

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу працівникам міліції та медичним працівникам закладів охорони здоров'я згідно з чинним законодавством; е) за інших обставин, визначених законодавством про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 22 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) особа, якій заподіяно збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача грошова сума виплаченого відшкодування у розмірі 34 396 грн. 26 коп. Крім того, підлягає стягненню сума у розмірі 890 грн. 13 коп. понесена за проведення оцінки вартості завданої шкоди майну.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 86 коп. та 420 грн. понесених за публікацію виклику відповідача у пресі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 38, 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 5, 6, 8, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 224 - 233, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь моторно (транспортного) страхового бюро України (Код , МФО 322313) суму понесених витрат у розмірі 34 396 (тридцять чотири тисячі триста дев'яносто шість) гривень 26 копійок та витрати у розмірі 890 (шістсот п'ятдесят) гривень 13 копійок;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь моторно (транспортного) страхового бюро України (Код , МФО 322313) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 86 копійок та витрати за публікацію виклику відповідача у пресі у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень;

Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк