АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/754/14-ц Номер провадження 22-ц/786/921/15Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

При секретарі: Зеленській О.І.

За участі: представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 130 620 грн. та судового збору. Посилався на те, що відповідач, відповідно до розписки, отримав від нього 15 000 доларів США за відмову від частини земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у ОСОБА_4, однак ці кошти в подальшому не повернув та не подав заяви про відмову від права користування земельною ділянкою.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_3, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до розписки від 08 вересня 2011 року, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 суму 15000 доларів США за відмову від частини земельної ділянки, наданої йому для будівництва.

ОСОБА_4 та Кременчуцькою міською радою15 травня 2008 року та 08 грудня 2009 року було укладено договори оренди землі строком дії відповідно на один та два роки для будівництва навісу для пасажирів з двома торгівельними павільйонами на зупинці громадського транспорту «Центр» за адресами АДРЕСА_1

З довідки приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу вбачається, що 08 вересня 2011 року нотаріусом було засвідчено справжність підпису ОСОБА_4 на заяві на ім'я міського голови, в тім, що ОСОБА_4 надає згоду суміжному змелекористувачу ОСОБА_3 на вилучення зі свого землекористування земельної ділянки площею 11 кв.м. та земельної ділянки площею 13 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, з метою оформлення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 права користування зазначеними земельними ділянкам ( а.с.5,141).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначав, що відповідач розпискою засвідчив факт отримання грошових коштів за відмову від права користування земельною ділянкою та згодом з'ясував, що у останнього право користування земельною ділянкою було відсутнє, а, отже, вважав, що ОСОБА_4 безпідставно набув отримані кошти.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що докази, зібрані по справі в їх сукупності, свідчать про те, що вимога позивача безпідставна, не підтверджуються жодним доказом, правовідносини між сторонами мали договірні відносини, тому застосування ст.1212 ЦК України до правовідносин є неможливим.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, так як твердження про наявність між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договірних відносин суперечить положенням глави 16 ЦК України.

Перш за все, суд не дав належної оцінки змісту розписки від 08 вересня 2011 року, з якої вбачається, що сторони домовились відносно розпорядження землею, яка є власністю територіальної громади міста Кременчука і громадяни без згоди власника не можуть вчиняти щодо землі будь-які угоди.

Частинами 1-3 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, як встановлено ст. 123 ЗК України, на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної ради.

Між тим, в зверненні від 08.09.2011р. до Кременчуцького міського голови ОСОБА_4 надавав згоду на вилучення зі свого землекористування земельної ділянки площею 11 кв.м. та 13 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, хоча мав договора оренди відносно земельних ділянок по АДРЕСА_1.

Суду не надано відповіді на вказану заяву.

Відповідно до ч.6 ст. 93 ЗК України (в редакції від 07 серпня 2011 року) орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Таким чином, будь-які угоди щодо земельної ділянки без згоди власника нормами земельного законодавства не передбачено.

У зв'язку з цим одержання ОСОБА_4 15 тис. доларів США є безпідставно набутим майном, яке відповідно до положень ст.1212 ЦК України підлягає поверненню позивачу.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 гроші передавались в доларах США, а тому просив стягнути на користь позивача суму в еквіваленті станом на час звернення до суду з даним позовом в розмірі 130 620 грн., а також витрати по сплаті судового збору 1306грн.20 коп.

За таких обставин рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення повних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ч.1 п.3,4, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити, стягнувши на його користь з ОСОБА_4 безпідставно одержані грошові кошти в сумі 130 620 грн. та витрати по сплаті судового збору - 1306грн.20 коп. Всього 131 926 грн.20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :