РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Рубіжного С.О.

при секретарі - Чубенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 02.02.2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики. Відповідно до умов договору позивач передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність 34149,00 гривень. Згідно з договором відповідач зобов'язався повернути отриману суму коштів до 31.03.2013 року. Також 02.02.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким остання поручилась за часткове виконання обов'язків ОСОБА_3 в сумі 200 гривень. Позивач свої обов'язки виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 34149, 00 гривень. Позивач зазначає, що відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим сума основного боргу ОСОБА_3 за договором складає 34149,00 гривень. Укладеним між сторонами договором не було передбачено розмір і порядок одержання процентів, тому позивач їх розраховує на рівні облікової ставки Національного банку України, що станом на 09.10.2014 року розмір процентів за договором у розмірі складає 4613,90 гривень. Сумарний індекс інфляції з лютого 2013 року до жовтня 2014 року дорівнює 117,46%., в зв'язку з чим сума боргу за договором позики з урахування встановленого індексу інфляції станом на 09.10.2014 рік становить 40111,00 гривень. Сума 3% річних з простроченої суми станом на 09.10.2014 рік становить 1560,50 гривень. Загальна сума боргу станом на 09.10.2014 року з врахуванням встановленого індексу інфляції, трьох процентів річних з простроченої суми, а також відсотків за користування грошима у розмірі облікової ставки ставки НБУ, становить 46285 гривень, яку просить стягнути з ОСОБА_3 та стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в сумі 200 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала до суду нотаріально завірену заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги до неї визнала в повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення, виходячи з наступних обставин.

02.02.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено б/н договір позики. (а.с.5)

Відповідно до п.1 договору, позикодавець передає, а позичальник приймає у власність позику в розмірі 34149,00 гривень.

Відповідно до п.2 договору, позику, а також проценти позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві готівкою до 31.03.2013 року

Згідно п.7 договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів відповідно до п.1.2 договору, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Підтвердження отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_3 є розписка від 02.02.2013 року, згідно якої останній отримав кошти у розмірі 34149,00 гривень для покупки авто. (а.с.7).

Оригінали договору та розписки надано представником позивача (ас.с58-60).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі / ст. 11 ЦПК України /.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень / ст. ст. 10, 60 ЦПК України /.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розмір облікової ставки НБУ за період з 02.02.2013 року по 31.03.2013 року, становить 7,5%.

Кількість днів за вказаний період складає 58 днів, таким чином розмір суми відсотків за договором складає 406, 98 гривень =(34149х7,5%/100%/365/58).

В період часу після закінченні строку договору, правовідносини сторін регулюються нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України та умовами договору в частині неустойки за невиконання відповідачем її зобов'язань, що унеможливлює подвійне покарання відповідача за одне й те саме порушення, тому суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо нарахування відсотків за користування позикою після закінчення строку дії договору.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вимоги законодавства та умови договору, вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних суд вважає обґрунтованими, проте нарахування позивачем інфляційних збитків за період дії договору є безпідставні, оскільки суперечать вимогам ст.. 625 ЦК України.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Міністерства фінансів України рівень інфляції становить: за квітень 2013 року - 100,0 %, за травень 2013 року - 100,1 %, за червень 2013 року - 100,0 %, за липень 2013 року - 99,9 %, за серпень 2013 року - 99,3 %, за вересень 2013 року - 100,0 %, за жовтень 2013 року - 100,4 %, за листопад 2013 року - 100,2 %, за грудень 2013 року - 100,5 %, за січень 2014 року - 100,2 %, за лютий 2014 року - 100,6 %, за березень 2014 року - 102,2 %, за квітень 2014 року - 103,3 %,за травень 2014 року - 103,8 %, за червень 2014 року - 101,0 %, за липень 2014 року - 100,4 %, за серпень 2014 року - 100,8 %, за вересень 2014 року - 102,9 %, сумарний індекс інфляції складає 116,64%

Розрахунок інфляційних збитків на суму боргу 34149 грн. за період з 01.04.2013 року по 09.10.2014 року складає:34149 грн. х 116,64-32 000 = 5682,39 грн.

Сума боргу відповідача за договором з урахування індексу інфляції станом на 09.10.2014 року становить 39 831,39 гривень.

В позовній заяві, позивачем визначено прострочення щодо нарахування трьох відсотків річних від суми боргу 34149 грн. за період з 01.04.2013 року по 09.10.2014 року, що становить 556 дні. За розрахунком 3% річних на суму боргу 34149 грн. складає: 34149 грн. х 3% /100%/ 365 дн. х 556 дн. = 1560, 50 грн.

Таким чином, загальний розмір суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми складає 41 798,87 грн.

02.02.2013 року також було укладено договір поруки між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, відповідно до якого остання поручилась перед кредитором за виконання ОСОБА_3 всі обов'язків, виникаючих у зв'язку передачею грошових коштів.(а.с.8)

Відповідно до п.2 договору поруки, розмір відповідальності поручителя обмежується сумою у розмірі 200 гривень.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554. ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи умови договору, вимоги законодавства та заяву відповідача про визнання позову, позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку суми боргу в розмірі 200 грн. підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. З відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 41 598,87 грн.. З відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає солідарному стягненню сума заборгованості в розмірі 200 грн..

У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідачів, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню в рівних частках судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 41 598 (сорок одну тисячу п'ятсот дев'яносто вісім ) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 200 (двісті) гривень.

Стягнути ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одну) гривню 80 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С.О. Рубіжний