Сокальський районний суд Львівської області
справа № 2-557/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області в складі

головуючого - судді Веремчук О.А.,

при секретарі Кисель О.Я., Савран О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», третя особа начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», третя особа начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав : 30.12.2002 року позивач звільнився на пенсію з органів внутрішніх справ у зв»язку з вислугою років, однак пенсія в нього невелика , а тому змушений був шукати роботу для утримання сім»ї, оскільки маю хворих дружину та дитину. 25.11.2004 року згідно поданої заяви позивача було прийнято на посаду листоноші по супроводу поштової кореспонденції Сокальського вузла поштового зв»язку .Позивач добросовісно виконував покладені на нього обов»язки. Під час його відпустки розпочався конфлікт між ним та начальником Сокальського вузла поштового зв»язку ОСОБА_3, а саме останній відкликав позивача з чергової відпустки, однак він не міг вийти на роботу через сімейні обставини. Після виходу позивача з відпустки , його викликав до себе начальник ОСОБА_3 і не розбираючись про причини його невиходу повідомив, що оскільки він не виконав його вказівку , він буде до нього предвзято відноситися. Позивач пояснив в черговий раз про причини невиходу на роботу з відпустки, на що ОСОБА_3 повідомив, що знайде підстави для його звільнення. Вийшовши з кабінету ОСОБА_3 він пішов на робоче місце , однак через 10 хвилин у нього було відібрано посвідчення на отримання службової зброї і відсторонено від роботи не пояснюючи при цьому причин. Того ж дня , 23.12.2005 року, п.Гарвона С.Г. видав розпорядження за № 192, яким позивача тимчасово було відсторонено від виконання обов»язків листоноші по супроводу та направлено без згоди позивача на виробничу дільницю по сортуванню поштових відправлень. Крім цього, в розпорядженні було безпідставно позивача скеровано для проходження медичного обстеження у психіатра на відсутність протипоказань до виконання службових обов»язків із використанням зброї, мотивуючи позивача неадекватною поведінкою та неврівноваженим психологічним станом, посилаючись на 6 розділ Інструкції , затвердженої наказом Держкомзв»язку України № 43 дск від 12.03.2001 року. Позивач вважає , що своїми діями ОСОБА_3 перевищив свої службові обов»язки, принизив його честь та гідність , оскільки позивач не давав жодних підстав для цього, а все це було зроблено ОСОБА_3 з помсти за те, що він не вийшов на його вимогу на роботу. Позивач як законослухняний громадянин, згідно отриманого скерування 28.12.2005 року пройшов медобстеження у психіатра Сокальської ЦРЛ, висновком якого є те, що протипоказів в нього для користування службовою вогнепальною зброєю немає. Також 6 розділ Інструкції , затвердженої наказом Держкомзв»язку України № 43 дск від 12.03.2001 року не передбачає підстав для такого скерування на медобстеження. Позивач пропрацював 26 років на різних посадах в органах внутрішніх справ України , останні 4 роки відповідав за озброєння всього райвідділу, з приводу чого жодних претензій керівництва райвідділу до нього не було. Після даного конфлікту із ОСОБА_3 працівники відділу ззв»язку при зустрічі почали з нього насміхатися, запитуючи «Чи він часом не псих ?», що у кінцевому результаті і стало причиною його звільнення за власним бажанням. Вузол поштового зв»язку є Держжавною установою, де керівництво повинно дотримуватися чинного законодавства, а не робити з нього приватне підприємство , в якому кого хоче прийме, а кого хоче безпідставно звільнить. П.ОСОБА_3 грубо порушив не тільки його право на працю, а і навмисно цинічно принизив його честь та гідність громадянина України. Просить стягнути з відповідача в його користь в сумі 7 000 гривень моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні збільшив позовні вимоги та пояснив, що просить стягнути з відповідача в його користь в сумі 10 000 гривень моральної шкоди, оскільки справа вже слухається тривалий час, відповідач часто не з»являвся в судове засідання, перед кожним засіданням він нервує, погано спить вночі, що відбивається на його здоров»ї підвищується кровяний тиск, а також на членів його сім»ї хворій сім»ї та сину інваліду 1 групи дитинства. Крім цього за 4 роки розгляду його заяви пройшла світова криза, ціни на товари повсякденного вжитку значно зросли. Продовжуючи працювати листоношею, за даний період позивач , за даний період позивач міг би отримати гроші в сумі близько 20 000 гривень із розрахунку 400-450 гривень в місяць.

Представник відповідача ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 відповідає згідно законодавства за зброю , яку мають його працівники та за самих працівників. Позивач в роботі використовував вогнепальну зброю , а тому до нього ставляться підвищені вимоги. Згідно п. 1.19 «Інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях» якщо будь-хто з працівників, які в роботі використовують вогнепальну зброю, виявив неадекватну поведінку , то керівник повинен вжити заходів до попередження певних ситуацій. Керівник має право скерувати на обстеження працівника. ОСОБА_3 оцінив збуджений стан ОСОБА_1 і прийшов до висновку , що має сумніви чи може позивач адекватно поводитися із зброєю. Це було лише з питань безпеки стосовно поводження із зброєю. ОСОБА_3 не направляв позивача до психіатра, а на черговий медичний огляд до головного лікаря лікарні. ОСОБА_3 як керівник мав право на це. ОСОБА_1 був відсторонений від роботи , хоча і не виконував свою роботу , однак зарплату йому платили, а тому трудові права позивача не були порушені. Образи честі та гідності позивача зі сторони ОСОБА_3 не було , оскільки останній не образив будь-яким чином позивача, а це була лише оцінка дій та поведінки позивача .Після того як ОСОБА_1 представив ОСОБА_3 довідку про відсутність протипоказань, то останній допустив позивача негайно до виконання роботи. Позивач не назвав конкретно людей, які його ображали чи назавали психічно хворим. Позов викликаний особистими неприязними стосунками позивача до ОСОБА_3 Розмір моральної шкоди не обґрунтований та завищений. При відкликанні ОСОБА_1 з відпустки, то останній говорив про це з працівником центру по кадрових питаннях. Дане питання виникло в зв»язку з тим, що один з працівників захворів , а тому постало питання про відкликання позивача з відпустки в зв»язку з цим. Однак ОСОБА_1 не хотів виходити на роботу по підміні хворого працівника. ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням.

Третя особа начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що він як начальник центру несе відповідальність за використання зброї і на нього особисто виписувався дозвіл на зберігання та використання вогнепальної зброї. Для отримання дозволу на використання зброї необхідно пройти медичний огляд. Він як керівник центру помітив, що ОСОБА_1 був дуже збуджений та його стан міг призвести до негативних наслідків. ОСОБА_1 буйно повів себе в його кабінеті, гримнув дверима, тому він прийняв рішення відсторонити його від виконання посадових обов»язків та скерувати на медичний огляд до головного лікаря лікарні. ОСОБА_1 був відсторонений від роботи , хоча і не виконував свою роботу , однак зарплату йому платили, а тому трудові права позивача не були порушені. Після того як ОСОБА_1 представив йому довідку про відсутність протипоказань, то останній допустив позивача негайно до виконання роботи. Він не обзивав позивача психом , однак позивач вважає , що його образили та принизили його честь та гідність, коли скерували на медогляд. Він не мав намірів , щоб принизити честь та гідність позивача. ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням.

Заслухавши пояснення сторін та ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», третя особа начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити з наступних підстав : .

Згідно розпорядження Сокальського вузла поштового зв»язку за № 192 від 23.12.2005 року вбачається, що позивача тимчасово було відсторонено від виконання обов»язків листоноші по супроводу та направлено на виробничу дільницю по сортуванню поштових відправлень. Також скеровано позивача для проходження медичного обстеження на відсутність протипоказань до виконання службових обов»язків із використанням вогнепальної зброї.

Згідно листа Сокальського вузла поштового зв»язку за № 01-683 від 27.12.2005 року вбачається, що позивача було скеровано для проходження повторного медичного обстеження на відсутність протипоказань до виконання службових обов»язків із використанням вогнепальної зброї до головного лікаря Сокальської центральної лікарні.

Згідно довідки Сокальської центральної лікарні від 28.12.2005 року вбачається, що у ОСОБА_1 після проходження медичного обстеження не виявлено протипоказань до виконання службових обов»язків із використанням вогнепальної зброї.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 03.02.2006 року вбачається, що він просить звільнити його із займаної посади за власним бажанням з 07.02.2006 р.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», третя особа начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити з наступних підстав :

в судовому засіданні судом встановлено , що начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 відповідає згідно законодавства за зброю , яку мають його працівники та за самих працівників, які її використовують. Позивач в роботі використовував вогнепальну зброю , а тому до нього ставляться законодавством підвищені вимоги. Згідно п. 1.19 «Інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях» якщо будь-хто з працівників, які в роботі використовують вогнепальну зброю, виявив неадекватну поведінку водіїв -супровідників , то керівник (відповідальний керівник) повинен вжити заходів до обстеження у медичних закладах. Керівник має право скерувати на обстеження працівника. ОСОБА_3 оцінив збуджений стан ОСОБА_1 і прийшов до висновку , що має сумніви чи може позивач адекватно поводитися із зброєю при виконанні своїх обов»язків. ОСОБА_3 не направляв позивача до психіатра, а на черговий медичний огляд до головного лікаря лікарні. ОСОБА_1 був відсторонений від роботи , хоча і не виконував свою роботу , однак зарплату йому платили, а тому трудові права позивача не були порушені. Образи честі та гідності позивача зі сторони ОСОБА_3 не було , оскільки останній не образив будь-яким чином позивача, а це була лише оцінка дій та поведінки позивача . Після того як ОСОБА_1 представив начальнику центру ОСОБА_3 довідку про відсутність протипоказань, то останній допустив позивача негайно до виконання роботи. Позивач не назвав суду конкретно людей, які його ображали чи називали психічно хворим, а тому суд вважає дані твердження позивача надуманими. Розмір моральної шкоди позивачем не обґрунтований . ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням. Начальник центру ОСОБА_3 не обзивав позивача «психом» , однак позивач вважає , що його образили та принизили його честь та гідність, коли скерували на медогляд. В судовому засіданні не здобуто судом доказів, що начальник ОСОБА_3 принизив честь та гідність позивача.

Позивач ОСОБА_1 не подавав позов в порядку ст.237-1 КЗпП України чи згідно ст.ст. 277, 278 ЦК України, а тому суд вирішував спір в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212 ЦПК України та на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, п.1.8 , 1.19 «Інструкції з супроводження та охорони пошти при перевезеннях» , затвердженої наказом Держкомзв»язку та інформатизації України від 29.12.1999 року № 158 та п.п. 1.4,4.4, 4.5, 5.4, 6.4 « Інструкції про порядок придбання , перевезення , збереження , обліку та використання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї на підприємствах зв»язку України» , затвердженої наказом Держкомзв»язку України від 14.03.2001 року № 43 ДСК, суд , -

В И Р І Ш И В:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», третя особа начальник Центру поштового зв»язку № 7 Львівської дирекції ОСОБА_2 державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий