Провадження №2/748/817/15
Єдиний унікальний № 748/2589/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кухти В.О.,

при секретарі: Борисенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про тлумачення заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_3 від 18 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 18.07.2014 року за реєстровим № 3037, в частині розпорядження на випадок смерті ОСОБА_3 щодо заповідання частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, наступним чином. Під словами у заповіті ОСОБА_3 «заповідаю онуку ОСОБА_1» належить розуміти «заповідаю ОСОБА_1», мотивуючи свої вимоги тим, що без тлумачення заповіту, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд спрви беї її участі, позовні вимоги просила вирішити на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть /а.с.4/ ОСОБА_3 помер 14.03.2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 18.07.2014 року в якому зазначив, що на випадок його смерті, належну йому на праві приватної власності частину квартиру № 4, що знаходиться в с. Киселівка Чернігівського району Чернігівської області по вул. Заводській, 1, він заповідає онуку ОСОБА_1.

З представленої копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно /а.с.5/, вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить по ? частині: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1.

Таким чином до спадкового майна померлого належить ? частина зазначеної квартири.

З копії спадкової справи №40/2015, яка заведена приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, після померлого 14.03.2015 року ОСОБА_3, вбачається, що 16 червня 2015 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця, а відповідач з заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті спадкодавця є спадкоємець за законом та за заповітом, тобто у даному випадку має місце спір між спадкоємцями.

Відповідно до ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Як вбачається з довідки виконкому Киселівської сільської ради /а.с.6/ ОСОБА_3, який помер 14.03.2015 року, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 по вуд. Заводська, 1 АДРЕСА_2, а фактично проживав разом з ОСОБА_8 за адресою: с. Березанка, вул. Радянська, 61, Чернігівського району Чернігівської області, однією сімєю.

Зважаючи на те, що за текстом складеного заповіту нечітко розуміється на чию користь він складений, позивач в позовній заяві зазначає що спорідненості між ним та спадкодавцем, як між дідом та онуком немає, однак він завжди вважав ОСОБА_3 своїм дідусем, а останній вважав позивача своїм онуком, оскільки між усіма рідними існували сімейні рідні відносини, і зазначене стало перепоною в реалізації законного права позивача на прийняття спадщини, яка належить йому за заповітом, відтак, заповіт слід тлумачити, як такий що складений на користь позивача ОСОБА_1.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 213, 1256 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про тлумачення заповіту задовольнити.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_3, який помер 14.03.2014 року, посвідчений 18.07.2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 3037, таким чином, що під словами у заповіті ОСОБА_3 «заповідаю онуку ОСОБА_1» належить розуміти «заповідаю ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Кухта