Справа №463/1355/13-ц
Провадження №2/463/25/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

з участю позивача - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи органу опіки та піклування ЛРА - Батенчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання неповнолітньої особи права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання особи права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом,

зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1, яка виступає в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном, суд -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, яка представляє інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації ЛМР про визнання неповнолітньої особи права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом, а також позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання особи права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом, ОСОБА_6 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1, яка виступає в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації ЛМР про усунення перешкод в користуванні майном. Дані позови були об'єднані судом в одне провадження. ОСОБА_1, яка представляє інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_3, по належній довіреності від 17.11.2014р., у судовому засіданні вимоги обох позовів підтримали, пояснили, що з моменту реєстрації шлюбу 11.11.1995р., ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_7 проживали в квартирі АДРЕСА_1. У вересні 1997р. ОСОБА_7 приватизував вказану квартиру. Під час шлюбу 15.05.1998р. у них народилась дочка ОСОБА_2, яка за згодою своїх батьків постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1. Однак, починаючи з вересня 2012р. відповідач ОСОБА_7 почав чинити неповнолітній дочці перешкоди у користуванні житлом, неодноразово намагався виселити позивача разом із дочкою, створює умови, які унеможливлюють нормальне проживання у вказаній квартирі. Просять позови ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 задоволити, вимоги за зустрічним позовом вважають безпідставними.

Представник відповідача ОСОБА_4, по належній довіреності від 24.05.2013р., у судовому засіданні проти обґрунтованості позовів ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 заперечив, мотивуючи тим, що 08.02.2013р. ОСОБА_1 сама знялась з реєстрації та зняла з реєстрації дочку з приватного будинку по АДРЕСА_3, де донька була зареєстрована з народження. З приводу незаконного рішення ЛКП «Навколо базару» про зняття неповнолітньої з реєстрації, що порушує її житлові права, відповідач ОСОБА_7 неодноразово звертався до Франківської районної адміністрації та прокуратури, проте жодних дій щодо скасування зняття з реєстрації не вчинено. Покликання ОСОБА_1 на те, що їй та її дочці чинять перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, оскільки, саме вона чинить перешкоди ОСОБА_6 у користуванні квартирою, яку він фактично отримав у 1968 році. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 постійно втягує неповнолітню дитину у сімейні чвари, вчиняє скандали та налаштовує дитину проти батька, прикриваючись інтересами доньки, крім того не сплачує комунальні послуги та квартплату за спірну квартиру. В зв'язку з наведеним просить задоволити вимоги за зустрічним позовом та відмовити в задоволенні позовів ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2.

Представник третьої особи відділу опіки і піклування ЛРА ЛМР - Батенчук М.М., по належній довіреності від 22.01.2014р., в судовому засіданні у вирішенні спору покладається на розсуд суду, однак просить врахувати інтереси дитини.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи та постановляючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 підлягають до задоволення частково, зустрічний позов ОСОБА_6 та позов ОСОБА_1 слід відхилити, виходячи з таких мотивів.

Встановлено, що з 11.11.1995р. по 19.11.2012р. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 6-7 т.1)

З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності від 22.09.1997р., вбачається що ОСОБА_7 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. (а.с. 8 т.1)

Факт проживання неповнолітньої ОСОБА_2 разом із мамою у квартирі АДРЕСА_1 з часу народження підтверджується поясненнями наданими ними в судовому засіданні, показами свідків та іншими письмовими доказами, зокрема довідкою комунальної 4-тої клінічної лікарні м. Львова про перебування на медичному обслуговуванні в лікарні ОСОБА_2 з часу народження по даний час, актом ЛКП № 500 від 11.12.2012 року та ін.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року зазначено, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні із власником чи наймачем. Отже, ОСОБА_2 має право користуватися спірною квартирою нарівні із власником, тобто батьком.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Тобто, позивач ОСОБА_1 не довела тієї обставини, що неповнолітній ОСОБА_2 чиняться перешкоди у користуванні житлом.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом враховуються роз'яснення, які наведені у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», відповідно до яких при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Тому вимоги ОСОБА_1 про визнання права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом слід відхилити за безпідставністю, оскільки така з 19.11.2012р. перестала бути членом сім'ї наймача, а відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відхиляючи вимоги зустрічного позову ОСОБА_6 про виселення та усунення перешкод в користуванні майном, суд вважає, що доказів про порушення прав ОСОБА_6 суду не надано, оскільки такий проживає у АДРЕСА_2 /згідно вказаної в листі адресі а.с. 14 т.1/, тому вказані вимоги залишено без задоволення.

При цьому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання неповнолітньої особи права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом задоволити частково.

Визнати право за неповнолітньою донькою ОСОБА_2 на проживання в окремій трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1

В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання особи права на проживання та усунення перешкод у користуванні житлом - відмовити у зв'язку з безпідставністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1, яка виступає в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, третьої особи органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном - відмовити у зв'язку з безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 115 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст.294 ЦПК України до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Нор Н. В.