Справа № 340/260/14-ц
Провадження № 22-ц/779/671/2015
Головуючий у 1 інстанції Данилюк М. П.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_4 витрат на правову допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Верховинського районного суду від 20 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що ОСОБА_4 було подано до суду позов про поділ майна спільної сумісної власності подружжя, який за заявою позивачки залишено без розгляду ухвалою суду від 31.01.2015 року. Так як ним понесено витрати за надання правової допомоги у розмірі 4000 грн, просив стягнути вказану суму витрат з ОСОБА_4

Ухвалою Верховинського районного суду від 20 лютого 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4000 грн за надання юридичної допомоги при розгляді цивільної справи № 340/260/14-ц Верховинським районним судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що її позовна заява до ОСОБА_3 була залишена без розгляду і в такому разі відповідач має право заявити про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Суд, задовольняючи заяву про стягнення витрат на правову допомогу не врахував, що належним доказом витрат на правову допомогу є квитанція адвоката про суму гонорару. Також витрати на правову допомогу не можуть перевищувати граничного розміру, встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що становить 40 % мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу. Між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мав бути укладений договір, де повинна бути визначена ціна наданих юридичних послуг, а надана квитанція не містить розрахунку, чому оплата праці адвоката коштує саме 4000 грн. Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала. ОСОБА_3, заперечуючи в задоволенні скарги, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з березня 2014 року в провадженні Верховинського районного суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності.

15 січня 2015 року ОСОБА_4 подала заяву про залишення її позову без розгляду, яка ухвалою Верховинського районного суду від 31 січня 2015 року задоволена, позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності залишена без розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу.

Задовольняючи заяву відповідача про компенсацію судових витрат, суд першої інстанції правильно вважав дії позивачки необгрунтованими, оскільки залишення позову без розгляду за ініціативою позивача вказує на небажання останнього для ухвалення судом рішення по суті позову та свідчить про необґрунтованість його дій при поданні позову і тягне за собою відшкодування понесених відповідачем судових витрат.

Однак, здійснюючи розрахунок компенсації витрат суд не врахував вимог ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", згідно якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що згідно журналів судових засідань адвокат ОСОБА_5, як представник відповідача, брав участь у розгляді справи протягом 3-х годин, тому виходячи з норм вищезазначеного Закону слід стягнути з позивача на користь відповідача 40% мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі, що складає 487,20 грн за одну годину, за три години - 1461,60 грн витрат за надання правової допомоги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для її зміни в частині визначення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу.

В решті оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Верховинського районного суду від 20 лютого 2015 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1461 грн 60 коп. за надання правової допомоги при розгляді цивільної справи № 340/260/14-ц Верховинським районним судом.

В решті ухвалу Верховинського районного суду від 20 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.