Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" квітня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що TOB «Мігфінанс» з одного боку, та відповідачем ОСОБА_1 з другого боку, укладено в письмовій формі договір позики від 20.12.2013р. №2013-01-00150, , згідно з п.1 якого TOB «Мігфінанс» надає позичальнику короткострокову позику з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних).

Відповідно до п.3.1 договору позичальник зобов'язався повернути позикодавцю отриману позику та відсотки за користування нею в обумовлений термін.

Згідно з видатковим касовим ордером позичальнику видано позичкові кошти в розмірі, обумовленому договором позики.

Однак, незважаючи на закінчення встановленого договором строку повернення отриманої позики, свої зобов'язання позичальником дотепер не виконуються.

В зв'язку з чим, позивач згідно останніх позовних вимог просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 600 гривень, проценти за користування позикою у розмірі 5364 гривні, пеню у розмірі 5244 гривні, а також штраф у розмірі 250 гривень.

В судове засідання представник позивача подала клопотання в якому просила задовольнити позовні вимоги, а також справу розглянути без її участі.

Відповідачка про розгляд справи неодноразово повідомлялась за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою судові повістки-повідомлення не отримує, у зв'язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.

За вищевказаних обстави, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що TOB «Мігфінанс» з одного боку, та відповідачем ОСОБА_1 з другого боку, укладено в письмовій формі договір позики від 20.12.2013р. №2013-01-00150, , згідно з п.1 якого TOB «Мігфінанс» надає позичальнику короткострокову позику з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732% річних).

Відповідно до п.3.1 договору позичальник зобов'язався повернути позикодавцю отриману позику та відсотки за користування нею в обумовлений термін.

Згідно з видатковим касовим ордером позичальнику видано позичкові кошти в розмірі, обумовленому договором позики.

Однак, незважаючи на закінчення встановленого договором строку повернення отриманої позики, свої зобов'язання позичальником дотепер не виконуються.

Так станом на 04.02.2015р. заборгованість складається з суми основного боргу у розмірі 600 гривень, проценти за користування позикою у розмірі 5364 гривні, пеню у розмірі 5244 гривні, а також штраф у розмірі 250 гривень.

Таким чином, відповідачка порушила договірні зобов'язання.

Так, ст. 626 визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом.

Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» () суму основного боргу у розмірі 600 гривень, проценти за користування позикою у розмірі 5364 гривні, пеню у розмірі 5244 гривні, а також штраф у розмірі 250 гривень, а також судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 11701 гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя