У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання придбаного під час спільного проживання майна спільним сумісним майном подружжя, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 19 вересня 1998 року по 14 жовтня 2011 pоку він та ОСОБА_4 перебували у шлюбі.

Рішенням виконкому Гайворонської міської ради Кіровоградської області від 23 квітня 2003 року № 181 земельна ділянка по АДРЕСА_1 виділена ОСОБА_4 та ОСОБА_2 під будівництво. На цій ділянці за спільні сімейні кошти ними збудовано: огорожу, фундамент та стіни підвалу, вольєр вартістю близько 60 тис. грн.

Просив визнати зазначені об'єкти спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_4 право власності на них та стягнути на його користь вартість компенсацію зазначених об'єктів у розмірі 19 788 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 20 січня 2015 року позов задоволено. Визнано спільною сумісною власністю подружжя об'єкти будівництва, а саме: огорожу по периметру ділянки, фундамент та стіни підвалу, вольєр, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на об'єкти будівництва, а саме: огорожу по периметру ділянки, фундамент та стіни підвалу, вольєр, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1/2 вартості об'єктів будівництва, а саме: огорожі по периметру ділянки, фундаменту та стін підвалу, вольєру, що знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у розмірі 19 788 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області

від 20 січня 2015 року скасовано, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, то цей строк підлягає поновленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у позові, оскільки земельна ділянка, яка була виділена позивачу повністю за цільовим призначенням не використана, право власності на споруди, які є на цій земельній ділянці не зареєстроване в установленому порядку, а тому підстави для визнання права власності на об'єкти незавершеного будівництва, відсутні. Крім того, рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2013 року, що в силі вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення, у позові про стягнення Ѕ вартості будівельних об'єктів у розмірі 29 147 грн 40 коп. відмовлено. Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити. Поновити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03 березня 2015 року.

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання придбаного під час спільного проживання майна спільним сумісним майном подружжя, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік