Справа № 135/657/14-ц Провадження № 22-ц/772/1110/2015Головуючий в суді першої інстанції Патраманський І. О.
Категорія 7 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Зайцева А.Ю., Денишенко Т.О.,

при секретарі Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради до ОСОБА_2, за участі в якості третьої особи на стороні відповідача відділу Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення, за апеляційною скаргою Ладижинської міської ради на заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.02.2015 року, ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року заступник прокурора Вінницької області звернувся в інтересах Ладижинської міської ради з позовом до ОСОБА_2, за участю в якості третьої особи на стороні відповідача відділу Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 05.08.2011 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, скасування запису про реєстрацію цього державного акту за №00229 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та зобов'язати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку в розпорядження Ладижинської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що земельна ділянка площею 0,1195 га в м. Ладижині Вінницької області кадастровий номер НОМЕР_2 була передана у власність ОСОБА_2 з порушенням визначеного законодавчо порядку. А саме, ОСОБА_2 державний акт на право власності на землю був виданий на підставі рішення Ладижинської міської ради від 04.07.2008 року без зазначення його номера.

Згідно протоколу 24 сесії 5 скликання Ладижинської міської ради від 04.07.2008 року № 24 на засіданні розглядалось питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери без зазначення конкретних осіб. За результатами вирішення цього питання прийнято рішення за № 892, яке не пов'язано з видачею державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2

Окрім цього, цей державний акт на землю виданий з порушенням вимог ст.ст. 58-61 ЗК України, в межах прибережної захисної смуги річки Південний Буг.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволенні. Не погодившись з таким рішенням, Ладижинська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ставиться питання про його скасування через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права наведені обставини про те, що суд своєю ухвалою від 25.06.2014 року зупинив провадження по справі посилаючись на те, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа про скасування рішення Ладижинської міської ради від 04.07.2008 року за № 892 від вирішення якої залежала правомірність видачі оспорюваного державного акта. Проте, не дочекавшись вирішення справи адміністративним судом та усунення обставин, які викликали зупинення провадження у справі, в порушення вимог ст. 204 ЦПК України, відновив провадження по справі.

Поставлена під сумнів законність оскаржуваного рішення з посиланням на те, що суддя Патраманський І.О. не міг приймати участі у розгляді даної справи через неприязні стосунки з міським головою м. Ладижина ОСОБА_3, тенденційний підхід щодо дослідження, оцінки та допустимості доказів по справі, у зв'язку з чим йому був заявлений відвід, який безпідставно відхилений.

На переконання представника Ладижинської міської ради, рішення в частині скасування запису про реєстрацію державного акту на право власності на землю, виданого ОСОБА_2 у книзі реєстрації державних актів на право власності на землю постановлено без врахування положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» за якими повноваження територіальних органів Держземагентства в частині щодо реєстрації та скасування реєстрації держаних актів на право власності на землю припинились.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників Ладижинської міської ради та відділу Держземагентства в м. Ладижин, а також прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи про порушення процесуального законодавства, за обставин встановлених по справі є необґрунтованими і за своїми наслідками не тягнуть скасування оскаржуваного рішення.

Щодо доводів порушення законодавства про реєстрацію та скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку, то вони знайшли своє підтвердження і за своїми наслідками тягнуть скасування оскаржуваного рішення в частині скасування запису про реєстрацію державного акта про право власності на землю в книзі реєстрації майнових прав на землю.

Таких висновків колегія суддів дійшла з огляду на наступні обставини.

Заявляючи позовні вимоги про скасування державного акту серії НОМЕР_1 від 05.08.2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0,01195 га в м. Ладижин Вінницької області кадастровий номер НОМЕР_2, виданого на прізвище ОСОБА_2, прокурор посилався на те, що його видано на землю в межах прибережної захисної смуги і без ухвалення відповідного рішення Ладижинською міською радою.

Суд першої інстанції погодився з доводами прокурора в тій частині, що оскаржуваний державний акт, виданий без ухвалення відповідного рішення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарному засіданні відповідної ради. З положеннями цієї норми кореспондується і ст. 19 Закону України «Про землеустрій».

Громадяни набувають право власності на земельну ділянку із державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень. Такий порядок був задекларований частиною 1-ю ст. 116 ЗК України в редакції 2001 року.

Відповідно до ч.7 ст. 118 ЗК України в тій же редакції, у разі згоди на передачу земельної ділянки у власність відповідна, рада надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Реалізація положень цієї норми здійснювалась відповідно до вимог Порядку розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою КМ України від 26 травня 2004 року №677 та надання дозволу на розробку технічної документації у власність.

За правилами ч. 10 ст. 118 ЗК України проект відведення розглядався відповідною радою з ухваленням рішення про його затвердження.

Визначений порядок, щодо надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2, був порушений.

Згідно рішення Ладижинської міської ради 24 сесії 5 скликання від 04.07.2008 року за № 892 була затверджена технічна документація із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки працівникам соціальної сфери на території м. Ладижин, за рахунок земель резервного фонду.

При вирішенні цього питання затвердженню підлягали проекти землеустрою, а не технічна документація із землеустрою, оскільки в розумінні Закону України «Про землеустрій» технічна документація готується на земельні ділянки, що перебувають у користуванні, а проекти землеустрою на новоутворюванні земельні ділянки.

Невід'ємною частиною цього рішення є додатки, в тому числі списки осіб відносно яких вирішувалось питання, про що мало б бути зазначено в самому рішенні. Однак вказане рішення таких відомостей, в тому числі і щодо ОСОБА_2, не містило.

Із протоколу №24 сесії 5 скликання від 04.07. 2008 року Ладижинської міської ради, а саме в частині, щодо вирішення питання про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки працівникам соціальної сфери (п. 21) вбачається, що проект рішення з долученими до нього додатками, в тому числі і списками осіб відносно яких вирішувалось дане питання не був підготовлений. Не відображені в протоколі дані, щодо кількісного складу цих осіб. Тому доводи про те, що цей протокол дає підстави вважати, що на сесії вирішувалось питання, щодо затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2, є необґрунтованими.

За наведених обставин в органів Держкомзему у м. Ладижині не було жодних законних підстав для видачі ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку за рішенням Ладижинської міської ради №892 від 04.07.2008 року.

Виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на землю не містить в собі запису про те, що саме рішення за №892 Ладижинської міської ради було правовою підставою для його видачі. Зазначення номеру рішення є обов'язковою вимогою, щодо заповнення державного акта.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині скасування запису в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право користування ділянкою, договору оренди, колегія суддів виходила із наступних обставин.

Дана позовна вимога втратила свою актуальність, зважаючи на те, що до ст. 6 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 16.10. 2012 року були внесені зміни щодо визначення органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері державної реєстрації майнових прав. У зв'язку з чим повноваження органів Держкомзему, щодо реєстрації прав на землю були припиненні з 1 січня 2013 року.

«Порядок ведення книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право користування ділянкою, договору оренди» втратив свою чинність на підставі постанови КМ України від 17.10. 2012 року. У зв'язку з цим ведення книг при реєстрації майнових прав не передбачено. Дані які вносились до таких книг перенесені до єдиної інформаційної системи Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.10 пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМ України від 17.10.2013 року припинення речових прав однією із підстав є рішення суду про припинення права власності на нерухоме майно. Отже, скасування державного акту на право власності на землю саме по собі дає відповідним органам право для внесення змін до державного реєстру.

Не впливають на законність оскаржуваного рішення доводи апеляційної скарги про те, що суддя Патраманський І.О. не мав права приймати участі у розгляді справи через неприязні стосунки з міським головою м. Ладижин ОСОБА_3 Такі доводи є безпідставними, оскільки вони ототожнені інтересами Ладижинської міської ради та голови цієї міської ради, який не є стороною у даному спорі.

Щодо порушення вимог закону про відновлення зупиненого провадження, на яке міститься посилання в апеляційній скарзі, то воно також є безпідставним. Оскільки, предметом розгляду адміністративного суду є рішення Ладижинської міської ради №892 від 04.07. 2008 року, яким не вирішувалось питання про надання земельної ділянки ОСОБА_2 і оспорюваний державний акт на підставі нього не міг видаватись. В зв'язку з чим, від вирішення адміністративної справи, не залежало вирішення даного спору.

А тому, за встановлених по справі обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню лише в частині скасування запису в книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право користування ділянкою, договору оренди.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Ладижинської міської ради, задовольнити частково.

Заочне рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.02.2015 року, ухвалене по справі за позовом заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради до ОСОБА_2 за участі в якості третьої особи на стороні відповідача відділу Держземагентства у м. Ладижині Вінницької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та її повернення, скасувати в частині щодо задоволення вимог про скасування в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запису за №00229 про реєстрацію виданого ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Ладижині площею 0,1195 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної вимоги про скасування в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запису за №00229 про реєстрацію виданого ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку в м. Ладижині площею 0,1195 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя ______ В. П. Нікушин

Судді: ______ А. Ю. Зайцев

______ Т.О. Денишенко