Номер провадження 2/754/2236/15
Справа №754/339/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом (13.01.2014р. позов надійшов до суду), у якому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1000 грн. щомісяця з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які постійно проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2014 року, вищевказаний позов було задоволено.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2015 року, заочне рішення від 06 березня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було скасовано, а справу призначено до нового судового розгляду.

У судовому засіданні при новому розгляді справи, позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. В наданих поясненнях зазначила, що довідка з ТОВ «Пітон» за 2014 р., в якій зазначено, що відповідач отримував заробітну плату не більше ніж 675 грн. на місяць не відповідає дійсності, оскільки під час їхнього спільного проживання, коли відповідач працював у вказаному товаристві, він отримував заробітну плату не менше 2000 грн. на місяць. А тому наполягає на визначенні аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка пояснила, що вона працює, її місячний дохід складає приблизно 1200 грн., але цих коштів їй не достатньо для забезпечення себе та дітей, також зазначила, що в зв'язку з цим, її сестра допомагає їй фінансово, зокрема надає кошти для оплати за відповідні дитячі гуртки, на купівлю одягу.

Відповідач, його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимоги заперечували в частині стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на кожну дитину. В наданих суду поясненнях зазначили, що відповідач постійно протягом всього часу виконує свої обов'язки по утриманню дітей у відповідності до вимог ч.2 ст.181 СК України, доньки відповідача є набувачами права власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності, відповідачем також постійно здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги. Відповідач має регулярний, стабільний розмір заробітної плати відповідно до довідки про доходи, а саме 675 грн. на місяць, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачкою вживались заходи щодо добровільної сплати аліментів та що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Посилаючись на ч.3 ст. 128 КЗпП України, ч.3 ст.26 Закону України «Про оплату праці», п.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 182, 183 СК України просили суд зменшити розмір аліментів по відношенню до заявленого та визначити їх розмір на утримання двох дітей у єдиній частці від заробітку батька, відповідно до довідки про доходи.

Заслухавши пояснення сторін, покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с.4,5)

Свідок ОСОБА_6, яка є рідною сестрою позивачки, в судовому засіданні зазначила, що вона допомагає сестрі утримувати її дітей, зокрема надає кошти для оплати гуртків з гімнастики, купує спеціальний одяг для таких занять, а також надавала кошти для купівлі іншого одягу для племінниць. Пояснила, що допомагає сестрі з дітьми, тому що вважає, що діти повинні розвиватись морально та духовно, мати належний рівень життя, а так як у сестри не вистачає для цього матеріальних можливостей, вона приймає участь у забезпеченні своїх племінниць.

Допитана у якості свідка ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача пояснила, що вона проживає разом з колишньою невісткою та її дітьми, зазначила, що між ними часто виникали конфлікти, але останнім часом стосунки між ними покращилась, син надає їй кошти на купівлю продуктів, оплату житлово-комунальних послуг щомісяця у сумі приблизно 2000 грн., однак, оскільки вона є інвалідом 1-ої групи по зору, дана інформація їй відома зі слів сина.

Свідок ОСОБА_7, яка є сестрою відповідача, в судовому засіданні пояснила, що зі слів брата їй відомо, що останній надає кошти матері на купівлю продуктів, оплату житлово-комунальних послуг, що брат купував речі, зокрема, телефон, фотоапарат. Заробіток брата та рівень його доходів їй не відомий.

Свідок ОСОБА_8, який є другом відповідача, в судовому засіданні пояснив, що зі слів відповідача, йому відомо, про те, що останній надавав кошти на утримання доньок, допомагає матері, однак йому не відомо в якому розмірі, зазначив, що відповідач придбав ноутбук. Рівень доходів ОСОБА_2 йому не відомий.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що витрати на доньок складають приблизно 3000 гривень щомісячно.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати своїх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПІТОН» та відповідно до довідки про доходи №9 від 29 січня 2015р. загальна сума доходу із виплати заробітної плати за період з 01 січня 2014 р. по 31 грудня 2014р. за винятком сум утримань (єдиного соціального внеску та соціальної податкової пільги) становить 5541,43 грн. (а.с. 51)

Відповідно до довідки про доходи від 11 березня 2015р. виданої ТОВ «ПІТОН», загальна сума доходу ОСОБА_2 із виплати заробітної плати за період з 01 листопада 2014 р. по 28 лютого 2015р. за винятком сум утримань (єдиного соціального внеску та соціальної податкової пільги) становить 1460,79 грн. (а.с. 79)

Відповідно до вимог ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що покази свідків є неналежним доказом на підтвердження грошових зобов'язань суд не бере їх до уваги.

З огляду на те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дітей, про що не заперечував в судовому засіданні та погодився на сплату аліментів щомісячно, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів.

Проте, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно на кожну дитину в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на кожну дитину в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.12.2013р.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191, ст. ст.10, 11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2013 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2013 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя