У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

з участю Журавського Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Здолбунівського районного суду від 11 березня 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 11 березня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області відмовлено.

У поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликалася на її незаконність через порушення судом норм діючого законодавства.

Вказувала, що копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2014 року всупереч вимогам п.5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» їй надіслана не була, а відмітка про її направлення в журналі вихідної кореспонденції ДВС не доводить отримання нею цього документа. Фактично вказана постанова була отримана нею 13 червня 2014 року.

Стверджувала, що з грудня 2011 року по червень 2014 року жодного повідомлення з виконавчої служби не отримувала.

Доводила, що виконавчий документ був пред'явлений до виконання поза межами річного строку, передбаченого ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому державний виконавець повинен був відповідно до ч.1 ст. 24 цього Закону відмовити у прийнятті виконавчого документа.

Вважала, що постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.10.2012 року та про його закінчення від 25.09.2013 року є сфальшованими для захисту протиправних дій ДВС.

Зазначала, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.07.2014 року стосується виконавчого провадження №42236373, яке відкрито за постановою від 24 лютого 2014 року за зазначеним номером. Підставою для її винесення було направлення подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, однак не зрозуміло, яким чином дане виконавче провадження приєднане до зведеного, якщо воно закрите і рішення при притягнення її до кримінальної відповідальності не приймалося.

Просила ухвалу Здолбунівського районного суду від 11 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її скарги та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження за №42236373.

ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, завчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилася і причин неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Представник ВДВС Здолбунівського РУЮ Журавський Н.М. просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін. Зазначив, що стягувач вкотре подав заяву та виконавчий лист до виконання і в березні 2015 року відкрито виконавче

____________________________________________________________________________________________________

Справа №562/1775/14-ц Головуючий в суді І інст. - Мичка І.М.

Провадження № 22-ц /787/791/2015р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

провадження. Воно є зведеним, оскільки виконуються також стягнення штрафів та інших стягнень.

Представник стягувача ОСОБА_5 подав заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначив, що оскаржена ухвала суду є законною. У державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки стягувачем не пропущено річний строк на пред'явлення виконавчого листа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено підстав для її задоволення.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з поданої 24 червня 2014 року скарги в даній справі, ОСОБА_2 вважала постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2014 року за виконавчим листом № 2-65/06 винесену з порушенням закону.

Зокрема, зазначала, що за згаданим виконавчим листом рішення про усунення перешкод в користуванні лоджією виконувалось і 12 грудня 2011 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, а винесена постанова від 24 лютого 2014 року з пропуском річного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Місцевий суд, дослідивши матеріали справи та оглянувши виконавче провадження за виконавчим листом № 2-65/06, встановив, що в цьому виконавчому провадженні неодноразово виносились постанови як про відкриття так і про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення. Востаннє постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена 25 вересня 2013 року. Заява про відкриття провадження подана стягувачем в лютому 2014 року і 24 лютого 2014 року була винесена постанова про відкриття провадження. Тобто, з часу винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та постанови про відкриття від 24 лютого 2014 року, не минуло річного строку передбаченого ст.22 Закону України „Про виконавче провадження", а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що у державного виконавця не було підстав передбачених ст.26 згаданого Закону для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Твердження апелянта на сфальшованість (для штучного поновлення річного строку) постанов державного виконавця про відкриття від 25 жовтня 2012 року та про закінчення згаданого виконавчого провадження від 25 вересня 2013 року, не заслуговує на увагу, оскільки вони ухвалювались та їх реальне існування підтверджується знаходженням їх в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень з оригінальним номером провадження та ідентифікаторами доступу, а тому згідно ч.2 ст.23 згаданого Закону, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Посилання апелянта про невручення їй постанов у виконавчому провадженні, не є підставою для їх скасування.

За таких обставин, оскільки ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ній, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, 312-315, 324,325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: