03.04.2015 Справа № 363/830/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської об»єднаної державної податкової інспекції про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вишгородської об»єднаної державної податкової інспекції про зняття арешту з майна.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що постановою старшого слідчого прокуратури Вишгородського району Горожанкіним Д.О. від 30.03.2009 року у зв'язку з досудовим розслідуванням кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України було накладено арешт на все майно належне обвинуваченому ,тому числі і на частину житлового будинку АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2 та автомобіль «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1.

Вирком Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2009 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 365 та ч.1 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати службові посади строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.08.2009 року вирок Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2009 року залишено без змін.

Питання щодо скасування постанови про накладення арешту на майно підсудного під час розгляду справи не порушувалось і вирішено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Позивач ОСОБА_1 являється сином померлого ОСОБА_3

Просить зняти з майна арешт, накладений на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Вишгородського району Київської області Горожанкіна Д.О. від 30 березня 2009 року, на житловий будинок АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2, та на автомобіль «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, що зазначенні в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні даного позову в зв'язку з тим, що Вишгородська об»єднаної державна податкова інспекціяє неналежним відповідачем в даній справі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого прокуратури Вишгородського району Горожанкіним Д.О. від 30.03.2009 року у зв'язку з досудовим розслідуванням кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України було накладено арешт на все майно належне обвинуваченому тому числі і на частину житлового будинку АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2 та автомобіль «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1.

Вирком Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2009 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 365 та ч.1 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати службові посади строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.08.2009 року вирок Вишгородського районного суду Київської області від 8 травня 2009 року залишено без змін.

Питання щодо скасування постанови про накладення арешту на майно підсудного під час розгляду справи не порушувалось і вирішено не було.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. п.4-4 Пленуму ВСУ від 27.08.1976 року у редакції Постанови Пленуму ВСУ від 25 травня 1998 року №15 при розгляді справи суд зобов'язаний звертати увагу, чи додержанні відповідною службовою особою вимоги закону про опис майна, зокрема, чи перелічено в акті опису інше майно, в тому числі те, що знаходиться у власності боржника із іншими особами, яке не описувалось, а також чи не описане те майно, на яке стягнення не може бути звернено за виконавчими документами, або не може бути звернуте лише у передбачених законодавствах випадках. Встановивши, що описане майно, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами або за даними вимогами, суд приймає рішення про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст.ст. 1216 та 1219 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи(спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою старшого слідчого прокуратури Вишгородського району Горожанкіним Д.О. від 30.03.2009 року у зв'язку з досудовим розслідуванням кримінальної справи/а.с 6/.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 /а.с.5/.

Позивач є сином померлого ОСОБА_3. про що свідчить свідоцтво про його народження /а.с 14/ ,а тому є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до ст.ст. 10,11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини справи, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; згідно із ч. 4 цієї статті вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 цього ж Кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на майно на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Вишгородського району Київської області Горожанкіна Д.О. від 30 березня 2009 року, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2, та на автомобіль «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1, обмежує право позивача, як спадкоємця першої черги у встановленому законом порядку реалізувати законні права спадкоємця.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови старшого слідчого прокуратури Вишгородського району Київської області Горожанкіна Д.О. від 30 березня 2009 року, на житловий будинок АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_2, та на автомобіль «TOYOTA AVENSIS» д.н.з. НОМЕР_1.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко