АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Кулянда М.І., Одинака О.О.

При секретарі : Паучек І.І.

За участю : позивача ОСОБА_1, представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кельменецької районної ради Чернівецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - комунальна установа «Кельменецька центральна районна лікарня» та головний лікар установи «Кельменецька центральна районна лікарня» ОСОБА_3 про невиконання умов контракту та зобов'язання розірвати контракт і звільнити з посади за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2015 р.,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кельменецької районної ради Чернівецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» та головний лікар КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» ОСОБА_3, про невиконання умов контракту та зобов'язання розірвати контракт і звільнити з посади, посилаючись на наступне.

Він працює в КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» з 1998 року. З часу працевлаштування на посаду головного лікаря ОСОБА_3 він спостерігає постійне погіршення умов праці, суттєве зниження якості роботи установи як лікувального закладу, невиконання колективної угоди, порушення техніки безпеки працюючих, створення аморального клімату в установі, переслідування «неугодних», створення постійної атмосфери брехні, звільнення працівників за особистими мотивами, в тому числі і його.

З утворенням КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» та укладенням з Кельменецькою районною радою контракту з головним лікарем ОСОБА_3, замість покращення, продовжується подальше погіршення роботи установи як лікувального закладу.

Зокрема, ОСОБА_3 не виконуються вимоги контракту щодо якісної кадрової політики, що суттєво погіршує роботу закладу та збільшує небезпеку для життя працюючим і пацієнтам; не забезпечується дійсна охорона праці та техніка безпеки працюючих; головний лікар не дбає про забезпечення закладу молодими фахівцями та, маючи вільні квартири, частину з яких розпродав, не забезпечує належні умови для їх проживання; не виконує умови колективної угоди, зокрема, щодо охорони праці, надання матеріальної допомоги працюючим,

__________________________________________________________________________________

№22ц-794/485/15р. Головуючий в 1 інстанції : Унгурян С.В.

Категорія : 59 Доповідач: Винту Ю.М.

забезпечення працюючих спецодягом, спецвзуттям, інструментом, забезпечення нормальних санітарно-побутових умов; не сприяє поліпшенню умов праці.

ОСОБА_3 проявляє аморальність, неадекватність вчинків, приховуючи вакансії, що дає йому змогу отримувати незаконні преміальні (55-60 тис. на рік), примушуючи підлеглих виконувати роботи, які виходять за межі посадових інструкцій, що не дає змоги працівникам виконувати покладені на них посадові обов'язки. Він також не забезпечує вчасне фахове обслуговування медичного обладнання, що проявляється у приховуванні непрацюючого обладнання та його списання, замість ремонту такого обладнання, а також суттєво погіршує діагностику та лікування в установі, призначення якої є охорона здоров'я. Не вживаючи будь-яких дій для відновлення пошкодженої резервної дизельної електростанції лікарні, головний лікар обмежився кількома малопотужними пересувними генераторами, які не здатні забезпечити лікарню живленням в екстремальних умовах, та які навіть не під'єднані для термінового запуску при необхідності. В той же час, він не вживає заходів до винуватців пошкодження електростанції та її негайного ремонту, що збільшує ризики для пацієнтів втрати життя у лікарні.

Кельменецька районна рада, в свою чергу, як сторона контракту, не здійснює належний контроль за роботою головного лікаря ОСОБА_3, чим фактично підтримує незаконні дії керівника лікарні.

Просив визнати факт невиконання Кельменецькою районною радою Чернівецькі області та головним лікарем КУ «Кельменецька центральна районна лікарні ОСОБА_3 своїх обов'язків згідно умов контракту; зобов'язати Кельменецьку районну раду Чернівецької області розірвати контракт з головним лікарем КУ «Кельменецька центральна районна лікарня ОСОБА_3 та звільнити його із займаної посади; винести окрему ухвалу на адресу Чернівецької обласної ради про невиконання Кельменецькою районною радою Чернівецької області своїх обов'язків по укладеному контракту з КУ «Кельменецька центральна районна лікарня»; винести окрему ухвалу на адресу Міністерства охорони здоров'я України про відсутність будь-якого контролю за роботою КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» та її головного лікаря ОСОБА_3 з боку Департаменту охорони здоров'я та цивільного захисту населення Чернівецької ОДА, що призвело до доведення лікувального закладу до жалюгідного стану; винести окрему ухвалу на адресу Чернівецької обласної ради та Чернівецької ОДА про недотримання КУ «Кельменецька центральна районна лікарня» вимог чинного законодавства при укладенні контракту з головним лікарем Ю «Кельменецька центральна районна лікарня» ОСОБА_3

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2015 р. скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Вважає, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, правильно виходив з недоведеності позовних вимог.

Відповідно до ч.І ст.21 КЗпП України трудовий договір - це індивідуальна угода між працівником і роботодавцем. Шляхом укладення договору з роботодавцями громадяни реалізують своє конституційне право на працю, добровільно вступають у трудові відносини, набуваючи конкретних трудових прав і обов'язків. Трудовий договір є основним юридичним фактом, з яким пов'язано виникнення, зміна чи припинення трудових правовідносин. Контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці, умови розірвання трудового договору, в т.ч. дострокового, встановлюються угодою сторін (ч.З ст.21 КЗпП України).

Ст.16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я " передбачено, що заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом). Відповідно до ч.9 цієї статті, керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком від трьох до п'яти років. Якщо після закінчення строку дії контракту трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія контракту вважається продовженою відповідно до закону. Порядок укладення контракту з керівником державного комунального закладу охорони здоров'я та типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

19.11.2013 року Законом України " Про внесення зміни до статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо строків укладення контрактів з керівниками державних, комунальних закладів охорони здоров'я" було визначено, що "контракти з керівниками державних, комунальних закладів охорони здоров'я, що були укладені до дня набрання чинності цим Законом, діють до закінчення строку їх дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2012 року між Кельменецькою районною радою Чернівецької області та ОСОБА_3 був укладений контракт №03-23/16.12 на строк з 26.12.2012 року по 26.12.2015 року, згідно якого останній відповідно до рішення XI сесії районної ради VI скликання від 26.12.2012 року №256.11-6/12 продовжує працювати на посаді головного лікаря районної комунальної установи «Кельменецька центральна районна лікарня» (Т.1 а.с.209-211).

Контракт є чинним та повністю відповідає вимогам ч.З ст.21 КЗпП України та іншим законодавчим актам.

Рішенням XI сесії районної ради VI скликання від 26.12.2012 року №250.11-6/12 комунальну установу "Кельменецька центральна районна лікарня" було реорганізовано шляхом відокремлення левової частки об'єктів первинної медицини.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов'язання розірвати контракт і звільнити з посади головного лікаря Кельменецької центральної районної лікарні, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності правових підстав у позивача для ініціювання цього питання, оскільки він не є стороною контракту.

Крім того, будь-яких доказів порушення прав самого позивача ним в суді першої інстанції надано не було.

В той же час, в суді першої інстанції були витребувані та досліджені численні довідки, акти перевірок та ревізій, тощо, які проводилися за результатами звернень позивача. Твердження скаржника про невиконання сторонами контракту своїх обов'язків спростовані матеріалами справи.

Нових доказів чи обставин, які б вплинули на правильність висновків суду чи належали б до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення, не наведено.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :