Справа № 214/2045/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

06 квітня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника заявника - заінтересованої особи ОСОБА_1

за участю представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рога надійшла заява ОСОБА_3, в якій вона просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №12-129 від 18 березня 1993 року про стягнення аліментів у розмірі ? частини з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5.

В обґрунтування заяви наводить наступне. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 1993 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку до повноліття дитини. 8 серпня 2014 року ОСОБА_5 померла. 31 жовтня 2014 року постановою державного виконавця провадження з виконання вказаного рішення суду закінчено. У відповідності до ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У відповідності до ч1ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Вона, ОСОБА_3, 9 грудня 2014 року подала начальнику Саксаганського районного ВДВС Криворізького МУ юстиції заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні. До теперішнього часу не отримала відповіді на цю заяву.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи підтримав заяву.

У судовому засіданні представник боржника заперечує проти задоволення заяви.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.2), свідоцтво про одруження, свідоцтво про народження (а.с.3), рішення суду (а.с.4), постанова суду (а.с.5, 10), виконавчий лист (а.с.6)постанова (а.с.7), заява (а.с.8).

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Відповідно зі ст. 378 ч.1 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, підставою для заміни сторони у зобов'язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Як передбачено ст.1219 ч.1 ЦК України, до складу спадщини не входить право на аліменти. Згідно ст.1126 ЦК України, суми аліментів, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані, передаються членам сімї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Таким чином, з аналізу вказаних норм закону вбачається, що право на отримання аліментів не спадкується, а при наявності нарахованих, але не одержаних сум аліментів, ці суми передаються членам сімї померлого, а успадковані можуть бути особами, які не являються членами сімї померлого.

Судом на підставі пояснень сторін, письмових доказів, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є членом сімї померлої ОСОБА_5, а саме її донькою. Також встановлено, що за рішенням суду з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 стягувалися аліменти. 8 серпня 2014 року стягувач ОСОБА_5 померла. В судовому засіданні особою, що подала заяву, не надано доказів того, що ОСОБА_5 були нараховані, але не одержані суми аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тому, керуючись вимогами ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 не може бути правонаступником права померлої ОСОБА_5 на отримання аліментів на утримання ОСОБА_3.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для заміни у виконавчому провадженні стягувача ОСОБА_6 на стягувача ОСОБА_3 тому, що згідно 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 378 ч.1 ЦПК України суд може замінити вибулої сторони виконавчого провадження лише правонаступником.

Керуючись ст.ст. 378, 209-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню постанови Саксаганського районного суду від 18 березня 1993 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов