АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3855/15 Справа № 207/808/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Погребняк Т. Ю. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

15 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волощина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Левцунові І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Мічуринець -2», Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, про визнання незаконним рішення загальних зборів, та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до СТ «Мічурінець-2» та УПФ України, та після уточнення своїх позовних вимог просила визнати незаконним рішення загальних зборів СТ «Мічуринець - 2» про усунення її з посади скарбника, поновити на цій посаді, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу в сумі 4800 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. /т.1 а.с. 2-4, 145-147/.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.02.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог, вирішено питання щодо судових витрат /т.2 а.с. 26-28/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /т.2 а.с. 36-41/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2004 року є членом СТ «Мічуринець - 2» Баглійського району м. Дніпродзержинська Верхні сади.

Звертаючись до суду ОСОБА_2 посилається на те, що з 01.05.2011 року вона рішенням загальних зборів членів товариства була обрана та призначена на посаду скарбника СТ «Мічуринець-2» на підставі трудового договору. Цю посаду вона обіймала до червня 2013 року, після чого була відсторонена від займаної посади. До цього часу її не повідомили про результати ревізійної перевірки її діяльності, та взагалі відповідач не визнає той факт, що вона офіційно обіймала посаду скарбника, хоча вона офіційно сплачувала податки до пенсійного фонду, проводила відповідні нарахування, та займалася роботою скарбника в садовому товаристві, а тому просить задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнала посилаючись на те, що посада скарбника СТ «Мічуринець-2» є виборною, наказів про прийняття на цю посаду ніколи не було. Голова правління та скарбник не є найманими працівниками і у разі виплати їм певних коштів за виконання конкретної роботи це питання вирішується на зборах і здійснюється з внесків членів товариства. Обов'язки скарбника виконуються на громадських засадах, загальні збори питання про прийняття та відсторонення від роботи ОСОБА_2 ніколи не проводилися.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданим нею доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Щодо посилань ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що існує протиріччя між вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.01.2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 у період з 2011 року по 2012 рік, будучи членом СТ «Мічуринець-2», за домовленістю з правлінням виконувала обов'язки скарбника та фактично виконували обов'язки касира та висновком суду по цивільній справі про те, що ОСОБА_2 виконувала роботу добровільно, що не відповідає дійсності, оскільки між ОСОБА_2 та СТ «Мічуринець-2 » був укладений трудовий договір, позивач за роботу отримувала 600 грн., сплачувала єдиний соціальний податок до пенсійного фонду, то з ним погодитися неможна.

З матеріалів справи вбачається, що Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.01.2015 року по звинуваченні ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2, будучи членом СТ «Мічуринець-2» ніколи не значилася його працівником, і виконувала обов'язки скарбника добровільно, на громадських засадах. Бажаючи необґрунтовано збільшити наявний у неї пенсійний стаж і відповідно суму пенсійних виплат, ОСОБА_2 з 01.05.2011 року повідомила УПФУ в Баглійському району м. Дніпродзержинська, що призначена на посаду бухгалтера в СТ «Мічуринець-2», в підтвердження чого, з моменту реєстрації у пенсійному фонду оплачувала податок на дохід фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування /т.2 а.с. 1-11/

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем повністю доказано факт, що позивач ніколи не була працівником СТ «Мічуринець-2», а позивачем не надано жодного доказу прийму та звільнення її з роботи, тому рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та законним.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.