Справа № 761/2758/15-ц
Провадження № 2/761/3064/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 30 січня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 (далі - Третя особа), про визнання правочину недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 червня 2008 року між ним та АТ «Індустріально-Експортним Банком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» було укладено Кредитний договір № 86/08-ю (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого йому було надано кредит у розмірі 335 000 доларів США, строком кредитування з 18 червня 2008 року по 16 червня 2023 року та зі сплатою відсотків у розмірі 12,00% відсотків річних. Вважає, що Кредитний договір підлягає визнанню судом недійсним, оскільки при укладенні Договору, на його думку, Відповідачем було порушено ряд норм чинного законодавства. Зокрема, вважає, що Кредитний договір має суттєвий дисбаланс прав і обов'язків на шкоду Позивачеві, чим порушує рівність договірних відносин. Зауважує, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, що до укладення договору Відповідач не повідомив його у письмовій формі про умови надання кредиту та не надав у повному обсязі інформації про умови кредитування, а саме не попередив споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за Договором несе споживач, порушуючи тим самим законодавство про захист прав споживачів. Зауважує, що у спірному правочині відсутні умови, які б регулювали відповідальність з боку Відповідача за невиконання чи неналежне виконання ним умов Кредитного договору. Крім того, зауважує, що умови кредитного договору є несправедливими в частині надання кредиту в доларах США, що передбачає згідно умов Договору погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у доларах США, що є способом зловживання правом, коли всі ризики знецінення національної валюти України кредитодавець перекладає виключно на боржника, що є порушенням принципу справедливості, закріпленому у ч. 3 статті 13 Цивільного кодексу України. Просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати недійсним Кредитний договір, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представники Позивача позовні вимоги підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зауважили також, що кредит брався на споживчі цілі і, що Позивачеві не надали письмової інформації перед укладанням правочину.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, та пояснив, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Зазначив, що перед укладанням Кредитного договору Відповідачем було повністю ознайомлено Позивача з умовами отримання кредиту. Щодо твердження Позивача про несправедливість умов Кредитного договору Представник Відповідача зазначив, що діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. Крім того, зауважив, що Позивач добровільно уклав Кредитний договір, розуміючи всі умови кредитування та нестабільність курсу національної валюти по відношенню до іноземних валют.

Третя особа в судове засідання не з'явилася. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і пояснень на позов, до суду не подавав.

Заслухавши пояснення представників Позивача, заперечення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи зі змісту, статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

За змістом частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 18 червня 2008 року між Позивачем та АТ «Індустріально-Експортним Банком», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі - Відповідач), було укладено Кредитний договір № 86/08-ю (далі - Кредитний договір).

За змістом пунктів 1.1, 4.2.1 Кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 335 000 доларів США 00 центів, строком кредитування з 18 червня 2008 року по 16 червня 2023 року та зі сплатою відсотків у розмірі 12,00% відсотків річних (а.с. 4-9).

Відповідно до пункту 9.3.3 Кредитного договору, банк зобов'язаний забезпечити Позичальника інформацією стосовно сукупності вартості Кредиту, консультаційними послугами з питань виконання цього Договору, за письмовим запитом Позичальника надавати виписки про стан кредитної заборгованості, здійснювати інше, передбачене чинним законодавством України, обслуговування кредитної заборгованості. Інформувати Позичальника в разі зміни рахунків та реквізитів Банку.

Крім того, за змістом Кредитного договору, банк має право за згодою Позичальника здійснювати доступ до його кредитної історії, збирати, зберігати, використовувати та поширювати через Бюро кредитних історій інформації щодо Позичальника (в т.ч. інформації, яка міститься в державних реєстрах та інших базах публічного користування) в порядку, визначеному Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Враховуючи, що Позивач поставив свій власноручний підпис на спірному Кредитному договорі, суд приходить до висновку, що йому було відомо про вказаний пункт договору та він з ним безумовно погодився.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом, зокрема, що спірний правочин був спрямований на набуття цивільних прав та обов'язків, сторони спірного правочину були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним та відповідало їх внутрішній волі, крім того, правочин був спрямований на реальне настання наслідків, обумовлених ним, та враховуючи той факт, що Позивач погоджувався зі всіма умовами Кредитного договору, суд не приймає позицію Позивача і знаходить, що позов є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 202, 203, 215, 627, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, про визнання правочину недійсним - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :