Справа № 758/4026/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про оскарження бездіяльності органу місцевої влади у зв'язку з невиконанням Постанови Кабінету Міністрів України № 1035 від 29.09.2009 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про оскарження бездіяльності органу місцевої влади.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивача, останній звертаючись із позовом до Подільського районного суду м. Києва та вважаючи, що він (позов) підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскаржує бездіяльність Київської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві з невиконання Постанови Кабінету Міністрів України № 1035 від 29.09.2009 року.

Статті 1, 3 ЦПК України визначають, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вже зазначалося вище, позивач звертаючись з позовом до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства оскаржує бездіяльність Київської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві з невиконання Постанови Кабінету Міністрів України № 1035 від 29.09.2009 року.

За приписами статті 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З системного аналізу зазначених норм Закону можна зробити висновок, що Київська міська рада, до якої позивачем пред'явлено вимоги та бездіяльність якої ним оскаржується, є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду м. Києва і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Крім того, згідно Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Зі змісту зазначеного Положення вбачається, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві до якої позивачем пред'явлено вимоги та бездіяльність якої ним оскаржується, є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, яка в свою чергу є центральним органом виконавчої влади та виконує його повноваження.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що позивачем пред'явлено вимоги про оскарження бездіяльності до відповідачів, які є: органом місцевого самоврядування та територіальним органом, який виконує делеговані функції центрального органу виконавчої влади.

Загальновідомим є той факт, що судове провадження в Україні здійснюється крім як за правилами цивільного судочинства, також за правилами адміністративного, господарського та кримінального судочинства.

Так стаття друга КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені мною обставини, приходжу до висновку, що спір між позивачем та відповідачами, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, як то стверджує позивач, а підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки він (спір) виник між позивачем, як фізичною особою та відповідачами, які є суб'єктами владних повноважень і стосується оскарження їх бездіяльності, а саме невиконання ними Постанови Кабінету Міністрів України № 1035 від 29.09.2009 року.

Пункт третій частини другої статті 122 ЦПК України визначає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЦПК України, про відкриття провадження у справі чи відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, ст.ст. 2, 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, ст.ст. 2, 3, 17, 18 КАС України, керуючись ст.ст. 1, 3, 15, 122 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про оскарження бездіяльності органу місцевої влади у зв'язку з невиконанням Постанови Кабінету Міністрів України № 1035 від 29.09.2009 року.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до адміністративного суду з позовом до відповідачів в порядку визначеному адміністративним судочинством України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко