Справа № 266/3822/14-ц
Провадженя № 2/266/65/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Сараєва І.А., при секретарі Сологуб Т.В., представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про ухвалення порядку користування житлом та вселення. -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2014 р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до своєї сестри ОСОБА_3 про виділ частки у вигляді окремої кімнати , розділ майна з ухваленням порядку загального користування приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 після визнання за ним рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2014 р. права власності в порядку спадкування на 1/8 частку зазначеної нерухомості та відшкодуванні моральної шкоди через те, що остання позбавляє його можливості в користуванні спадщиною.

В судовому засіданні підтримав свій позов. Пояснив, що після смерті його батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки зазначеної квартири . Батько заповідав зазначене майно відповідачці , але оскільки він визнаний інвалідом 1 -ї групи і є непрацездатним сином спадкодавця, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2014 р., за ним було визнане право власності в порядку спадкування після смерті батька на обов*язкову частку спадщини - 1/8 частку зазначеної квартири. На теперішній час він позбавлений можливості користуватися цим житлом, тому що відповідачка змінила на дверях замок та вселила в трьохкімнатну квартиру тимчасових жильців , сама в квартирі не проживає, при цьому у нього іншого житла немає, несе додаткові витрати. Просить встановити порядок користування житлом, виділив йому жилу кімнату № 3, площею 12, 43 кв. м., виходячи з того, що він інвалід 1-ї групи з захворювання нижніх кінцівок, тому для самостійного зручного пересовування та обслуговування біля його ліжка необхідне встановлення спеціального обладнання , що потребує додаткової площі.

03.12.2014 р. в судовому засіданні заявив клопотання про відмову від позову в частині відшкодування моральної шкоди, яке було задоволено.

17.01.2015 р. за клопотанням позивача його позов до відповідачки ОСОБА_3 в частині визначення частки спадщини у спірній квартирі був залишений без розгляду.

Представник відповідачки - ОСОБА_1 позов позивача не визнав. Пояснив, що у задоволенні позову слід відмовити, тому що частка в нерухомості площею 5, 18 кв. м., що належить позивачу, незначна і розраховувати на проживання в квартирі той не може , так як це порушує права і законні інтереси ОСОБА_3

Суд, вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд приймає до уваги наступні факти.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно рішенню Апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2014 р. за позивачем ОСОБА_2було визнане право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 на обов*язкову частку спадщини - 1/8 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 58, 1 кв. м., житловою площею - 41, 4 кв. м. (а.с.41-42).

По справі була проведена судова будівельно - технічна експертиза, в якій експертом було надано на розгляд суду два варіанти встановлення порядку користування зазначеною квартирою з відхиленням від ідеальної 1/8 частки (перевищенням цієї частки при виділу в користування приміщення) та розрахунком часток по запропонованим варіантам користування у відповідності з "Інструкцією про проведення розділу , виділу та розрахунку часток обю*єкту нерухомого майна", затвердженою Мінюстом України 06.07.07 р.№ 774/ 14041, та з урахуванням п.п.7.14, 7.1.8 ДБН В 2.2 - 17;2006 "Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення"

Через те, що зазначені варіанти пов*язані з обов*язковим переплануванням, матеріали цивільної справи були направлені до адміністрації Приморського району м. Маріуполя Донецької області для надання дозволу за варіантом , обраним позивачем.

Через незгоду представника відповідачки на переобладнання та перепланування приміщення , що перебуває у спільній власності, - такий дозвіл отримано не було.

Таким чином , суд приймаючи до уваги вимоги та потреби позивача, вважає за необхідне виділити йому в користування кімнату № 3, через те, що в неї буде зручніше розташувати необхідне обладнання для мало мобільного хворого з вадами нижніх кінцівок : інвалідну коляску, тренажер, турнік та інше, без чого його нормальне існування неможливо. З цієї кімнати йому буде зручніше, не турбуючи інших мешканців, користуватися кухнею, ванною, туалетом, коридорами, коморою, які залишаються у загальному користуванні. Площа цієї кімнати - 12, 43 кв. м., що на 1, 25 м. більше найменшої з трьох кімнат і визнається судом незначною при вирішенні питання при сприянні житлових умов малорухомому інвалідові.

Згідно Постанови ПВСУ №20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності (із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВС України № 15 від 25.05.1998 р) судами слід враховувати , що відповідно до ст. 55 ЗУ "Про власність" громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків , передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджується своїм майном на власний розсуд .

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі , яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Стосовно Постанові ПВСУ №2 від 12.04.1985 р. "Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" в силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім*ї наймача про поділ жилого приміщення , якщо жилу площу , що припадає на нього, може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення , яке складається з однієї або кількох кімнат , розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщенні за вимогою члена сім*ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром менш за жилу площу , що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений , коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача .

Як вбачається з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача, через те, що таким чином порушуються права власника майна, який не має іншого житла.

Користуючись ст.ст. 3, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319 ч.1, 358 ч.3, 391 ЦК України, ст. 104 ЖК України суд -

ВИРІШИВ:

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалити порядок користування житлом в квартирі АДРЕСА_1, виділів ОСОБА_2 , без встановлення права власності, жилу кімнату №3 площею 12, 43 кв.м.

Коридор №1 площею 4, 7 кв.м., кухню №6 площею 5, 46 кв.м., ванну №7 площею 2, 17 кв.м., туалет №8 площею 0, 94 кв.м., коридор № 9 площею 1, 58 кв.м., комору №4 - залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 з ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави - 121, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 розходи за проведення будівельної експертизи - 1 000 грн.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після проголошення , якщо протягом зазначеного часу не буде подана скарга до Апеляційного суду Донецької області про його скасування.

Суддя: Сараєв І. А.