АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/520/2015 Головуючий в І інстанції Заславець Н.В.
Категорія: 32 Доповідач: Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 31 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Космос" на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Космос", приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", третя особа на стороні відповідачів: ОСОБА_3, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним вище позовом, зазначаючи про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув її син ОСОБА_4

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.04.2013 року засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України за те, що він 28.07.2010 року, керуючи технічно справним мотоциклом „Kawasaki ZZ-R 400 транзитний номер НОМЕР_1 в порушення п.1.5, п.2.3 , п. 10.1, п.12.2, п.12.4 Правил дорожнього руху, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з напівпричепом - рефрижератором, реєстрацій номер НОМЕР_2 автомобіля марки DAF FT 95430, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався у зустрічному напрямку, в результаті зіткнення пасажир мотоцикла ОСОБА_4 загинув на місці ДТП.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.07.2013 року вирок суду залишено без змін, цим судовим рішеннями встановлено, що в даній ситуації водії ОСОБА_5 і ОСОБА_3 мали діяти у відповідності до вимог пунктів 11.2,13.1 і п.13.3 ПДР України.

На час вчинення ДТП водій ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Космос", яке є власником автомобіля марки DAF FT 95430, реєстраційний номер НОМЕР_3, з напівпричепом-рефрижератором, реєстраційний номер НОМЕР_2 є, цивільно-правова відповідальність якого застрахована на підставі поліса № ВС/8384053 від 30.09.2009 року строком до 29.09.2010 року включно та поліса № ВС/8402010 від 27.11.2009 року строком до 26.11.2010 року включно в приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - ПрАТ АСК " ІНГО Україна").

Позивачка, посилаючись на те, що внаслідок загибелі сина їй заподіяно шкоду, яка має бути в рівній з ОСОБА_5 мірі відшкодована іншим власником джерела підвищеної небезпеки з яким водій ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах на час скоєння ДТП, уточнивши в ході розгляду позовні вимоги, просила суд в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Космос" - 40 000 грн., з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" - 2500 грн.; в рахунок відшкодування матеріальної шкоди солідарно стягнути з відповідачів - 17 225, 09 грн., яка складаються із: витрат на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника в сумі 12500 грн., витрат на поховання в сумі 1408,50 грн., витрат на поминальний обід в сумі 3234,89 грн., витрат за дослідження трупа загиблого в сумі 81,70 грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.12.2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Космос" на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 37 500 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 510 грн., а всього 38 010 грн.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2500 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13480,20 грн., а всього 15980,20 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Космос" в дохід держави судовий збір у розмірі 618,60 грн.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" просить рішення суду в частині стягнення із страхової компанії на користь ОСОБА_2 15980,20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні зазначених позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, зокрема на подвійне стягнення витрат на поховання, які були стягнуті за вироком суду від 23.07.2013 року.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Космос" просить рішення суду в частині стягнення з товариства на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні заявлених до товариства вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Космос" слід відхилити, а апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на поминальний обід та в частині стягнення зі страхової компанії моральної шкоди в апеляційному порядку не повіряється.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.04.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23.07.2013 року, визнано винним та засуджено ОСОБА_5 за те, що він 28.07.2010 року близько 00 год. 25 хв., керуючи технічно справним мотоциклом марки "Kawasaki ZZ-R400", транзитний номер НОМЕР_1, і рухаючись в с. Раденськ Цюрупинського району Херсонської області, на автодорозі Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, в напрямку с. Великі Копані, на 31 км +768 м. даної автодороги, в порушення вимог п.1.5, п.2.3 , п. 10.1, п.12.2, п.12.4 Правил дорожнього руху проявив неуважність і безпечність до дорожньої обстановки, перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з напівпричепом-рефрижератором, реєстраційний номер НОМЕР_2 автомобіля марки DAF FT 95430, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого пасажиру мотоцикла ОСОБА_4 згідно висновку СМЕ №56/887 від 08.09.2010 року спричинено тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, від яких потерпілий загинув на місці події. Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 10 750,96 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 40000 грн., всього 50750, 96 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В основу вироку суду та ухвали апеляційного суду покладені висновки повторної комісійної комплексної судової транспортно - трасологічної і автотехнічної експертизи №11616/12270 від 31.01.2013 року, згідно яких в даній ДТП обидва водії мали діяти відповідно з вимогами п.п. 11.2, 13.1, і 13.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці технічна можливість уникнення зіткнення транспортних засобів для водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визначалася дотриманням ними п. 11.2 ПДР (нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини), п.13.1 ПДР "водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки ,особливостей вантажу, який перевозиться, і стану транспортного засобу має дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу" ,і 13.3 ПДР України ( при обгоні, випередженні, об'їзді перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху), для чого у них не було будь-яких перешкод технічного характеру (а.с. 71-78, матеріали кримінального провадження № 2121/1564/2012 т. 2 а.с. 48-64).

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Дослідивши і оцінивши докази у цивільній і кримінальній справі, судом першої інстанції встановлено, що обома водіями, учасниками ДТП, в рівній мірі допущено порушення правил дорожнього руху, які призвели до зіткнення транспортних засобів і смерті потерпілої особи.

Вироком встановлено вину одного з них. Відносно ОСОБА_3 у порушенні кримінальної справи відмовлено, що при розгляді цивільної справи не має преюдиційного значення.

Враховуючи, що завдана джерелом підвищеної небезпеки шкода, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, при цьому, згідно з ч. 2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди, іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини, та зважаючи на те, що обома водіями, учасниками ДТП, в рівній мірі допущено порушення ПДР, які призвели до зіткнення транспортних засобів і смерті потерпілої особи, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що розмір відшкодування має бути визначено в рівних частках на користь потерпілої особи.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Космос", яке є власником автомобіля марки DAF FT 95430, реєстраційний номер НОМЕР_3 та напівпричепа-рефрижератора, реєстраційний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ АСК "ІНГО Україна" на підставі поліса № ВС/8384053 від 30.09.2009 року строком до 29.09.2010 року включно та поліса № ВС/8402010 від 27.11.2009 року строком до 26.11.2010 року включно, ліміт відповідальності страховика 51000 грн.

Позивачка є матір'ю загиблого в ДТП ОСОБА_4, а тому має право на відшкодування заподіяної їй шкоди, обов'язок по відшкодуванню якої також покладений на власника джерела підвищеної небезпеки - TOB "Космос", з урахуванням наявності у відповідача договору страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, колегія суддів вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначений судом першої інстанції залежно від характеру і глибини душевних, емоційних та моральних страждань, які перенесла потерпіла втратою сина, з врахуванням вимог розумності і справедливості.

Твердження відповідачів про те, що судовим рішенням вже стягнуто кошти з іншої особи в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки в даному випадку прийнято рішення щодо однакової відповідальності власників джерел підвищеної небезпеки відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України.

Доводи TOB "Космос" щодо безпідставності покладання на товариство відповідальності по відшкодуванню шкоди не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в цій частині рішення, а тому апеляційна скарга товариства задоволенню не підлягає.

Розмір витрат на поховання регламентовано статтею 27.4. ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", за яким страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Позивачем надано докази укладення договору та оплати вартості виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника в сумі 25000грн (а.с.103,104), вимоги заявлені про стягнення ? частини цих витрат, судом встановлено, що зазначена сума є граничною в даній місцевості, ці обставини страховиком належними та допустимим доказами не спростовані, а тому рішення суду в цій частині є правильним і скасуванню не підлягає.

Позивачкою заявлені вимоги про стягнення витрат на поховання та на дослідження трупа, однак із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ці витрати в повному обсязі були стягнуті за вироком суду з ОСОБА_5, а оскільки подвійне стягнення зазначених сум не допускається, колегія суддів вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди стягнутої із страхової компанії слід зменшити з 13480,2 грн. до 11990 грн. (12500 грн. (? частина витрат на виготовлення та встановлення пам'ятника) - 510 грн. (франшиза за страховим полісом) = 11990 грн).

Твердження відповідача ТОВ "Космос" про відсутність вини в діях третьої особи, який діяв під впливом непереборної сили в аварійній ситуації, створеній водієм мотоцикла є безпідставними. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. При цьому, непереборна сила є безумовною підставою звільнення особи від відповідальності. Вказане твердження спростовано доказами, якими підтверджено вину обох водіїв у порушенні ПДР, оскільки останні керували транспортними засобами без дотримання всіх вимог ПДР, що призвело до зіткнення і смерті потерпілої особи, незважаючи на ухвалення обвинувального вироку відносно одного з них.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задовольнити частково.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Космос" відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" матеріальної шкоди змінити, зменшивши розмір стягнутої з приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 13 480,20 грн. до 11 990 грн., загальну суму з 15 980,20 грн. до 14 490 грн.

В решті частини оскаржене рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: