Справа № 740/1719/15
Провадження № 2/740/568/15
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"14" квітня 2015 р. м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Діденко О.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади с. Шатура в особі Шатурської сільської ради, про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як убачається з даної позовної заяви вона підписана представником позивачів - адвокатом ОСОБА_3 на підставі договорів про надання правової допомоги, укладених ним з позивачами, проте доказів існування у цієї особи прав на зайняття адвокатською діяльністю (встановлення особи адвоката) до позовної заяви не додано, у зв»язку з чим слід запропонувати позивачам, або особі, що підписала (адвокату ОСОБА_3М.), надати суду докази наявності повноважень адвоката.

Далі, у позовній заяві не вказано, чи заводилася спадкова справа щодо майна померлої матері позивачів ОСОБА_4, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті якої вони просять суд визначити їм додатковий строк, що слід зазначити з посиланням на належні докази, а також не зазначено про наявність чи відсутність інших спадкоємців, що також слід вказати.

Главами 84-89 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Це знайшло також підтвердження і в ч.2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику в справах про спадкування", відповідно до якої за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. В той же час, у ч.3 пункту 23 цієї ж постанови ПВСУ зазначено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нормами частини третьої ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії, а частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. При цьому єдиним процесуальним документом, яким оформляється відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину, є постанова, яка виноситься протягом трьох днів. Позивачами ж у позовній заяві зазначено, що нотаріус обґрунтовано відмовила у видачі їм свідоцтва про право на спадкове майно, і при цьому, до позову самої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачами не додано, у зв»язку з чим, для вирішення питання про відкриття провадження у справі позивачам слід пропонувати надати її суду .

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, з огляду на що позивачам слід зазначити підстави, які дали можливість їм виявити документи, що свідчили про наявність спадкового майна у померлої лише у 2015 році (а до цього часу перешкоджали це зробити), тоді як померла ОСОБА_1А у 2007 року, а також зазначити належні докази у підтвердження цього.

З огляду на встановлене приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без руху та надати можливість позивачам протягом встановленого строку усунути вищевказані недоліки.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до територіальної громади с. Шатура в особі Шатурської сільської ради, про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини залишити без руху та надати можливість позивачам протягом п»яти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути недоліки, зазначені в її описовій частині.

Якщо позивачами недоліки будуть усунені у визначений строк, то позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

В іншому випадку позовна заява може бути визнана неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Діденко О.П.