АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Буленка О.О., Омельченко Л.М.

при секретарі Коваль А.А.

за участю адвоката - Орихівського І.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2014 року

у справі за поданням старшого державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Бойко О.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2014 року з метою виконання рішення суду заборонено ОСОБА_3 виїжджати за межі України до виконання ним своїх забов"язань.

Ухвалу на виконання направлено в Прикордонну службу України.

Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ска-сувати оскаржувану ним ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

На апеляційну скаргу боржника своє заперечення надала стягувач - ОСОБА_5, в якому спростовуючи доводи апелянта, просила у задоволенні його апеляційної скарги - відмовити, а ухвалу місцевого суду - залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У липні 2014 року старший державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Бойко О.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В ході розгляду даного подання судом першої інстанції встановлено, що на примусово-му виконанні Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ перебуває виконавче провадження №41116487, відкрите згідно виконавчого листа №554/11404/13ц від 29 листопада 2013 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення аліментів зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн. щомісяця на утримання доньки ОСОБА_1.

Також судом встановлено, що 09 грудня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та на 13 грудня 2013 року здійснено вик-лик боржника. На все рухоме і нерухоме майно боржника накладено арешт. Станом на 01 травня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за аліментами становить 23500 грн.

Виходячи зі встановленого, суд дійшов висновку, що невжиття заходів, щодо обмеже-ння боржника в праві виїзду за кордон, призведе до унеможливлення повного та своєчасного виконання вищевказаного рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з на-ступного. Так, згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" держав-ний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керів-ника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

За змістом ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01 лютого 2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїз-ду за межі України", ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на не- виконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьо-му не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є пред-метом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Разом з тим, заявником не надано належних доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання покладеного на нього за рішенням суду зобов'язання. Не містять такої інфор-мації і матеріали подання, в яких також відсутні і будь-які відомості щодо рухомого і нерухомого майна боржника, на яке, як зазначено в поданні, накладено арешт.

В свою чергу, на спростування ухилення від виконання забов"язань, боржником до суду апеляційної інстанції надано копію заяви, подану ним до Октябрського ВДВС Полтав-ського МУЮ 10 червня 2014 року з метою надання розрахункового рахунку виконавчої служби для можливості перерахування аліментів, а також копії квитанцій згідно яких ним перераховувалися грошові кошти в рамках вказаного виконавчого провадження.

В той час, згідно наданої державним виконавцем до суду апеляційної інстанції довід-ки, встановлено, що сплачені боржником в погашення заборгованості по аліментах у червні 2014 року 520 грн. не знайшли свого відображення у розрахунку, наданому при зверненні до суду з поданням. Окрім того, у матеріалах подання відсутні також відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження до дати його звернення у червні 2014 року з вищевказаною письмовою заявою до виконавчої служби.

Таким чином, місцевий суд, залишивши поза увагою недоведення факту ухилення боржника від виконання покладеного на нього зобов'язання, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення подання та обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. Окрім того, в порушення норм ст. 377-1 ЦПК України, оскаржу-вана ухвала постановлена суддею одноособово та без дотримання вимог ч. 2 цієї статті щодо негайного розгляду подання.

За наведених обставин, ухвала місцевого суду, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2014 року - скасувати. Постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Бойко О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду - відмовити.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: