ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/904/15-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді Шабас О. С.,

при секретарі Дудій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району, третя особа відділ Держземагентства в Золочівському районі, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її брата - ОСОБА_4, померлого 21.06.2006 року, на земельну частку (пай) із землі, що перебуває у колективній власності КСП "ім. Ілліча" розміром 5,34 в умовних кадастрових гектарах та належала спадкодавцві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0251686 від 19.09.2000 року.

Представник позивача позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_5 Єлісеєвні, матері ОСОБА_1, за життя належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "ім. Ілліча", розміром 5, 34 в умовних кадастрових гектарах. 31 травня 2001 року ОСОБА_5 померла, не залишивши після себе заповіту. На час смерті ОСОБА_5 разом з нею постійно проживав її син ОСОБА_4, який доводиться братом ОСОБА_1 Хоча ОСОБА_1 В П. і прийняв фактично спадщину після матері, проте відповідне свідоцтво ним не отримано та не зареєстровано. 21 червня 2006 року ОСОБА_4 помер. З метою оформлення спадщини після свого брата ОСОБА_1 у липні 2015 року звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. За результатами розгляду заяви та документів на спадкове майно державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 у оформленні свідоцтва про право на земельну частку (пай) було відмовлено з огляду на те, що ОСОБА_4 за життя не було отримано відповідне свідоцтво, про що було винесено відповідну постанову. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача - ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_7 також у судове засідання не з"явився, надавши заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, заперечень проти позову не має. Представник третьої особи - відділу Державного земельного агентства у Золочівському районі Харківської області ОСОБА_8 надала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи - реєстраційної служби Золочівського РУЮ Харківської області на судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судового виклику. Причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Єлісеєвни 27 травня 1958 року народилася донька - ОСОБА_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18 червня 1958 року зроблено запис № 26 та 02.04.1969 року видано свідоцтво про народження серії І-ЯК № 838010 (а.с. 6).

15 вересня 1960 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Єлісеєвни народився син - ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 57 та видано повторно 02.04.1969 року свідоцтво про народження серії І-ЯК № 838011 (а.с.10).

18.01.1992 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 Єлісеєвна уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1 та видано 18.01.1992 року відповідне свідоцтво серії ІІ-БП № 268692. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 (а.с. 11).

З наданого суду сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0251685, виданого 19 вересня 2000 року на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації від 22 серпня 2000 року № 227, ОСОБА_5 Єлісеєвні належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "ім. Ілліча" розміром 5,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 15).

У частині 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 закріплено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У ч. 1 ст.3 вказаного Закону закріплено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

31.05.2001 року у віці 75 років померла ОСОБА_5 Єлісеєвна, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 23 ОСОБА_2 сільською радою Золочівського району Харківської області та 02.06.2001 року видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 319220 (а.с.12).

Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті ОСОБА_5 Єлісеєвни.

Згідно із положеннями ст. 530 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах батьки, діти та подружжя померлого.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 були її діти: донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_4.

Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Харківської області від 16.07.2015 року № 605 та акту депутата ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_12 від 23.07.2015 року ОСОБА_5 на момент смерті (31 травня 2011 року) постійно проживала разом зі своїм сином ОСОБА_4 за адресою: вулиця Миру с. Рясне Золочівського району Харківської області. ОСОБА_4 опікувався своєю матірю, доглядав за нею, забезпечував її харчуванням, допомогав по господарству. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину (а.с.36).

Таким чином, ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв спадщину після ОСОБА_5 та за життя був власником спірного майна.

21 червня 2006 року помер ОСОБА_4 у віці 45 років, про що виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 32 та 20.01.2015 року повторно видано ВДРАЦС реєстраційної служби Золочівського РУЮ Харківської області свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 481991 (а.с. 13).

09 липня 2015 року постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори в порядку виконання обовязків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 на земельну частку (пай) після ОСОБА_4, померлого 21 червня 2006 року, через те, що ОСОБА_4 після смерті своєї матері не оформив у порядку спадкування право на зазначену земельну частку (пай). Хоча прийняв фактично спадщину, проте у дійсний час відсутні правові підстави для оформлення спадщини після ОСОБА_4 на його рідну сестру ОСОБА_1

З наданих суду довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Харківської області від 22.09.2015 року № 1088 та акту депутата ОСОБА_2 сільської ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_12 від 23 липня 2015 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 (21 червня 2006 року) разом з ним проживала його сестра ОСОБА_1 за адресою: вул. Миру с. Рясне Золочівського району Харківської області. ОСОБА_1 П фактично прийняла спадщину після брата, в дійсний час продовжує користуватися зазначеним будинком, сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт та обробляє присадибну ділянку (а.с.35, 36).

Статті 1216,1217, 1218 ЦК України встановлюють, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням ч. 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1262 ЦК України перелічено коло осіб, що входять до другої черги спадкоємців, так право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно із положеннями ч. 1. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин суд вважає доведеною ту обставину, що позивач, проживаючи разом із ОСОБА_4 на момент його смерті та звернувшись до Золочівської державної нотаріальної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є такою, що прийняла спадщину, але в зв'язку з відсутністю належним чином посвідченого права власності на земельну частку (пай) за спадкодавцем ОСОБА_4 не має іншої можливості оформити спадщину та захистити право власності.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст.ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4, померлого 21.06.2006 року, на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "ім. Ілліча" розміром 5, 34 в умовних кадастрових гектарах.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Головуючий суддя: О. С. Шабас