Справа № 203/1158/15-ц
Провадження № 2-н/0203/53/2015
УХВАЛА

27 лютого 2015 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження судді 26 лютого 2015 року надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з нього, ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 на утримання останнього, як діда ОСОБА_1, аліментів в розмірі 50% доходів ОСОБА_1; встановлення порядку передачі аліментів без посередників, у гривнях, готівковими коштами під розписку від ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_3; видачу виконавчого листа ОСОБА_1 для добровільного виконання умов судового наказу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Статтею 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Відповідно до п.1, п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо, зокрема, заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з поданої ОСОБА_1 заяви між ним та дідом ОСОБА_2 виник спір з приводу розміру аліментів на утримання діда відповідно до вимог ст. 266 СК України та вимоги про стягнення аліментів на утримання діда, баби, визначення порядку передачі коштів, видачу виконавчого листа, не передбачені ст. 96 ЦПК України, що визначає виключний перелік вимог за якими видається судовий наказ.

Крім того, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що у нього відсутні будь-які матеріально-правові вимоги до ОСОБА_2, а видача судового наказу за вимогою заявленою заявником до самого себе, діючим ЦПК України не передбачена.

Зважаючи на викладені обставини належить постановити ухвалу відповідно до вимог ч.4 ст. 100 ЦПК України про відмову у прийнятті заяви суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 1, 2 ч.3 ст. 100, ч.4 ст. 100 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті його заяви про видачу судового наказу про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Колесніченко