Справа № 629/4644/14-ц
Номер провадження 2/629/50/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У судове засідання позивачем не забезпечено явку свого представника, однак, 14.04.2015 року, до канцелярії суду, від імені ОСОБА_3, подано заяву про перенесення розгляду справи, у зв"язку з тим, що з 14.04.2014 року, він буде перебувати у короткочасній відпустці. При цьому, будь-яких доказів в підтвердження даного (наказ про відпустку) до суду не подано. Крім того, за клопотанням представника позивача у судовому засіданні 20 березня 2015 року, про оголошення додаткової перерви, щодо необхідності подання доказів по справі, судом при призначенні наступної дати слухання справи, а саме - 14 квітня 2015 року, було з»ясовано у сторін по справі про те, чи не будуть вони перебувати у відпустках та у відрядженні. З боку представника позивача заявлено, що на цю дату, можливо призначати слухання справи. В свою чергу, судом починаючи з 11 лютого 2015 року, відкладався розгляд справи за клопотанням представника позивача, для подання доказу по справі у вигляді кредитної справи на ОСОБА_2 Станом на 14 квітня 2015 року, ухвала суду від 11 лютого 2015 року не виконана і не повідомлено про причини їх невиконання та не подано з приводу даного жодного клопотання по справі. В свою чергу, суд зазначає, що позивач є юридичною особою, яка здійснюючи свою діяльність, самостійно визначає кількість повноважень представників, які здатні забезпечити участь у розгляді справ, ініційованих від імені цієї юридичної особи.
Тому, відповідно до ст.ст.77, 169 ЦПК України, суд визнає, що позивачем не забезпечено явку свого представника у судове засідання без поважної причини, тоді як про день, час та місце слухання справи позивач по справі повідомлений шляхом направлення СМС-повідомлення від 20.03.2015 року, отриманого ними 20.03.2015 року об 14 год.19 хв. Про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення №9184 вх.номер 9937 від 23.03.2015 року (а.с.№88) та представник позивача під особистий підпис у явочному листі (а.с.№87).
Представник позивача ОСОБА_3. у минулих судових засіданнях зазначав, що позов позивача він підтримує, про те, надати обґрунтування позовних вимог по справі, він самостійно не може. Крім того, він не може пояснити суду, наявність відомостей зареєстрованих за відповідачем трьох різних кредитних карток, а саме дати їх видачі і підстави. Оскільки, ця інформація тримається лише у головному офісі банку в м. Дніпропетровськ. Він не може також пояснити ту обставину, що у заяві на відповідача про видачу кредиту маються виправлення в даті заповнення заяви, а саме вказано 26.10.2005 року. Крім того, він не може і надати пояснень на запитання відповідача звідки у банку за даним позовом взялася її ксерокопія паспорту з карткою магазину «Метро», які завірені її рукою станом на 7.11.2008 року, якщо кредит вона оформляла 26.10.2005 року. Також йому як представнику банку не зрозуміло, яким чином за відповідачем значаться дві карти, а третя - нова, про яку не вказано в позові та у розрахунках, в неї знаходиться на руках. Йому не відомо, яким чином, відбувалися заміни карток, виданих на ім»я відповідача. Однак, не дивлячись на все ним зазначене, він, як представник позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог позивача і заперечує проти задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності до даного виду кредиту. Так як позовна давність не може застосовуватися до кредитних карток в даному випадку, тому що відповідно до п.3.1.1. Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки зазначено на лицевій стороні картки. Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно до п.5.4. даних правил, строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. А отже, відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України по зобов»язанням з визначеним строком виконання початку перебігу позовної давності починається з закінченням строку виконання.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг пунктом 3.1. визначено, що для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений в Заяві та у Пам»ятці клієнта, підписання яких клієнт і банк заключаєть договір про надання банківських послуг (а.с.№9-14).
26.10.2005 року, ОСОБА_2, подала до позивача по справі Заяву на отримання кредиту (а.с.№8).
Відповідно до п.3.2. даних Правил (а.с.№9-14) визначено, що після отримання банком від клієнта всіх необхідних документів, а також заяви, бак проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає банку свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити його. Відповідно до п.3.9. Максимальна сума поповнення вкладу 10 000 тисяч гривень.
Зазначений кредитний договір складається із Заяви позичальниа, з якої вбачається, що відповідачу було видано кредитну картку за номером НОМЕР_3, а також Умов і правил надання банківських послуг. Своїм підписом у зазначенівй заяві відповідач підтвердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку.
Однак, представником позивача не надано суду доказів про особисте підписання відповідачем вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, на порушення яких остання посилалася, хоча вказували, що позивач ознайомив відповідача з цими умовами кредитування і з ними остання погодилася.
Згідно до п.6.5 даних умов визначено, що одним із обов»язком клієнта є - погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перерасходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.№9-14).
Відповідно до п.3.1.1. даних умов вкзано, що строк дії картки вказаний на ліцевій стороні картки (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня, зазначеного місяця (а.с.№9-14).
В поданій позивачем до матеріалів справи ксерокпії заяви відповідача (а.с.№8), відсутні відомості щодо строку дії картки. Тоді як у розділі «Кредитна карта» мається вказівка, що строк дії кредитного ліміта відповідає строку дії картки (а.с.№8). В даній заяві в розділі «Відмітки банку», містяться лише відомості щодо номеру карти НОМЕР_3 і дати відкриття рахунку від 29.11.2005 року (а.с.№9). В судовому засіданні встановлено, що на протязі 9 років у відповідача на зберіглася кредитна карта із номером НОМЕР_3. Доказів про видачу відповідачу нової платіжної картки після спливу дії старої позивач суду не подав, а позов про стягнення з відповідача заборгованості, що утворилася у зв»язку з неналежним виконанням умов договору кредиту щодо повернення позичальником кредиту та сплати процентів за користування грошовоми коштами, звернувся 30 жовтня 2014 року.
Позивачем до матеріалів справи подано роздруківку з розрахунку заборгованості за даним договором станом на 30.09.2014 року (а.с.№5) із зазначенням суми заборгованості відповідача за даним кредитом. З боку відповідача зазначено, що заборгованість за диним кредитом, нею була погашена в повному обсязі. Крім того. З боку позивача подано позов із додатками заяви від 26.10.2005 року в якій вказано номер кредитноїх карти НОМЕР_3. Про те, на даний час, в неї на руках наявна кредитна карта із зазнченням іншого номеру НОМЕР_1. В підтвердження даного, нею подано ксерокопію даної картки (а.с.№72) і строк її дії вказано 06.11 року. Інших карт, як зазначила відповідач, в неї не було і їй не видавалося.
З приводу даної обставини, у представника позивача, судом було з»ясовано про такі розбіжності, на що останній вказава, що дану обставину йому зовсім нічого не відомо, і він має роздруківку з комп»ютерної програми банку - позивача щодо інформації про карту (а.с.№66), в якій вказано номер картки НОМЕР_3 такий самий, як і в заяві відповідача від 26.10.2005 року. Крім того, у даній інформації містяться відомості і про номер основної картки з іншим номером НОМЕР_2, яку як йому відомо, відповідачу було видано банком 29.07.2005 року (а.с.№66).
В свою чергу, відповідачем було задоно запитання до представника позивача про пояснення того, як за інформацією, наданою до суду банокм, за нею можуть рахуватися три різні кредитні картки з різними номерами, якщо в неї лише одна картка і вона її не змінювала і про видачу їй додаткових карток до бакну не зверталася, і сторок її дії закінчився в останній календарний день місяця 06.11 року, вказала, що позивачем до позову подано ксерокопії паспорту на її ім»я із завіренням її на дійсність станом на 07.11.2008 року. Адже, більше кредитів у банку - позивача по справі вона після 26.10.2005 року, не брала. Крім того, на даному листі ксерокопії, разом із першим титульним листом паспрту, позивач подав і ксерокопію з картки торгівельно центру Метро.
На дані запитання представник позивачва пояснив суду, що він не володіє данною інформацією, оскільки позови по справі складаються у головному офісі банку в м. Дніпропетровськ. Тому, яке мають відношення дані документи, завірені відповідачем 7.11.2008 року до предмету позову за кредитним договором від 26.10.2005 року, він пояснити не може.
Що стосується посилання представника позивача на досягнуту з відповідачем договору кредиту домовленості щодо пролонгації договору, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до наданих бакнком Правил користування платіжною карткою продовження договірних відносин має підтверджуватися шляхом надання позивачальнику картки з новим терміном дії (п.3.1.3).
Відповідачем заявлено про застосування до спірних правовідносин позовної давності .
Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 19.03.2014 року за результатами розгляду заяви про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 ст.355 ЦПК України (справа №6-14цс14), які є обов»язковими для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, карткка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, ащодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.61 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.
Враховуюючи викладені обставини, а також те, що відсутні докази про відомості щодо видачу відповідачу іншої картки, та враховуючи те, що відповідач має на руках картку № НОМЕР_1 зі строком закінчення дії 6.11 року, останній платіж був здійснений відповідачем 24.06.2009 року суд вважає, що звернувшись до суду 30 жовтня 2014 року з позовом, позивач пропустив встановлену ст.257 ЦК України загальну позовну давність у три роки, на застосуванні якої наполягає відповідач, а також відповідно до положень ч.4 ст.267 ЦК України, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача. Так, відповідно до п.5.2. Умов та правил визначено, що в разі порушення держателем або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору і/або у випадку виникнення овердфайта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картрі, і вимгати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком долі у випадку невиконання держателем своїх боргових та інших зобов"язань за даним договором.
Суд також зазначає, що у судовому засіданні не було досліджено кредитну справу на відповідача, про витребування якої, суд виносив ухвалу 11 лютого 2015 року і яка так і залишилася не виконаною позивачем.
Відповідно до ст.610 ЦК України -порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд також знаходить за необхідне зазначити, що у відповідності до положень ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснював представнику позивача його права та обов'язки, вживав заходи для надання представнику позивача можливості скористатися належними йому правами, з'ясовував наявність клопотань до суду.
Представник позивач вважав, що надані ним докази у справі є достатніми для обґрунтування його вимог, надання інших доказів вважав непотрібним. Відповідач також зазначив, що ним подано всі
У судовому засіданні, судом було роз"яснено сторонам їх права та обов"язки і наслідки вчинення або не вчинення ними відповідних процесуальних дій. Також до суду від позивача ненадійшло заяв та клопотання по справі щодо доказів.
Отже, з приводу вищевикладеного, суд знаходить за необхідне зазначити про те, що кожна сторона, на протязі розгляду даної цивільної справи, на власний розсуд, розпорядилася наданими їй законом правами та покладеними на неї за законом, обов"язками. Тому, суд розглянув дану справу відповідно до положень ст. 11 ЦПК України. А саме: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
За положеннями ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Позивач сам вибирає, який позов та до кого пред'явити до суду. Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги.
Згідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача судового збору на суму в 243 грн.60 коп.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Керуючись ст.ст.7, 10, 11, 15, 27, 31, 44, 57-60, 77, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -
В задоволенні вимог по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку 'Приватбанк' до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Судовий збір з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" стягненню не підлягає.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

у судовому засіданні

Суддя Н. М. Жмуд