У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1. Рішенням апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2008 року ОСОБА_5 виділено 976 кв.м, а їм, позивачам, і ОСОБА_2 - іншу рівнозначну частину земельної ділянки у спільне користування. Оскільки вони та відповідач не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, просили суд визначити його, виділивши сторонам частини відповідно до їх часток у домоволодінні та згідно варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 березня 2015 року, позов задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 976 кв.м між співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 за варіантом № 1 висновку експерта КНДІСЕ. Виділено у спільне користування ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_2 визначені експертизою земельні ділянки. У спільному користуванні сторін у справі залишено визначені експертизою земельні ділянки.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Зазначені доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, у тому числі висновку експертизи, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції; порушень норм закону не встановлено.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 березня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник