Справа № 469/95/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючої судді - Гапоненко Н.О.,

при секретарі - Потриваєвій М.А.,

за участю відповідачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Позивач 20.01.2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, який у подальшому неодноразово уточнювався, мотивуючи свої вимоги тим, що між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Приват Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення умов договору відповідачка свої зобов'язання не виконала, тому рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17.09.2012 року з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто кредитну заборгованість станом на 31.05.2011 року у розмірі 8853,12 грн., у тому числі: 3834,08 грн заборгованість за кредитом, 4121,27 грн заборгованість по процентах за користування кредитом та 897,77 грн. штраф. Стягнення за зазначеним рішенням не було здійснено, заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за сплатою відсотків за період з 01.06.2011 року по 28.02.2015 року складає 5248,86 грн, у тому числі відсотки на поточну заборгованість за кредитом 3,93 грн., відсотки на прострочену заборгованість 5244,93 грн.

Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість по відсотках 5218,86 грн. та сплачений судовий збір.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.

Відповідачка проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала суду письмові заперечення проти позову, мотивані пропуском позивачем позовної давності .

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 серпня 2006 року Закритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк "Приват Банк", правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір б/н у вигляді заяви разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком дії, що відповідає строку дії картки, зі сплатою відсотків за користуванням кредиту у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, а відповідачка зобов"язалась щомісячно сплачувати заборгованість за кредитом у розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідачка свої зобов"язання за договором не виконала, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.64-66).

17 вересня 2012 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області, залишеним у силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» достроково заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 31.05.2011 року на загальну суму 8853,12 грн., у тому числі 3834,08 грн. - заборгованість за кредитом, 4121,27 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 897,77 грн. - штраф (а.с. 50-52).

Зазначене рішення до цього часу не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116 цс 13, яка, згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абзацах 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Оскільки раніше було ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

Таким чином, реалізація позивачем свого права на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором припиняє дію договірних зобов'язань, які виникли між сторонами, а отже й можливість нарахування процентів за користування кредитом.

З урахуванням викладеного позовні вимоги Банку є необґрунтованими.

Оскільки суд відмовляє у позові у зв"язку з його необгрунтованістю, питання пропуску позовної давності судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 17.04.2015 року.

Суддя: