АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 668/1890/14ц Головуючий в суді І інстанції: Булах Є.М.
Номер провадження 22-ц/791/1199/14 Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

07 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що на виконання умов кредитно-заставного договору від 16.04.2008р., укладеному між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», у період часу з травня 2008 року по грудень 2008 року вона сплатила грошові кошти на загальну суму 6383,86 доларів США.

Оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.11.2011р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2011р., відмовлено у задоволенні позовних вимог Банка про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у зв'язку з тим, що зазначений договір не був укладеним, та грошові кошти за цим договором вона не отримувала, вважає, що сплачені нею в період з травня 2008 року по грудень 2008 року грошові кошти в сумі 6383,86 доларів США отримані банком безпідставно.

Просила стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуте майно у розмірі 6383,86 доларів США та судові витрати.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 6383,86 доларів США, та судові витрати у розмірі 556,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування послався на те, що суд в порушення вимог процесуального законодавства не направив Банку заяву про уточнення позовних вимог та не відклав судовий розгляд. Крім того, стягнувши на користь ОСОБА_3 суму безпідставно отриманих грошових коштів, суд першої інстанції не врахував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014р. у справі № 6-122цс14, та не встановив чи дійсно позивач не отримувала від відповідача суму кредитних коштів, оскільки цей факт рішеннями суду першої та апеляційної інстанції від 07.11.2011р. та 21.12.2011р. не встановлювався. Також суд безпідставно стягнув суму в іноземній валюті.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Зазначена норма закону застосовується в у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту, зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.11.2011р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2011р. встановлений той факт, що кредитно - заставний договір від 16.04.2008р. про надання ОСОБА_3 кредиту в сумі 24 999,84 дол. США, позичальником не підписаний, відсутня домовленість із кредитором ПАТ КБ «Приватбанк» відносно всіх істотних умов кредитного договору, вказаний договір всупереч вимог п.2 ч.1 ст. 208 та ч.2 ст. 207 ЦК України у письмовій формі сторонами не укладався.

Отже, встановлені судовим рішенням обставини, згідно ст. 61 ЦПК України, доведенню у даній справі не підлягають.

Судом апеляційної інстанції досліджені матеріали зазначеної цивільної справи, де за наявними в ній письмовими доказами вбачається, що автомобіль «Mersedes - Benz Е420», 2001 року випуску, є власністю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 05.07.2006р.

Цю обставину визнав кредитор та вніс відповідні відомості про власника до розділу 17 особливих умов кредитно-заставного договору, а також не заперечував цього факту у справі, що розглядається.

У відповідності до меморіального ордеру кошти за кредитним договором від 16.04.2008р. виплачені ОСОБА_4, що також підтверджено касовим чеком, наявним у кредитній справі, яка надана Банком. (справа № 2-894/11 а.с. 10,26,86,98).

Як встановлено судом першої інстанції та визнано відповідачем, на виконання кредитно-заставного договору до часу ухвалення зазначених судових рішень ОСОБА_3 сплатила відповідачеві 6383,86 дол. США.

Оскільки вказані кошти сплачені позивачкою за договором, який вона не підписувала та умови погашення кредитної заборгованості не погоджувала, а тому в силу ч.2. ст. 215 ЦК України такий договір є нікчемним, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014р. у справі № 6-122цс14.

Відсутність договірних зобов'язань ОСОБА_3 з приводу оплати кредиту, є достатньою підставою для суду, згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, покласти на відповідача обов'язок повернути кошти сплачені позивачем.

Не спростовують цей висновок суду доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив факт отримання позивачкою кредитних коштів, адже в ході розгляду справи Банком надані письмові докази отримання їх ОСОБА_4, за відсутності жодних доказів про те, що ОСОБА_3 надала згоду на виплату коштів саме йому. В ході розгляду справи відповідач доказів видачі коштів ОСОБА_3 не надав і на такі обставини не посилався. При цьому жодних вимог про стягнення з ОСОБА_3 коштів, сплачених Банком на виконання її зобов'язань, пов'язаних із страхуванням, належного позивачці автомобіля, чи оплату його вартості за договором купівлі - продажу відповідач не заявляв.

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 грудня 2014 року

залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: