Справа № 378/12/15 Головуючий у І інстанції Гуртовенко Р.В.
Провадження № 22-ц/780/2103/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С.М.
Категорія 29 06.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Таргоній Д.О., Голуб С.А.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області в інтересах держави до ОСОБА_2, третя особа: Попружнянська сільська рада Ставищенського району Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30 вересня 2012 року ОСОБА_2 на ставку у с. Попружна Ставищенського району Київської області ловив рибу забороненим знаряддям лову - риболовним капроновим неводом, при цьому виловив рибу цінних видів: карась у кількості 307 штук загальною вагою 11 кг, чим порушив вимоги статей 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15 Правил рибальства та завдав державі збитки на суму 5 219 грн. Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 18 грудня 2012 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КпАП України. Позивач зазначав, що згідно з довідкою-розрахунком сума шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів становить 5 219 грн.

З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 5 219 грн.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 04 лютого 2015 року в позові Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження завдання ОСОБА_2 шкоди державі виловом риби, а тому суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди.

Такі висновки суду є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2013 року, ОСОБА_2 30 вересня 2012 року о 15 год. 00 хв. на ставку у с. Попружна Ставищенського району Київської області ловив рибу риболовним капроновим неводом та виловив свіжу рибу - карась 307 штук загальною вагою 11 кг, чим порушив пункт 3.15 Правил спортивного та любительського рибальства України та наніс державі збитки на суму 5 219 грн. (а.с. 7).

Згідно з пунктом 6 протоколу про адміністративне правопорушення, вилучена у ОСОБА_2 риба (карась у кількості 307 штук) повернута порушнику під розписку.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 18 грудня 2012 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення 340 грн. штрафу (а.с. 8).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, суд повинен з`ясувати обставини щодо спричинення шкоди державі внаслідок вчинення неправомірних дій відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 січня 2007 року між Ставищенською районною державною адміністрацією (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди водного об'єкту та земель водного фонду загальною площею 27, 5832 га строком на 30 років, за умовами якого ОСОБА_2 прийняв в строкове, платне володіння і користування ставок НОМЕР_1, що знаходиться на території Попружнянської сільської ради Ставищанського району Київської області. Вказаний договір зареєстрований у Ставищенському районному відділі № 23 Київської філії центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 липня 2007 року за № 11 та погоджений в Управлінні водного господарства.

Згідно з пунктом 15 договору оренди земельна ділянка передається в оренду для риборозведення.

Як вбачається з довідки Попружнянської сільської ради Ставищенського району Київської області від 02 лютого 2015 року ОСОБА_2 орендує ставок НОМЕР_1, який знаходиться в межах с.Попружна Ставищенського району Київської області та належить територіальній громаді с. Попружна в особі Попружнянської сільської ради.

Згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» Водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Водні біоресурси можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

У власності суб'єктів господарювання та фізичних осіб, іноземців, осіб без громадянства, а також іноземних юридичних осіб можуть перебувати окремі види водних біоресурсів, які на законних підставах, з додержанням умов та правил добування вилучені з природного середовища або розведені у штучно створених умовах, що підтверджено документами, які засвідчують законність їх набуття.

По справі встановлено, що згідно з накладною № 15 від 10 квітня 2012 року ОСОБА_2 для зариблення ставка НОМЕР_1 придбав зарибок товстолоба у кількості 500 кг та зарибок карася у кількості 1000 кг (а.с. 31).

Як вбачається з акту зариблення від 10 квітня 2012 року, затвердженого головою Попружнянської сільської ради Бердочник Т.І., ОСОБА_2 здійснив зариблення ставка НОМЕР_1 згідно з накладною №15 від 10 квітня 2012 року (а.с. 59).

Отже, установивши, що ОСОБА_2 10 квітня 2012 року здійснив зариблення ставку НОМЕР_1 на території Попружняської сільської ради Ставищенського району Київської області, який знаходиться в нього в оренді, суд дійшов вірного висновку що відповідач є власником риби даного ставка.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобов'язання. Наявність шкоди і її розмір доводить потерпілий.

Зі змісту позову вбачається, що Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області спричинення шкоди державі у розмірі 5 219 грн. внаслідок неправомірних дій відповідача, обґрунтувало вказаними вище протоколом про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2012 року та постановою Ставищенського районного суду Київської області від 18 грудня 2012 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КпАП України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив із того, що позивачем не враховано, що саме правопорушник ОСОБА_2 є власником водних біоресурсів, які виявлені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2012 року.

Крім того, об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.85 КпАП України є дія або бездіяльність, пов'язані з порушеннями правил рибальства, а правопорушення вважається закінченим з моменту порушення відповідних правил, настання наслідків для встановлення адміністративного правопорушення не вимагається.

З огляду на викладене, суд правильно зазначив, що посилання позивача на протокол про адміністративне правопорушення та на постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, як на доказ заподіяння шкоди державі внаслідок неправомірних дій відповідача, без встановлення інших обставин, які в даному випадку є необхідними для вирішення спору про відшкодування шкоди, не відповідають передбаченим ст. 60 ЦПК України вимогам про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження завдання ОСОБА_2 шкоди державі виловом риби.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем вимог законодавства щодо порядку використання водних біоресурсів, не заслуговують на увагу, оскільки такі порушення самі по собі не спростовують того факту, що саме ОСОБА_2 є власником риби у ставку НОМЕР_1 на території Попружнянської сільської ради та не є доказом заподіяння державі шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у позові і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді