Справа № 405/3989/15-ц
13 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого: Циганаш І.А.
при секретарі: Лисоконь А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
02.06.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 25.11.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримала у позику від неї грошові кошти у сумі 6386 грн., які зобовязувалася повернути в трьохмісячний строк від дати написання розписки, але не пізніше 01 березня 2014 року. На підтвердження цього відповідач 25.11.2013 року написала власноручно розписку. На сьогоднішній день відповідач у порушення своїх договірних зобовязань, позику не повернула. На її неодноразові усні та письмове прохання про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не реагує, з її боку були лише одні обіцянки повернути борг, а потім відповідач взагалі в усній формі відмовилася сплачувати борг по договору позики. Так, нею 28.04.2015 року на адресу відповідача ОСОБА_2, з метою досудового врегулювання спору, було направлено рекомендованим листом лист вимогу, в якій вона пропонувала відповідачу добровільно, в термін до 15.05.2015 року повернути їй борг в сумі 6386 грн. та попереджала, що у разі не повернення нею вказаного боргу, буде змушена з метою своїх порушених прав та законних інтересів звернутись до суду з позовом. Крім того, у своїй вимозі про повернення боргу, вона розяснювала та попереджала ОСОБА_2, що у разі несплати нею боргу добровільно, вона буде ставити питання про стягнення з неї, крім основної суми боргу, ще й боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Вважає, що відповідач зобовязана сплатити їй, крім основної суми боргу за договором позики, ще й суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму основного боргу за договором позики 6386 грн., суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення 4228,17 грн., три проценти річних від простроченої суми 237,24 грн., а всього 10 851 грн. 41 коп., а також понесені судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначальної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що згідно розписки від 25 листопада 2013 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 кошти в сумі 6386 грн. для погашення заборгованості за кредитними договорами від 27.12.2012 року Банк «Русский стандарт» та від 17.02.2012 року Банк «ВТБ», та зобовязалася повернути всю суму в 3-місячний строк, але не пізніше 01 березня 2014 року ( а.с. 8 ).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на виконання кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом.
Відповідач ОСОБА_2 грубо порушила вимоги ст. 526, 530 ЦК України, не виконавши належним чином взяті зобов'язання у строк, що вказаний у договорі позики і відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредиторові борг у розмірі та у строки, які визначені в договорі, оскільки відповідач не виплатила позивачу всі належні до виплати кошти, позовні вимоги належить задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму позики у розмірі 6386 грн., а також у відповідності до ст. 625 ЦК України грошові кошти за прострочення виконання грошового зобовязання, при цьому суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року суму індексу інфляції в розмірі 4228,17 грн. та 3% річних за період з 02 березня 2014 року по 27 травня 2015 в сумі 237,24 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а також судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. ( 487 грн. 20 коп. 243 грн. 60 коп. ).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 борг за договором позики в розмірі 6386 грн., за прострочення виконання грошового зобовязання : за період з квітня 2014 року по квітень 2015 року суму індексу інфляції в розмірі 4228,17 грн. та 3% річних за період з 02 березня 2014 року по 27 травня 2015 в сумі 237,24 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн., а всього 11 095 грн. 01 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.
Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_3