Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 332/2047/15 Головуючий у 1 інстанції: Андрюшина Л.А.
№ провадження 22-ц778/4941/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Водоканал» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до КП «Водоканал» про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1 є споживачем послуг водопостачання, які надаються відповідачем.

На теперішній час відповідач грубо порушує її права, оскільки відмовляється укладати з нею договір про надання послуг, незважаючи на те, що закон однозначно покладає цей обов'язок на відповідача.

Зазначає, що оскільки відповідач, для якого укладання договору є обов'язковим, ухиляється від укладання договору, у неї виникло право звернутися до суду з вимогою про укладання договору у примусовому порядку.

Відповідач безпідставно ухиляється від укладання з нею договору, тим самим порушує її права, так як за відсутністю договору немає ніяких юридичних підстав для стягнення оплати комунальних послуг, оскільки не має обов'язків.

Таким чином відповідач своїми неправомірними діями спричиняє їй моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 100 000 грн. 00 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати неправомірними систематичне ухилення відповідача від обов'язку укладання договору на надання комунальних послуг, зобов'язати відповідача усунути зазначене порушення шляхом укладання з нею протягом 7 днів зазначеного договору відповідно до вимог ст..29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» за формою та змістом типового договору та стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 грн. 00 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2015 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд по суті позовних вимог.

В засідання суду апеляційної інстанції належним чином повідомлена про час і місце слухання справи ОСОБА_3 не з"явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим колегія суддів вважає можливим у відповідності до ст. 305 ЦПК України розглянути справу у її відсутність.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи, та встановлено судом при розгляді даної справи, що ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1. На її ім'я, за вказаною адресою відкритий особовий рахунок НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, позивач зазначала, що КП „Водоканал" безпідставно ухиляється від укладання договору про надання послуг водопостачання, та водовідведення, чим порушують її права.

Відповідно до ст. 19, п.1 ч.3 ст.20, ст. 29 Закону України „Про житлово- комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Статтями 20,21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови КМУ від 03.09.2009 року № 933) "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення"

За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 ( в редакції постанови КМУ від 03.09.2009 року № 933) вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627,630 ЦК України, та ст. ст. 19,20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги".

Зазначена позиція висловлена Верховним Судом України у постановах №6-110 цс12, №6-107 цс12, яка є обов'язковою відповідно до ст.360-7 ЦПК України.

Розглядаючи дану справу судом встановлено, що КП „Водоканал" неодноразово звертались до ОСОБА_3 з пропозицією укласти договір на надання послуг водопостачання та водовідведення. Проте остання ухиляється від укладання договору, що вбачається з письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, зокрема акти технічного обстеження водопроводу від 09.11.2011 року та 10.11.2011 року. У вказаних актах зазначено, що позивач ОСОБА_3 категорично відмовилась укладати договір з КП „Водоканал" мотивуючи це тим, що не має заборгованості за спожиті послуги.

Крім того, позивачу пропонувалось укласти договір про надання послуг водопостачання та водовідведення 09.02.2013 року та 05.09.2014 року.

Під час розгляду даної справи, а саме 03.06.2015 року КП „Водоканал" надіслали позивачу проект договору на надання послуг водопостачання та водовідведення у 2-х примірниках і запропонували розглянути і підписати цей договір. Проте остання отримавши проект договору підписати його відмовилась.

Позивач в силу ст.ст. 10,60 ЦПК України зобов'язаний на засадах змагальності довести переконливими, належними та допустимими доказами правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Позивачка не надала суду доказів тому, що відповідач КП „Водоканал" ухиляється від укладання договору на надання послуг водопостачання та водовідведення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для визначення дій відповідача неправомірними, та зобов'язання вчинити певні дії по укладанню договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

Доводи апеляційної скарги про необ'єктивний і неповний розгляд судом справи, неналежну оцінку доказам, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи і встановленими обставинами під час розгляду справи.

Судом першої інстанції правильно відмовлено і в задоволенні позовних вимог, щодо відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги і в цій частині рішення суду першої інстанції не спростовують.

Крім того докази та обставини, на які посилається позивачка в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм в рішенні дана належна правова оцінка.

Інших доводів, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,314,317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: