АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5894/14-ц Головуючий в І інстанції
Категорія 44 (1) Мазурчак В. М.
№ 22-ц/774/721/К/15 Доповідач - Соколан Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Соколан Н. О.,

суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі: - Петренко К. І.

за участю: представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права користування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_7 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права користування. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1, які перейшло їй у спадок від батька ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідачі мешкають у зазначеному будинку без законних підстав, не сплачують за комунальні послуги, добровільно покинути житло не бажають. За таких обставин просила усунути перешкоди у користуванні належним їй майном шляхом виселення відповідачів.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року позов ОСОБА_7 задоволено. Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_7 права користування та розпорядження житловим будинком з господарчими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, виселивши відповідачів - ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з житлового будинку з господарчими будівлями по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про залишення позовних вимог без задоволення. Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не встановив всіх обставин справи, незаконно розглянув справу за відсутності відповідача; не взяв до уваги, що у будинку також проживає неповнолітня дитина ОСОБА_10; не встановив, що відповідач вселився у будинок у березні 2003 року за згодою його тодішнього власника ОСОБА_9, догляд та поховання якого здійснював саме відповідач, однак позивач не компенсувала йому понесені витрати.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, позивачу ОСОБА_7 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7).

Згідно довідки квартального комітету № 51 (а.с. 13), у зазначеному будинку проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_8 без реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_7 правомірно набула право власності житло, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_9, а тому, у відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені Житловим кодексом України підстави для позбавлення права на житло.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що позивач ОСОБА_7, яка набула право власності на законних підставах, має право вимагати від виселення відповідачів із належного їй будинку, оскільки право власності колишнього власника було припинено у зв'язку з його смертю, то припинилося і право користування спірним будинком у відповідачів та їх членів сім'ї, що вселилися у будинок без реєстрації за згодою попереднього власника ОСОБА_9

Тому доводи апеляційної скарги на те, що відповідач ОСОБА_6 вселився у будинок у березні 2003 року за згодою його тодішнього власника ОСОБА_9, догляд та поховання якого здійснював саме відповідач, однак позивач не компенсувала йому понесені витрати, колегією суддів не можуть бути взяті до уваги.

Доводи апеляційної скарги відповідача на те, що суд незаконно розглянув справу за його відсутності спростовуються матеріалами справи. Відповідач ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про розгляд справи, однак скористався своїм право на захист та не надав належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, ст. ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: