Справа № 185/4090/15-ц
Провадження 2/185/2518/15
У Х В А Л А

09 квітня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Сушко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду заяву Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії до ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Константа-Агро про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії до ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Константа-Агро про стягнення заборгованості, яким позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача грошову суму в розмірі 23 602 487, 57 грн., що складається з заборгованості за повернення кредиту в розмірі 20 000 000,00 гривень, процентів за користування Кредитом в розмірі 3 365 559,50 гривень, пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитом в розмірі 236 928,07 гривень.

09.04.2015 р. позивачем ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії було подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві власності.

В обґрунтування наданої заяви позивач посилається на те, що 25 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії та третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю Константа-Агро було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 17-Н/12/66/ЮО, на виконання умов якого надано кредитні кошти. В порушення умов договору ТОВ Константа-Агро не здійснило у належний строк платіж на повернення кредиту, передбачений відповідною додатковою угодою, та не сплатило проценти за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості з 25.06.2014 р.

25 червня 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 4. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору відповідач зобовязується перед позивачем відповідати за виконання боржником в повному обсязі грошових зобовязань, за Договором, зокрема за зобовязанням повернути Позивачеві кредит, наданий у національній валюті в межах кредитної лінії, відкритої строком до 24 червня 2015 року за Договором з граничним лімітом кредитування в сумі 20 000 000,00 гривень (з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національній валюті України), в строк, які зазначаються в Договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або Договором та/або Договором поруки достроково. Згідно пункту 4.1. Договору поруки третя особа та відповідач відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до пункту 2.1. договору поруки відповідач відповідає перед позивачем у тому самому обсязі, що й третя особа, у тому числі за повернення основного боргу, сплату процентів, штрафних санкцій, суми комісійної винагороди за відкриття та ведення позичкового рахунку, а також за відшкодування збитків. Згідно пункту 4.3. договору поруки Відповідач протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в інший термін, зазначений в такому повідомленні, зобовязаний погасити заборгованість юоржника за реквізитами зазначеними в повідомленні. Позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу від 12.01.2015 р. №244/4/28-2, проте жодної реакції на неї не отримав. На дату подання позовної заяви відповідач не виконав свої зобовязання за Договором поруки ні повністю ні частково.

Позивач вважає, що з огляду на значну суму заборгованості та той факт, що відповідач не виконав ні повністю ні частково своїх зобовязань за договором поруки, позивач ризикує втратити можливість реалізувати свої права за зазначеним договором поруки, оскільки відповідач може вчинити дії, спрямовані на уникнення відповідальності за договором поруки і законом, та перешкодити позивачу, у разі виграшу справи в суді, задовольнити свої вимоги у способи, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч.1, ч.3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги існування спору між сторонами, предмет та ціну позову, суддя прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню. Враховуючи, що ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії заявлені до ОСОБА_1 вимоги про стягнення на користь позивача грошової суми в розмірі 23 602 487, 57 грн., є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначеній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, чим очевидно (явно) може бути заподіяно шкоду правам та законним інтересам позивача, тому позовні вимоги слід забезпечити шляхом накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві власності, до вирішення спору по суті, в межах позовних вимог, тобто 23 602 487 (двадцять три мільйони шістсот дві тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 57 копійок, що є співмірним розміру позовних вимог.

Керуючись ст.ст.151-153,209,210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві власності, на загальну суму 23 602 487 (двадцять три мільйони шістсот дві тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 57 копійок, до вирішення по суті цивільної справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії () до ОСОБА_1, третя особа Товариством з обмеженою відповідальністю Константа-Агро про стягнення заборгованості.

Копію ухвали суду направити позивачу для відома, особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову - негайно після її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Строк предявлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.О. Бабій

Згідно з оригіналом.

Суддя С.О. Бабій