_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-р/520/73/15
УХВАЛА

про відмову у розясненні рішення суду

25.12.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про розяснення резолютивної частини виконавчого листа рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Садове товариство «Маяк-3», про усунення перешкод, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самовільних споруд,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2015 року державний виконавець Поляков О.Г. звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд розяснити зміст резолютивної частини виконавчого листа № 520/16895/14-ц Київського районного суду м. Одеси, виданого 13.08.2015 року щодо зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у здійснені права користування землями загального користування, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43, а саме розяснити, яким чином можна визначити землі загального користування за адресою м. Одеса, вул.. Вєтрова, 43 їх розмір та межі, відповідно до якої технічної документації (державних актів на землю, акту внесення меж земельних ділянок у натурі, план-схеми, висновку судової будівельно-технічної експертизи, тощо), визначені ці межі; а також просить суд розяснити зміст резолютивної частини виконавчого листа №520/16895/14-ц Київського районного суду м. Одеси, 13.08.2015 року, зобовязати ОСОБА_3 за власний рахунок відновити сходи по схилу, які він самочинно зрізав за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43., а саме розяснити, які саме сходи по схилу за адресою м. Одеса, вул. Вєтрова, 43 необхідно відновити ОСОБА_3, їх розмір та з якого матеріалу повинні бути відновлені зазначені сходи.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судове засідання зявився представник Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - ОСОБА_4, який заяви про розяснення рішення підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Також у судове засідання зявився відповідач по справі ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5, які подання державного виконавця підтримали.

Інші сторони по справі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України заява про розяснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/16895/14-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради про усунення перешкод, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самовільних споруд.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року, залишеним без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 20.07.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у здійснені права користування землями загального користування, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43. Зобовязано ОСОБА_3 за власний рахунок відновити сходи по схилу, які він самочинно зрізав за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,6 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,6 гривень. В решті позов залишено без задоволення.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

13.08.2015 року Київським районним судом було видано виконавчий лист № 520/16895/14-ц, щодо примусового виконання рішення суду, на підставі якого 13 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження, та боржнику було надано строк для самостійного виконання виконавчого документа в строк до 20 вересня 2015 року.

07.10.2015 року боржник ОСОБА_3 ознайомився з постановою про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить його особиста заява.

22.10.2015 року державним виконавцем перевірено стан виконання рішення суду та встановлено, що рішення суду фактично не виконано, про що складено акт державного виконавця.

Цього ж дня, старшим державним виконавцем Поляковим О.Г. було винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_6 штрафу у розмірі 170 гривень.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

У відповідності до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно розяснення, що міститься у п.21 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вбачається, що якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Вирішуючи вказане питання, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б дали можливість для чіткого розяснення рішення Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2015 року.

Крім того слід зазначити, що під час розгляду даної справи позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом неодноразово розяснювалось право про витребування доказів, призначення судової будівельної експертизи, проте вказаним правом, позивачі не скористались, та не звернулись до суду з даними клопотаннями, а від так не надали суду доказі які б дали можливість чітко встановити розмір та межі земель загального користування за адресою м. Одеса, вул.. Вєтрова, 43, а також матеріал відновлених сходів.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_3 державного акту на землю чи свідоцтва про право власності на земельну ділянку суду не надав, що дає підстави припустити відсутність у відповідача зазначених документів.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належних в розумінні ст. 57, 58 ЦПК України доказів, які б дати можливість для чіткого розяснення рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року, суду не надали, та, більш того, в теперішнє судове засідання не зявились, будь-яких письмових пояснень також не надали, що вказує на їх незацікавленість до ходу розгляду даної справи.

З урахуванням вказаного суд вважає, що підстави, передбачені ст. 221 ЦПК України для розяснення рішення відсутні, а резолютивна частина рішення викладена чітко і зрозуміло, без описок та помилок, подвійного тлумачення не допускає, за таких обставин суд не вбачає обставин, які підлягають роз'ясненню.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Садове товариство «Маяк-3» про усунення перешкод, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самовільних споруд залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.