Провадження № 4-с/761/298/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Незалежна Сервісна Компанія» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Гаєвського Сергія Миколайовича про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Незалежна Сервісна Компанія» (далі - Заявник), в особі свого представника, 06 червня 2015 року звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Гаєвського Сергія Миколайовича (далі - Державний виконавець) про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, заінтересована особа - ОСОБА_2 (далі - Боржник).

Заявник свою скаргу обґрунтовує тим, що 26 березня 2015 року Державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого листа № 2-7559/09, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 09 січня 2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія» заборгованості в розмірі 1 592 грн. 76 коп. Заявник зауважив на тому, що оскаржувану постанову Державний виконавець виніс посилаючись на те, що згідно відповіді Державної податкової служби України № від 20 лютого 2015 року Боржник працевлаштований в Громадській організації «Спортивно - технічний центр товариства сприяння обороні України «Відродження»», що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва. Заявник вважає, що Державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв неправомірно, оскільки на момент винесення даної постанови боржник працював та працює в Громадській організації «Антирейдерський союз підприємців України», що зареєстрована за адресою: м. Київ, проспект 50-річчя Жовтня, буд. 2-Б, офіс 1. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати дії Державного виконавця щодо винесення ним постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 26 березня 2015 року в межах виконавчого провадження № 4703409 неправомірними; скасувати постанову Державного виконавця від 26 березня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 47034094; зобов'язати Державного виконавця задовольнити вимоги заявника та усунути допущені ним порушення, зазначені у скарзі, шляхом відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Виконавчого листа № 2-7559/09, винесеного Шевченківським районним судом м. Києва 09 січня 2014 року.

Повідомлений у встановленому законом порядку про місце, дату та час судового розгляду справи, представник Заявника у судове засідання не з`явився. На адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Повідомлений у встановленому законом порядку про місце, дату та час судового розгляду справи, Державний виконавець у судове засідання також не з`явився. Клопотань про перенесення судового розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на скаргу, до суду не подавав.

Боржник, повідомлений у встановленому законом порядку про місце, дату та час судового розгляду справи, до суду не з`явився.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом частини 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Суд знаходить можливим розгляд справи за відсутності Заявника та Державного виконавця на підставі наявних у справі доказів, необхідних для прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи, а також оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що 09 січня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий листу справі № 2-7559/09 про стягнення із ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Незалежна Страхова Компанія», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Незалежна Сервісна Компанія», заборгованості у розмірі 1 592 грн. 76 коп. (а.с. 3).

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом частини 1, абзацу 1 частини 2, пункту 3) частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи, зокрема, Листа Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України від 26 березня 2015 року № 420/04-31, адресованого ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія», вбачається, що згідно інформації, наданої Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва № 2-7559/09 від 09 січня 2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Незалежна Сервісна компанія» грошових коштів в сумі 1 592 грн. 76 коп. та 17 жовтня 2014 року Державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження і про арешт майна Боржника, оголошення заборони на його відчуження. У ході примусового виконання виконавчого документа встановлено, що за місцем проживання Боржника майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення, не розшукано, про що складено акт державного виконавця. У зв'язку з тим, що згідно відповіді Державної податкової служби, боржник працює в Громадській організації «Антирейдерський союз підприємців України», що зареєстрована за адресою: м. Київ, проспект 50-річчя Жовтня, буд. 2-Б, офіс 1, 11 березня 2015 року, Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копію якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено за належністю до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, для подальшого виконання згідно Закону (а.с. 8).

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

За змістом пункту 4) частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Судом встановлено, що 26 березня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Гаєвським Сергієм Миколайовичем в межах виконавчого провадження ВП № 47034094 з примусового виконання Виконавчого листа № 2-7559/09, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 09 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Незалежна Сервісна Компанія» заборгованості в розмірі 1 592 грн. 76 коп., винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) у зв'язку з тим, що згідно відповіді ДПС України № від 20 лютого 2015 року, боржник ОСОБА_2 працевлаштований в Громадській організації «Спортивно-технічний центр товариства сприяння обороні України «Відродження», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 46-а, та територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва (а.с. 5).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_2 проживає та працює в Шевченківському районі м. Києва, що дає суду підстави вважати дії Державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови правомірними.

Таким чином, вимоги викладені в скарзі необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, тому скарга в цілому є такою, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 19 Конституції України, статей 1, 6, 11, 20, 25, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Незалежна Сервісна Компанія» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Гаєвського Сергія Миколайовича про визнання неправомірними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :