Справа № 438/1094/14-ц
Провадження № 2/438/79/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пещука Р.Й.

при секретарі: Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач по первісному позову ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні орендованим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 шляхом передачі йому у особисте користування (для проживання) житлове приміщення вказаної вище квартири. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачка є його сестрою. За вироком суду від 20.06.2001 р. він був засуджений на 14 р. позбавлення волі. Його було звільнено від відбування покарання достроково на підставі постанови Рівненського районного суду від 16.07.2012 р. Він був зареєстрований та проживав у батьківському будинку АДРЕСА_2 за час знаходження в місцях позбавлення волі його виписали з будинку. Його мама придбала квартиру АДРЕСА_1 та повідомила його, що квартира придбана для нього, у подальшому мама заповіла квартиру відповідачці з умовою, що це житло для нього. Після звільнення достроково йому було необхідно здійснити реєстрацію місця проживання. 22.08.2012 р. з відповідачкою було укладено договір найму житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_1. На підставі цього договору його було і зареєстровано за місцем проживання. Житлове приміщення за договором оренди відповідачка йому у користування не передала, він там не проживав, у квартирі вже проживали квартиранти, які проживають там і на даний час, ключів від вхідних дверей до квартири не отримував, своїх речей у ній не тримав. Фактично з моменту звільнення з місць позбавлення волі він проживав і живе по даний час у будинку відповідачки на АДРЕСА_2. На даний час між ними виникають непорозуміння, тому він вирішив скористатися своїм правом на проживання за договором від 22.08.2012 р., але сестра відмовляє йому у доступі до квартири.

В обґрунтування зустрічного позову позивач ОСОБА_2 вказує на те, що квартира АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 належать їй на праві власності. ОСОБА_1 був засуджений 20.06.2001р. на 14 р. позбавлення волі з конфіскацією майна, відбував покарання в установах Державної пенітенціарної служби України з 15.12.2000 р. по 24.07.2012 р. У серпні 2012 р. при реєстрації ОСОБА_1 між ними було укладено договір найму житлового приміщення № 15, згідно якого вона здавала ОСОБА_1 для особистого користування кімнату площею 9,2 кв.м на АДРЕСА_1 Але він не мав наміру вселятися в цю квартиру, йому необхідна була лише реєстрація місця проживання, щоб виїхати з м.Борислава. З часу укладення договору найму житлового приміщення ОСОБА_1 у квартирі не проживав, ніхто перешкод в користуванні цим приміщенням йому не чинив, він двічі виїжджав з м. Борислава, але повертався і постійно проживав в будинковолодінні АДРЕСА_2 ОСОБА_1 у вищевказаній квартирі не проживає, його речей в квартирі немає, проживає на АДРЕСА_2, тому вона просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в даній квартирі внаслідок вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення в м. Бориславі.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 первісний позов підтримали, дали суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, а при вирішенні зустрічного позову просять в ньому відмовити, оскільки вважають його безпідставним та необґрунтованим.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 зустрічний позов підтримали та дали суду пояснення, аналогічні змісту зустрічної позовної заяви, а при вирішенні первісного позову просять в ньому відмовити, оскільки вважають його безпідставним та необґрунтованим.

Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи суд прийшов до висновку, що зустрічний позов слід задоволити, а первісний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу-позивачу ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.11.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р., реєстр № 810, спадкова справа № 18/2010, після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.11.2010 р, копією Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 22.11.2010 р. № 28080205.

Також на праві власності ОСОБА_2 належить АДРЕСА_2, згідно договору дарування від 09 лютого 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., реєстр № 254, що стверджується копією дублікату договору дарування від 09.09.2010 р., виданого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., реєстр № 919, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 20.09.2010 р. № 27377492, реєстраційний № 31545136.

Брат ОСОБА_2 - позивач-відповідач ОСОБА_1 був засуджений за вироком Львівського обласного суду від 20.06.2001 р. на 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбував покарання до 24.07.2012 р., що стверджується копією довідки про звільнення серії РІВ №03854.

22.08.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення № 15, згідно з яким наймодавець ОСОБА_2 здала наймачеві ОСОБА_1 для особистого користування частину житлової площі - 9,2 кв.м (кімнату) на невизначений термін, що стверджується копією даного договору.

У подальшому, на підставі даного договору найму позивач-відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_1 з часу укладення договору найму житлового приміщення від 22.08.2012 р. у квартирі АДРЕСА_1 не проживав. Фактично з часу укладення договору найму позивач-відповідач ОСОБА_1 постійно проживає в іншому житловому приміщенні, зокрема, за адресою проживання відповідачки ОСОБА_2: по АДРЕСА_2, про що він підтвердив у судовому засіданні.

При цьому, позивач-відповідач ОСОБА_1 вказує на те, що йому чинилися перешкоди у користуванні житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, зокрема, у квартирі проживали квартиранти, ключів від вхідних дверей до квартири він не отримував, своїх речей у квартирі не тримав, а ОСОБА_2 відмовляє йому у доступі до квартири. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивач-відповідач ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 чинила йому перешкоди у користуванні житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, згідно з договором найму від 22.08.2012 р.

Як встановлено у судовому засіданні, укладення договору найму житлового приміщення № 15 від 22.08.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 носило суто формальний характер, реєстрація за адресою по АДРЕСА_1 була потрібна позивачу за первісним позовом - відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 для подальшого оформлення документів на виїзд за межі України. ОСОБА_1 з часу укладення договору найму житлового приміщення від 22.08.2012 р. у квартирі АДРЕСА_1 жодного разу не проживав, з моменту укладення даного договору мав можливість звернутися до суду з аналогічним позовом про усунення перешкод у користуванні житлом, якщо вважав, що його права порушені, проте тривалий час цього не робив. Це є свідченням того, що у позивача-відповідача ОСОБА_1 були відсутні наміри проживати у цій квартирі.

Крім цього, у своїх позовних вимогах щодо усунення перешкод у користуванні житлом позивач-відповідач ОСОБА_1 вказує квартиру по АДРЕСА_1, однак договір найму житлового приміщення № 15 від 22.08.2012 р. був укладений не на цілу квартиру, а на житлову кімнату у цій квартирі площею 9,2 кв.м.

Відповідно до ст.158 ЖК України: наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України: у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач-відповідач ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 з часу укладення договору найму житлового приміщення № 15 від 22.08.2012 р. жодного разу не проживав та вибув на постійне проживання в інше жиле приміщення у м.Бориславі, тому на підставі ч.2 ст.167 ЖК України він є таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній квартирі, відтак, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею підлягає до задоволення. У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом слід відмовити, оскільки підстав для його задоволення суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, ч. 3 ст. 209, ст. 212 ЦПК України, ч.2 ст.167 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, задоволити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. оплаченого нею судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: