Справа № 361/5672/14-ц Головуючий у І інстанції Ширкарь А.Я.
Провадження № 22-ц/780/1150/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 38 31.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_1, звернулася до суду з даним позовом, з урахуванням уточнень просила визнати заповіту укладений 29 січня 2014 року її матір'ю на користь відповідача нікчемним.

Послалась на те, що посвідчення цього заповіту відбулося з порушенням щодо його форми та посвідчення, оскільки останні чотири місяці перед смертю її мати ОСОБА_4 проживала у м. Києві в квартирі сина, а заповіт був посвідчений в с. Зазим'є, тому вважала, що секретар Зазимської сільської ради не мав повноважень посвідчувати вказаний заповіт. Крім того, зазначила що у спадкодавиці не було фізичних вад, які б не дозволили їй власноручно підписати заповіт, в якому не зазначено місце та час його складання, не вказано дати народження свідків, спірний заповіт на момент відкриття спадщини не був зареєстрований у Спадковому реєстрі, що є підставою для визнання його нікчемним.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши, що заповіт складався, як пояснили свідки, зі слів заповідача, яка розуміла, з якою метою вона приїхала до сільради і висловила свою волю заповісти все належне їй майно онуку ОСОБА_2. Заповіт ОСОБА_4 був складений у письмовій формі, зазначена дата його складання - 29 січня 2014 року, і складений він на бланку Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, що дає можливість ідентифікувати місце його складання. Замість ОСОБА_4 за її дорученням і на її прохання заповіт підписувала ОСОБА_5, з якою ОСОБА_4 була знайома тривалий час. При цьому пояснив, що ОСОБА_4 не підписала заповіт у зв'язку із утрудненням рухливості рук, що секретар сільради розцінив це, як фізичну ваду, а не хворобу, і саме так зазначив у заповіті.

Третя особа ОСОБА_3 також заперечував проти позову, посилаючись на те, що з жовтня 2013 року до дня своєї смерті мати проживала у нього. Оскільки мати висловила бажання заповісти своє майно онуку ОСОБА_2, він на власному автомобілі возив маму з Києва до села Зазим'є для складання заповіту, де вона зареєстрована. При цьому мати до останніх днів мала ясний розум, але була слаба, руки її не слухалися, і розписувалася за неї ОСОБА_5

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовленою

Не погоджуючись з рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Посилається, що суд не врахував того, що спадкодавець на момент смерті проживала у м.Києві, де і повинен бути посвідчений заповіт, який крім того не відповідає вимогам закону щодо форми заповіту, на момент відкриття спадщини він не був зареєстрований, що свідчить про незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років у м. Києві, що посвідчується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 03 лютого 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві.

За життя, згідно заповіту, посвідченого 29 січня 2014 року секретарем виконкому Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Бондаренком О.В., зареєстрованого 28 лютого 2014 року в реєстрі за № 07, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2.

ОСОБА_4 на день посвідчення заповіту від 29 січня 2014 року була зареєстрована за своїм місцем проживання у належному їй житловому будинку АДРЕСА_1.

З матеріалів спадкової справи № 3/2014 до майна померлої ОСОБА_4, відкритої 15.02.2014 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В. вбачається, що з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4 звернулися відповідач ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості і безпідставності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (стаття 215 ЦК України).

За вимогами ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про нотаріат" при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Згідно із статтею 78 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. На угоді може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалась за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. Нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчують факти, викладені у документі, а лише підтверджують, що підпис зроблено певною особою.

Відповідно до п.2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011р. №3306/5, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися у зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчиненими поза вказаним приміщенням.

Частиною четвертою ст. 1248 ЦК України передбачено, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Також заповіт, як встановлено ст. 1253 ЦК України, може бути посвідчений при свідках на бажання заповідача.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що при посвідченні спірного заповіту не було порушено вимог Цивільного Кодексу України, Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування, а тому дійшов правильного висновку про недоведеність позивачкою тієї обставини, що заповіт ОСОБА_4 від 29 січня 2014 року не відповідає вимогам закону та в силу цього є нікчемним.

Наведені в скарзі доводи апелянта висновків суду не спростовують.

Так, перевіряючи доводи апелянта, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки як встановлено судом секретар виконавчого комітету Зазимської сільської ради Бондаренко О.В. з'ясувавши чи орієнтується ОСОБА_4 в ситуації та чи є дійсним волевиявлення останньої по складанню заповіту та вияснивши, що вона власноруч не зможе написати в заповіті ціле речення «цей заповіт мною прочитано та підписано мною власноруч» в силу похилого віку та слабкості рук, за її пропозицією, в присутності двох свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, як особи, яка за дорученням спадкодавиці підписала цей заповіт, зачитавши заповіт вголос, оформив його належним чином (а.с.67).

Доводи апелянта про те, що спадкодавець на момент смерті проживала у м.Києві, де і повинен бути посвідчений заповіт та що на момент смерті заповіт спадкодавиці не був внесений в реєстр, як з'ясовано колегією суддів не зумовлює недійсність заповіту, оскільки це не вплинуло на волевиявлення заповідача.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судд