Справа № 127/3608/15-ц
Провадження № 2/127/2389/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Загурській Т.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 01.11.1998 року Липовецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №38, який в послідуючому на підставі Староміського районного суду м. Вінниці від 10.08.2011 року було розірвано.

Від спільного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу і до вересня 2014 року позивач з сином проживали у будинку, що належить на праві власності відповідачу за адресою: м. Вінниця, вул. Москвіна, 59 (61). Оскільки, у позивача відсутнє житлове приміщення, яке б належало їй на праві власності, сторони між собою домовились, що позивач з неповнолітнім сином проживають у будинку відповідача, натомість останній не сплачує аліменти позивачу на утримання неповнолітньої дитини. Проте, у серпні 2014 року відповідач з новою дружиною та її дочкою почали проживати у належному відповідачу будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Москвіна, 59 (61). А тому, з кінця серпня 2014 року позивач разом із сином змушена винаймати житло.

Спільна дитина сторін навчається в 6 класі, всі витрати на харчування, навчання, лікування, розвиток його особистості, придбання одягу, відпочинок позивач несе сама. Будь-якої участі в утриманні дитини відповідач взагалі не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини, стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., яка в себе включає 643 грн. аліментів (1/2 частина від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років) та 357 грн. для задоволення решти потреб дитини (витрати на школу, лікування, профілактику захворювань, екскурсії, виставки, гуртки тощо), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, окрім того, просили стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 500 грн., щомісячно, в іншій частині задоволення позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 01.11.1998 року Липовецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №38, який в послідуючому на підставі Староміського районного суду м. Вінниці від 10.08.2011 року у цивільній справі №2-1076/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, було розірвано (а.с.3).

Від спільного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №198456, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Вінницькій області 18.08.2003 року (а.с.4).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету «Ясний» вих.№571 від 15.07.2014 року (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини, звичайні потреби дитини, хворобливий стан здоровя останньої, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років. Окрім того, суд враховує, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків, склав фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, від яких, як стверджує відповідач, у нього народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №189548, виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 02.02.2011 року (а.с.44), проте батьківство відповідача в передбаченому чинним законодавством порядку відносно даної дитини не встановлено, має власне житло, земельну ділянку. До того ж, позивач офіційно працевлаштована, так як працює вчителем хімії Закладу «ОСОБА_7 ступенів №22 Вінницької міської ради», сукупний дохід якої за останні 6 місяців склав 23 143,68 грн., згідно довідки З «ОСОБА_7 ст. №22 ВМР» від 23.02.2015 року №123 (а.с.8), власного житла не має.

Однак, суд звертає увагу, що надані позивачем виписка із медичної карти амбулаторного хворого КЗ «МКСП» №42841 від 18.02.2015 року, з якої вбачається, що неповнолітній дитині сторін виготовляли пластинки для корекції прикусу (а.с.10), довідка Травм пункту Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні №571 від 04.03.2009 року про те, що у ОСОБА_4 був закритий перелом основної фаланги 5 пальця лівої стопи (а.с.32), довідка КЗ «ЦПМСД №5» від 02.03.2015 року №01-7/168/1 про те, що 16.02.2015 року дитина хворіла на гостру респіраторну інфекцію (а.с.34), квитанції, фіскальні чеки про придбання ліків (а.с.35), як на підставу вимог про задоволення позову та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1 000 грн., не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст.185 СК України дані витрати викликані особливими обставинами, а саме хворобливим станом здоровя дитини, а тому відносяться до додаткових витрат. А відтак позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення таких витрат на дитину.

А тому, з огляду на вищенаведене та керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України).

Тому, витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією №б/н від 18.02.2015 року, виданою адвокатом ОСОБА_2 (а.с.29), підлягають частковому стягнення з відповідача в розмірі 325 грн. у відповідності до положень ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог.

Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 158,34 грн. судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (61), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 650 (шістсот пятдесят) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 02.03.2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правовому допомогу в розмірі 325 (триста двадцять пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 158 (сто пятдесят вісім) грн. 34 коп. судового збору в дохід держави.

В іншій частині задоволення позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: