АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/6056/2015 Головуючий в 1 інстанції - Гребенюк В.В.
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М., Рубан С.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 19.07.2003 р., від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Відповідач залишив сім`ю, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає у розмірі 100 грн. на тиждень, яких не вистачає для забезпечення нормального розвитку двох дітей. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 141 грн. на кожну дитину, що разом складає 2 282 грн. щомісячно до повноліття дітей.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, в своїх поясненнях зазначив, що згоден сплачувати по 383 грн. на обох дітей щомісяця.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти на утримання дітей (аліменти) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 січня 2015 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття - 18 років. Також стягнено з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивачка через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на користь позивача ОСОБА_2 на утримання двох спільних дітей, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі по 1 тисячі 141 гривень ( одна тисяча сто сорок одна гривня ) на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати з дня подачі заяви до суду, до досягнення дітьми повноліття. В скарзі зазначив, що рішення суду було ухвалене з порушенням норм матеріального права зокрема: ч.2 ст.182, ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України та Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Відповідач заперечував проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до ч.2 та ч.4 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2003 року .

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Діти проживають разом з позивачем, що не заперечувалось сторонами та підтверджено формою № 3 (а.с. 5). Відповідач по справі з 03.01.2012 р. працює в ТОВ «Шатро» на посаді виконавця робіт, що підтверджується довідкою ТОВ «Шатро» від 10.03.2015 р. № 7, та отримує заробітну плату у сумі 1246 грн. на місяць. (а.с. 33).

Також судом встановлено, що відповідач не надає достатньо коштів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вказані положення закону, та встановлені районним судом обставини, з приводу наявності у відповідача постійного місця роботи, суд обґрунтовано визначив розмір аліментів у частці від доходу відповідача.

Посилання представника позивача на наявність обставин, які давали суду підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, колегія суддів не приймає, тому, що позивачем по справі не було надано суду беззаперечних доказів про те. що відповідач має додаткові доходи , окрім основного місця роботи.

Наявність у справі витягу з реєстру обтяжень рухомого майна, не доводить існування обставин, визначених ст. 184 СК України, які могли б слугувати підставою для встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд не повно встановив обставини справи, які мали значення для її вирішення та застосував не всі норми права , які підлягали застосуванню.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Визначаючи розмір аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, суд безпідставно не застосував ч. 2 ст. 182 СК України, та стягнув аліменти з урахуванням доходу відповідача (1246грн.) в меншому розмірі ніж мінімальний, передбачений Законом.

За таких обставин, а також враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, майновий стан відповідача, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів, встановивши його у вигляді Ѕ частини від всіх доходів відповідача на обох дітей , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Також, колегія суддів роз'яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 , 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) кошти на утримання дітей (аліменти) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача на обох дітей щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 15 січня 2015 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття - 18 років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: