н/п 2/490/2433/2015 Справа № 490/1057/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя , -

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2015 року позивач з звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив провести поділ сумісного нажитого під час шлюбу майна , в тому числі нерухомого майна та транспортних засобів.

У судове засідання відповідачка не зявилася, направила свого представника, яка вимоги позову визнала в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову просив задовольнити в повному обсязі.

Вислухав пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони з 23 квітня 2005 року по 16 червня 2014 року (рішення Центрального районного суду м.Миколаєва№ 490/3321/14-ц) перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Правовстановлюючими документами, наявними в матеріалах справи підтверджується, що у період шлюбу сторони придбали наступне майно:

- житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу від 30.08.2013 року, право власності зареєстроване на імя ОСОБА_2 ;

- автотранспортний засіб марки Субару Форестер 2,5, випуску 2011 року, р/н НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_2;

автотранспортний засіб маркиМазда 6НВ, випуску 2010 року, р/н НОМЕР_2 , зареєстрований на імя ОСОБА_2

Згідно пояснень сторін, на теперішній час в зазначеному будинку проживає відповідачка з дітьми .

Згідно зі ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог пунктів 2,4 ст. 65 СК під час укладання договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто зазначені норми матеріального права презюмують факт спільної сумісної власності подружжя , доки не доказано інше кимось із подружжя. Отже обов'язок спростувати презумпцію спільності майна лежить на відповідачеві, який жодних достовірних та допустимих доказів щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 57 СК України суду не надав.

Наведені обставини свідчать про те, що заззначене майно є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р., "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", п. 22 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 70 СК, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини і чоловіка є рівними, за рішенням суду частка майна може бути збільшена, якщо з дружиною або чоловіком проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, є недостатнім для їх розвитку.

З огляду на досягнуту домовленість між сторонами та співмірність вартості визначених часток (оскільки наведену вартість рухомого майна відповідач не спростував), суд вважає за доцільне розділити в натурі між сторонами належне їм майно, залишивши у власності відповідачки житловий будинок в цілому, та виділивши у власність позивача два автотранспортних засоби.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 60, 63, 68, 70 СК України, ст.ст. 316, 328, 355, 368, 372 ЦК України , суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок та два автотранспортні засоби є майном, нажитим сторонами як подружжям під час шлюбу й кожний з них має рівні права володіння, користування й розпорядження цим майном. У зв'язку із вище наведеним, позов підлягає задоволенню й за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину зазначеного майна, та провести його розподіл в натурі.

В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при поданні позовної заяви, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3654 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Провести поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Залишити у власності ОСОБА_2 житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 - автотранспортний засіб марки Subaru Forester 2,5, випуску 2011 року, р/н НОМЕР_1 та автотранспортний засіб марки Mazda 6НВ, випуску 2010 року, р/н НОМЕР_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 3654 грн. Судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.