Категорія 27Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М.В, суддів ПанасюкаО.С. та РибчинськогоВ.П, з участю секретаря Топольської В.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Віницького міського суду від 29.01.2015р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4) про звернення стягнення на предмет іпотеки, --

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014р. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4) про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1. Згідно з договором іпотеки від 27.10.2006р. власник вказаної квартири ОСОБА_3 передав її іпотекодержателю - Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» (зараз ПАТ «УкрСиббанк») в якості забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_4, яка отримала у позивача 15000 доларів США за договором про надання їй споживчого кредиту №0 від 27.10.2006р, укладеного на строк до 26.10.2016р. зі сплатою 11,80% річних.

Свої вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обгрунтувало тим, що станом на 19.11.2014р. ОСОБА_4. допустила заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 10124,34 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014р. становило 153891грн.08коп, з яких :

- заборгованість за кредитом - 6794,57доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014р. становило103грн.21коп;

- заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом - 2508,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014р. становило38130грн.84коп;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 497,03доларівСША, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014р. становило7554грн.91коп;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 324,15доларівСША, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014р. становило 4927грн.11коп.

Заочним рішенням Віницького міського суду від 29.01.2015р. у задоволенні позову було відмовлено.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «УкрСиббанк» - ГригоренкоС.В. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Відповідач ОСОБА_3. та третя особа ОСОБА_4, на останню відому адресу яких апеляційний суд неодноразово надсилав повістки, в судове засідання повторно не з'явилися. Про зміну свого місця проживання чи перебування вони суд не повідомили, тобто за правилами ч.1ст.77 ЦПК України вони вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи.

Вислухавши представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Відмовляючи у задоволенні позову, суд правильно застосував положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п.1 якого «…протягом дії вказаного Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статте. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 4 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що :

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140кв.метрів для квартири та 250кв. метрів для житлового будинку.

У даному випадку нерухоме житлове майно вважається предметом іпотеки згідно із статтею 4 Закону України «Про іпотеку» і виступає як забезпечення зобов'язання позичальника - громадянина України за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою в іноземній валюті. Загальна площа квартири, яка є предметом іпотеки, складає 37,7 кв.метрів, тобто значно менша від визначеної вище максимальної площі щодо квартир, яка становить 140кв.метрів. Відповідачі зареєстровані проживаючими у вказаній квартирі. При цьому позивачем не надано жодних доказів, які вказували б на те, що відповідачі мають у власності якесь інше житло. Відповідних клопотань про витребування таких доказів ним не заявлялося.

За таких обставин посилання апеляційної скарги на те, що оскаржуване рішення суду нібито суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р, колегія суддів вважає недоречним;

Також колегія суддів не бере до уваги посилання апеляційної скарги на те, що даним судовим рішенням порушується визначене чинним законодавством право банку- іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, що нібито суперечить принципу обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. Адже у даному випадку апелянт фактично вдається до критики імперативних положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Як вбачається зі змісту вказаного Закону, він прийнятий як тимчасовий захід. При цьому у пункті 4 Закону зазначено, що протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає помилковою думку апелянта про те, що цей Закон може бути застосований лише на стадії виконання судових рішень. Адже в тексті Закону про це не йдеться. При цьому слід ще раз наголосити, що згідно з його п.1 «…протягом дії вказаного Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статте. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 4 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя)». А рішення про примусове відчуження такого житлового майна приймається саме судом. Тобто, колегія суддів вважає, що і суд не може приймати такі рішення протягом дії вказаного Закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин правових підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.303, 304, 305, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Заочне рішення Віницького міського суду від 29 січня 2015р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :