У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О., Мазур Л.М., Парінової І.К., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», подану представником Качурою Л.В., на рішення апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2006 року та 27 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6 були укладені кредитні договори № СL-005/013/2006 та № ML-005/018/2007, відповідно до умов яких ОСОБА_6 отримав кредити у розмірі 35 133 доларів США на строк до 20 січня 2012 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12% та 95 000 доларів США на строк до 26 лютого 2026 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49% річних та FIDR.

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за вказаними вище кредитними договорами між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 були укладені договори поруки № SR-005/013/2006 від 20 січня 2006 року та № SR-005/018/2007 від 27 лютого 2007 року.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_6 умов кредитних договорів, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів борг у розмірі 1 129 014 грн 25 коп.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 9 червня 2010 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено, стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором від 20 січня 2006 року у розмірі 20 919,70 доларів США, що за курсом НБУ було еквівалентно 166 796 грн 95 коп., пеню за невиконання зобов'язань у розмірі 6 355 грн 32 коп. та заборгованість за договором від 27 лютого 2007 року у розмірі 97 710 доларів США, що за курсом НБУ було еквівалентно 779 066 грн 47 коп., пеню у розмірі 17 795 грн 51 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОТП Банк» скасовано й ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. У решті рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ПАТ «ОТП Банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду не відповідає цим вимогам.

Судом було встановлено, що 20 січня 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № СL-005/013/2006, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 35 133 доларів США на строк до 20 січня 2012 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12 %. У цей же день у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № SR-005/013/2006, за умовами якого ОСОБА_7 зобов'язалася відповідати за борговими зобов'язаннями ОСОБА_6, що виникли з вказаного кредитного договору.

27 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № ML-005/018/2007, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 95 000 доларів США на строк до 26 лютого 2026 року зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,49% річних та FIDR. У цей же день у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_6 за вказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 був укладений договір поруки № SR-005/018/2007, за умовами якого ОСОБА_7 зобов'язалася відповідати за борговими зобов'язаннями ОСОБА_6, що виникли із зазначеного кредитного договору.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов вищезазначених кредитних договорів та дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_7 Такий висновок апеляційний суд зробив виходячи із того, що 9 червня 2010 року судом першої інстанції у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позову. ІНФОРМАЦІЯ_1 (до набрання рішенням суду законної сили), ОСОБА_6 помер.

Відповідно до положень ст. ст. 523, 607 ЦК України та роз'яснень, викладених у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване у тому числі у договорі поруки.

Виходячи із цього, а також відсутності даних про наявність у ОСОБА_6 правонаступників, які прийняли спадщину, а у договорах поруки не зафіксована згода ОСОБА_7 відповідати за будь-якого нового боржника, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з поручителя заборгованості за вказаними вище кредитними договорами.

Однак з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції неправильно встановив фактичні обставини у справі, оскільки зробивши висновок, що боржник помер до набрання заочним рішенням законної сили, суд не звернув увагу, що заочне рішення набрало законної сили 21 червня 2010 року ( а. с. 130), а боржник відповідно до свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 132), а тому висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав у зв'язку із смертю боржника для відмови у позові до поручителя є передчасним.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», подану представником Качурою Л.В., задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 7 жовтня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. ЧервинськаСудді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур І.К. Парінова Т.О. Писана