Провадження № 2/234/6300/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Склярова В.В., при секретарі Антоненко О.В., за участі позивачки ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
11.09.2015р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_2. Відповідач по справі є її сином, але з 1988 року він не проживає в даному приміщенні. На даний час, відповідач у квартирі не проживає, його речей там немає. Вона не може сплачувати за нього комунальні послуги та скористатись своїм право власності. Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.
Представник третьої особи в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1
Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Правовідносини за даним позовом регулюються Цивільним кодексом України (далі за текстом - ЦК України), Житловим кодексом України (далі за текстом - ЖК України) та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.
Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України, наймач і члени його родини можуть бути визнані судом таким, що втратили право користування житловим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.
Судом встановлено, що позивачка є наймачем квартири АДРЕСА_2.
Згідно акту про не проживання від 24.06.2015р., відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 за даною адресою не проживає з 1988 року, його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує.
Тобто судом встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований у спірній квартирі, але без поважних причин там не проживає у житловому приміщенні з 1988 року.
При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.
Керуючись ст.ст.3, 8, 10, 60, 212-215, 223-225 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.9, 71, 72 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст.294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Суддя:
Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: