Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1888/15 Головуючий у 1 інстанції: Мавроді Р.Ф.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року М.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Кримської ОМ.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 14 січня 2015 року до участі у розгляді справи у якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог, було залучене відділення ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1988 року з ОСОБА_6 У шлюбі в 1989 році у них народився син ОСОБА_7. Деякий час чоловік зловживав алкогольними напоями, тому вона вирішила розірвати шлюб, щоб хоч якось привести його до тями. 24 квітня 2003 року шлюб між ними був розірваний , але вони продовжували спільно проживати та вести спільне господарство .

її чоловік ОСОБА_6 працював на шахті "Піонер" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" гірником з ремонту гірничих виробок у шкідливих та небезпечних умовах. ІНФОРМАЦІЯ_4 року під час виконання трудових обов'язків під землею її чоловік помер. Причина смерті: ішемічна хвороба серця, стенозируючий атеросклеротичний коронаросклероз, ускладнений гострою серцевою недостатністю. Було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, за наслідками якого був

складений акт за формою Н-5 від 28.12.2011 року та акт про нещасний випадок на підприємстві за формою Н-1 від 28.12.2011 року.

Позивачка вказала, що втратила найдорожчу людину - чоловіка, на утриманні якого перебувала весь час спільного з ним життя. З моменту трагедії, вона постійно зазнає моральних страждань, що призводить до значного погіршення психічного стану, бо забути про болючу втрату не в змозі. Вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди в результаті втрати чоловіка, померлого на виробництві у разі встановлення судом факту, яке має юридичне значення, а саме факту постійного сумісного проживання однією сім'єю разом із померлим ОСОБА_6

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2015 року позов задоволено частково.

Встановлено факт постійного сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 24 квітня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнуто з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" на користь ОСОБА_5, в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ у відповідності до Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

ОСОБА_5, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з"явилася. Від неї надійшла заява в якій вона просить розглядати у справу у її відсутність у зв"язку з неможливістю явки, що відповідно до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи за відсутності ОСОБА_5, належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з п. п. 2, 4 ч. 1 с 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини між позивачкою та підприємством, з вини якого настала смерть ОСОБА_6 внаслідок професійного захворювання, регулюються нормою ст. 1168 ЦК України, на підставі якої підприємство зобов'язане відшкодувати їй моральну шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_6 з яким вона проживала однією сім"єю, оскільки цей факт був доведений позивачкою в суді першої інстанції.

Проте повністю з таким висновком суду не можна погодитись.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон), дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Згідно із частиною першою статті 21 зазначеного Закону в разі настання страхового випадку, а таким на підставі ст. ст. 13 та 14 цього Закону є смерть застрахованого унаслідок професійного захворювання, Фонд соціального страхування від нещасних випадків (далі - Фонд) зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, страхові виплати. Перелік грошових сум страхових виплат на відшкодування такої шкоди міститься в п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону. До грошових сум, які в разі смерті застрахованого працівника підлягають виплаті особам, що перебували на його утриманні, Законом віднесено одноразову допомогу, пенсію у зв'язку з втратою годувальника та відшкодування вартості пов'язаних з похованням ритуальних послуг (підп. "б", "д" п. 1; п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону).

Виплата Фондом грошових сум на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю застрахованого унаслідок професійного захворювання, членам його сім'ї зазначеним Законом не передбачена.

Отже, цей Закон не регулює правові відносини щодо відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника, завданої його загибеллю в результаті нещасного випадку на виробництві.

Такі відносини регулюються нормами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Положенням ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Судом установлено, що ОСОБА_6 працював на шахті "Піонер" ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" гірником з ремонту гірничих виробок у шкідливих та небезпечних умовах.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року під час виконання трудових обов'язків під землею її чоловік помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 17.11.2011 року ( а.с. 8) Причина смерті: ішемічна хвороба серця, стенозируючий атеросклеротичний коронаросклероз, ускладнений гострою серцевою недостатністю (а.с. 9). При проведені спеціального розслідування нещасного випадку, комісія прийшла до висновку, що випадок смерті ОСОБА_6 під час перебування на

підземних роботах пов"язаний з виробництвом за наслідками якого був складений акт за формою Н-5 від 28.12.2011 року та акт про нещасний випадок на підприємстві за формою Н-1 від 28.12.2011 року. ( а.с. 2-7).

Позивачка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 10 серпня 1988 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюб мають сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

24 квітня 2003 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_6 був розірваний, про що зазначає в позові сама позивачка.

Позивачка ОСОБА_5 стверджує, що після розірвання шлюбу вона з ОСОБА_6 продовжували проживати однією сім"єю у будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом виховували дитину, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір.

На підтвердження факту проживання позивачки однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, позивачка надала довідку Іверської сільської ради Олександрівського району, Донецької області № 1324 від 24.11.2013 року з якої вбачається, що ОСОБА_6 на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 та він мав склад сім"ї : дружина -ОСОБА_5, син - ОСОБА_9, син ОСОБА_10, невістка ОСОБА_11. внук - ОСОБА_12 (а.с. 14).

Також позивачка надала копію свого паспорта та копію паспорта ОСОБА_6, з яких вбачається, що вони зареєстровані за однією адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 10-13).

На підтвердження підстав позову позивачка також посилається на покази свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що знайома з позивачкою майже з дитинства. Остання була одружена з ОСОБА_6, приблизно з 2004 року подружжя стало проживати разом з дітьми в с Іверське. її будинок знаходиться неподалік від будинку сім"ї ОСОБА_6. ОСОБА_5 з ОСОБА_6 проживала разом аж до його смерті. Окремого житла покійний ОСОБА_6 не мав.

За змістом ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Підставою для визнання осіб сім'єю є встановлення характеру взаємовідносин, визначених в ст.З СК України, то для підтвердження факту проживання однією сім'єю можуть прийматися будь-які з передбачених ст.57 ЦПК України доказів.

Натомість, вищезазначенні покази свідка ОСОБА_13 та факт реєстрації позивачки у будинку за адресою АДРЕСА_1, як колишньої дружини померлого, не відображають повної картини характеру взаємовідносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які б були законною підставою для встановлення факту проживання однією сім"єю, в розумінні ст. З СК У Країни.

Не заслуговує на увагу довідка Іверської сільської ради від 24.11.2011 року, на яку посилається суд в рішенні виходячи з наступного..

Керуючись ст. ст. 303, 307,309, 313,314. 316, 317, 319 ЦПК УКраїни колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" задовольнити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2015 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля", третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді