Справа № 441/317/15 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/2750/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Заявою від 23.02.2015 року в порядку забезпечення позову просив накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії, зокрема в будь-який спосіб відчужувати та обтяжувати земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1, дата державної реєстрації 18.02.2009 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2/, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4; накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії, зокрема в будь-який спосіб відчужувати та обтяжувати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_3, видане 27.01.2014 року Реєстраціною службою Городоцького РУЮ Львівської області), що перебуває у приватній власності ОСОБА_4; державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Городоцького РУЮ Львівської області заборонити вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, а саме земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1, дата державної реєстрації 18.02.2009 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2) та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія НОМЕР_3, видане 27.01.2014 року Реєстраціною службою Городоцького РУЮ Львівської області).

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року відкрито провадження у справі.

Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 23.02.2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0641 га в с. Бартатів Городоцького району Львівської області, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу серія та номер:2251, виданого 30.12.2008 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Тимофеєвою А.М. - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1

Накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер НОМЕР_4, виданого 27.01.2014 року Реєстраціною службою Городоцького РУЮ Львівської області - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1

В решті частині вимог заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_4 Вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та неврахуванням роз'яснень Пленуму ВСУ з даного приводу.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Мотивує тим, що оскаржувана ухвала винесена за її відсутності, що позбавило останню висловити свої заперечення.

Всупереч вимогам ст. 151 ЦПК України позивачем не зазначено причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Заява позивача про забезпечення позову не містить жодних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Зазначає, що вимоги позивача до відповідача носять безпідставний характер, оскільки спростовуються документами та доказами наявними в матеріалах справи. Твердження позивача у заяві про те, що відповідач може відчужити спірний будинок або ж земельну ділянку є необґрунтованими, так як спірному житловому будинку значиться зареєстрованою неповнолітня дитина, а тому продаж без згоди органу опіки та піклування є неможливим.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив. Вважає оскаржувану ухвалу законною та достатньо обґрунтованою, просить залишити таку без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, причини неявки в судове засідання не повідомили, тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності осіб, що не з»явились, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а також додатково витребуваних судом апеляційної інстанції документів цивільної справи, - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 з вимогами про визнання за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Заявою від 23.02.2015 року в порядку забезпечення позову просив накласти арешт саме на спірне майно: земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; заборонити державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Городоцького РУЮ Львівської області вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, а саме земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася в суд з такою заявою. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. П.7 цієї Постанови передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Задовольняючи заяву позивача про накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_4, суд , з урахуванням посилання позивача на докази, обґрунтовано дійшов висновку, що між сторонами дійсно спір виник і такий існує з приводу нерухомості - земельної ділянки та житлового будинку, право власності на які зареєстроване за відповідачем, про що до справи долучено докази, а тому у відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову позивача.

Колегія суддів вважає, що у суду були правові підстави для вирішення питання про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на земельну ділянку та житловий будинок.

Такий вид забезпечення позову не позбавляє відповідача права повноцінно користуватись спірним житлом та земельною ділянкою, а встановлені судом обмеження у виді арешту такого є обґрунтованими.

Суд вирішив питання про забезпечення позову у відповідності до вимог ст. 153 ЦПК України, розглянувши заяву в день її надходження, без повідомлення відповідача. Тому мотиви апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала була винесена за її відсутності, що позбавило останню висловити свої заперечення є безпідставними.

Керуючись ст. 303, 304, п. 1 ч.2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, 315, 317 ЦПК України

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді