Справа №263/2135/15-ц Провадження №2/263/1056/2015
10.04.2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову долю у спадкуванні, -
Позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову долю у спадщині. В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3, позивач є непрацездатною повнолітньою донькою, у зв'язку з чим має право на обов'язкову долю. У власності матері знаходилась АДРЕСА_1 яку вона заповіла сину позивачки - ОСОБА_4 Однак даний заповіт було визнано недійсним та у права спадкування за заповітом вступила ОСОБА_2 Оскільки позивачка та відповідачка мають неприязні стосунки, остання відмовляється надати їй правовстановлюючі документи на квартиру, у зв'язку з чим, вона позбавлена права оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі.
Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила визнати за відповідачкою право власності в порядку спадкування за заповітом від 15.09.1998 року № 6-1779 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частку АДРЕСА_1 визнати за позивачкою право власності у порядку спадкування на обов'язкову долю у спадкуванні, а саме - ? частку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачка та її представник надали на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідачка у судовому засіданні присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачка чи про відкладення розгляду справи від відповідачка до суду не надходило.
За таких обставин, з урахуванням думки позивача та її представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачка за наявними в справі доказами.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Згідно з довідкою ЖБК «Луна» пайові внески у сумі 2323 р. за спірну квартиру виплачено повністю ОСОБА_3
Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1389 (а.с.13).
Відповідно до заповіту від 05.12.2006 р. ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно, в тому числі й АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (а.с.15).
13.04.2007 року ОСОБА_4 надав до Першої маріупольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.16).
16.04.2007 року позивачка надала до Першої маріупольської державної нотаріальної контори заяву, відповідно до якої відмовилась від обов'язкової частки у спадщині(а.с.17).
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2008 року заповіт ОСОБА_3, складений 05.12.2006 року, було визнано недійсним.

На даний час є діючим заповіт ОСОБА_3, складений від 15.09.1998 року, згідно з яким спадкоємцем є ОСОБА_2 (а.с.41).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23.09.2013 року було визнано заяву ОСОБА_1 про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 недійсною (а.с.12).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.12.2014 року було визначено позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідач відмовляється добровільно надати правовстановлюючі документи на спірну квартиру.

Згідно з ч.1 ст. 1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка) .

З матеріалів справи вбачається, що позивач як непрацездатна повнолітня донька померлої ОСОБА_3 має право на обов'язкову частку спадщини(а.с.6-8).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2015 року № 161/02-31 державним нотаріусом А.В.Фоміною було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідності зі ст. 1241 ЦК України на 1/2 частку АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.9).

Також судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду с. Маріуполя від 25.11.2010 року було визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на всю АДРЕСА_1 проте на час ухвалення цього рішення не могло бути враховано, що ОСОБА_1 поновить своє право на отримання спадщини за законом у вигляді обов'язкової частки на ? частину АДРЕСА_1. Тому слід змінити частку відповідачки у спадковій квартирі до ?.

Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати правовстановлюючі документи на спірну квартиру, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на 1/2 частку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, змінивши долю ОСОБА_2 до ? частки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України,ст.328,392, 1241 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обов'язкову долю у спадкуванні - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а за ОСОБА_2 право власності на ? частку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.С. Ікорська