Справа № 681/430/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 квітня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді - Дідек М.Б.

при секретарі - Богданевич О.О.

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної фірми «Фармація» про визнання договору купівлі -продажу дійсним та визнання права власності на придбане майно ,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вищезгаданим позовом, зіславшись на те, що розпорядженням Хмельницької обласної ради від 03.04.2013 року надано дозвіл Хмельницькій обласній фірмі «Фармація» на списання з балансу шляхом продажу приміщень аптек крім інших, аптеки, що знаходиться по АДРЕСА_1.

11 листопада 2014 року на біржових торгах на товарній обласній біржі вона придбала нежитлове приміщення аптеки та сарай за стартовою ціною 34003 грн., цього ж дня кошти в сумі 34003 грн. платіжним дорученням через банківську установу перераховано товарній біржі.

Після придбання нежитлового приміщення аптеки та сараю виготовила технічний паспорт на це нерухоме майно.

В подальшому звернулась до нотаріальної контори для посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна у відповідності до вимог ст. 657 ЦК України, проте їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідачі відмовляються надати правовстановлюючі документи на вказане вище майно.

У зв'язку з ухиленням відповідачів від нотаріального оформлення договору, неможливістю в позасудовому порядку посвідчити право власності на придбане нерухоме майно та захистити своє право просить визнати дійсним договір купівлі-продажу між нею та Хмельницькою обласною фірмою «Фармація» від 11листопада 2014 року аптеки - 34003 грн., загальною площею 219,2 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 та сараю, загальною площею 47,3 кв.м. в с. Троєщина, Полонського району, Хмельницької області.

Позивач та її представник судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, за згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів.

Суд заслухавши думку позивача та його представника,перевіривши та дослідивши обставини справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини на підставі яких вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 334 ЦК України встановлено особливий порядок виникнення права власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню чи державній реєстрації. Право власності на таке майно виникає, відповідно, з моменту нотаріального посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ст. 209 ЦК), або з моменту державної реєстрації договору (ст. 210 ЦК).

Так, розпорядженням Хмельницької обласної ради від 03.04.2013 року № 57/2013-0 надано дозвіл Хмельницькій обласній фірмі «Фармація» на списання з балансу шляхом продажу приміщень аптек крім інших, аптеки, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу №17 проведення біржових торгів (аукціону) на товарній обласній біржі від 11 листопада 2014 року ОСОБА_1 придбала аптеку за ціною - 34003 грн., загальною площею 219,2 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 та сараю, загальною площею 47,3 кв.м. в с. Троєщина, Полонського району, Хмельницької області.

11 листопада 2014року ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 34003грн. Хмельницькій товарній обласній біржі (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 181, ч. 1 ст. 182 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення; право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно змісту ч. 4 ст. 203, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 210, ч. 2 ст. 215, ст. 220, ч. 1 ст. 236 ЦК України: правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін; правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним; у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Положеннями ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивач звертаючись до суду посилається на свідоме ухилення представника Хмельницької обласної фірми «Фармація» від нотаріального посвідчення біржової угоди від 11 листопада 2014 року і просить на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України визнати договір дійним. В такому випадку судове рішення замінило б нотаріальне посвідчення договору.

Разом з тим, у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначається, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Враховуючи зазначене суд в будь-якому випадку не може визнати договір дійсним та застосувати ч. 2 ст. 220 ЦК України, оскільки біржова угода від 11 листопада 2014 року підлягала як нотаріальному посвідченню, так і державній реєстрації, тому в позові необхідно відмовити, зазначений договір (біржова угода від 11.11.2014 року) є неукладеним і не створює прав та обов'язків для сторін.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Хмельницької обласної фірми «Фармація» про визнання договору купівлі -продажу дійсним та визнання права власності на придбане майно, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча-суддя М.Б. Дідек