АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1246/15 Справа № 199/6755/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Подорець О. Б. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, скаргу, вважає скаргу необґрунтованою, а рішення таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є позивач та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Внаслідок порушення ОСОБА_2 своїх зобов'язань, остання допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, за нею станом на 30 червня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 10 466,54 грн., яка складається з наступного: 2700,53 грн. - заборгованість за кредитом, 4491,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2300,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 474,60 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно з пунктом 9.12 правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами за попередній місяць, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Пунктом 3.1.3. правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 подала заяву про застосування строку позовної давності.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка перестала виконувати в квітні 2010 році. З вимогами про стягнення заборгованості банк звернувся до суду 14 серпня 2014 року, тобто з пропуском строку для пред'явлення позову, і поважності причин пропуску цього строку не навів, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги банку не підлягають задоволенню в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк дії картки не припиняє строку дії договору; з моменту укладення договору ніхто зі сторін не заявляв про намір припинити його дію, а тому строк дії картки та відповідно строк дії договору автоматично пролонгувався, у зв'язку із чим строк позовної давності на звернення до суду із зазначеним позовом ще не розпочався, не є підставою для скасування рішення з огляду на наступне.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З умов договору та змісту зазначених правових норм, вбачається, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст..261 ЦК України).

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки.

Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду України від 24 вересня та 22 жовтня 2014 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична