Провадження №2/761/9333/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

09 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідачів на свою користь суму матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 76872,75 грн. та моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 1.04.2015 року сталася ДТП з вини відповідача ОСОБА_2, відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». Згідно звіту №130 вартості матеріального збитку, матеріальні збитки спричинені транспортному засобу позивача «HYNDAI» номерний знак НОМЕР_1 складають 76872,75 грн. Однак, оскільки така шкода не відшкодована ні згідно полісу добровільного страхування відповідача ОСОБА_2., ні самим винуватцем ДТП, тому позивач посилається на порушення своїх прав, які змусили його звернутись до суду за їх захистом. Крім того, вважає, що діями відповідачів йому спричинено і моральну шкоду, яку він також просить стягнути з відповідачів на свою корить.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань від них в адресу не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути спрау за відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на цн згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 01.04.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «HYNDAI І 10» державний номер НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1, а також автомобілями марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_3 «Фольксваген Т4» номерний знак НОМЕР_4, а також автомобілем марки «Дачія» номерний знак НОМЕР_5 під керуванням відповідача ОСОБА_2

Постановою судді Голосіївського районного суду м.Києва від 30.04.2015 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій стороні , визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Норми ст.990 ЦК України передбачають, що страховик здійснює виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Дачія» номерний знак НОМЕР_5 ОСОБА_2 у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

Отже, шкода, завдана з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Дачія» номерний знак НОМЕР_5, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За положеннями п. 9.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як визначено у ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивач зверталась до відповідача із відповідною заявою про повідомлення про настання страхового випадку 16.04.2015 та про виплату страхового відшкодування 13.05.2015 р.

Натомість, страхові виплати не здійснені, при цьому, судом не встановлено обставин, за які відповідно до вимог ст.37 Закону, Страховик мав право відмовити у наданні страхової виплати.

Також, відповідну заяву про погашення суми збитків внаслідок ДТП позивач направляла також і відповідачу ОСОБА_2 від якого на час розгляду справи відповіді не надійшло, матеріальну шкоду не відшкодовано.

Зважаючи на вищевказане, позивач звернулась до ТОВ «Сальватор» щодо визначення вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого автомобіля, і, згідно Звіту №130 від 20.04.2015 вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «HYNDAI І10» номерний знак НОМЕР_6 внаслідок ДТП 20.04.2015 складає 76872,75 грн.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З врахуванням викладеного, з відповідача ОСОБА_2, як винуватця ДТП, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме: 76872,75 грн. - 50000,00 грн. 26872,75 грн., зважаючи на те, що в судовому засіданні не встановлено наявність та розмір франшизи, позовні вимоги підлягають задоволенню тільки в цій частині.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди із відповідача ПрАТ«Страхова компанія «Еталон», беручи до уваги, що останні не відповідають положенням ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Натомість, вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що діями відповідача ОСОБА_2 позивачці завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків, які вимагають від ОСОБА_1 додаткових зусиль для організації свого життя, відчуття нею негативних емоцій, перебування у стресовій ситуації, тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір моральної шкоди - 1000,00 грн. оскільки, на думку суду, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нормами ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, частково знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 990, 998, 1167, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст. ст. 3, 57, 58, 60,61, 88, 174, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 50000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 26872,75 грн. та моральної шкоди 1000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 268 грн. 73 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :