Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2067/15 Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко Н.П.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради

по Ленінському району на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району (далі - управління) звернулося до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначали, що на обліку в управлінні знаходиться справа по забезпеченню технічними та іншими засобами реабілітації ОСОБА_6, 1928 р.н., інваліда ВВВ І групи, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі індивідуальної програми реабілітації інваліда №451, заяви інваліда від 26.05.2010 року та заяви інваліда від 16.07.2010 року управлінням були видані наступні технічні та інші засоби реабілітації:

ходунки (модель ХрД-08) для потреб інваліда, строк експлуатації яких складає чотири роки (до 26.05.2014 року), які 26.05.2010 року одержала ОСОБА_4, що підтверджується відповідними відмітками в накладній від 26.05.2010 року та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації;

кімнатну коляску (модель - 874В56-54) для потреб інваліда, строк експлуатації якої складає чотири роки (до 16.07.2014 року), яку 16.07.2010 року одержала ОСОБА_5., що підтверджується відповідними відмітками в накладній від 16.07.2010 року та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується відповідним актовим записом у списку померлих, які управління одержує з органів РАЦС.

Син померлої ОСОБА_3 21.11.2013 року повідомлений позивачем про необхідність повернути вказані засоби реабілітації померлого інваліда, проте відповідач їх не повернув, в зв'язку з чим управління змушено звернутися до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просили суд витребувати від ОСОБА_3 на користь Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району із чужого незаконного володіння ходунки (модель ХрД-08) та кімнатну коляску (модель 874В56-54), які були видані для нужд інваліда ВВВ І групи ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району та треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилися до апеляційного суду, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України ( а.с.73-74; 82-83)

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району звернулося до апеляційного суду Запорізької області із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника управління (а.с. 75).

ОСОБА_3 надіслав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначав, що позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача, оскільки він особисто не отримував вказаних засобів реабілітації інваліда, та в квартирі померлої матері їх не бачив; будь-яких вимог щодо повернення ходунків або кімнатної коляски в позасудовому порядку від управління не отримував, крім того, строк експлуатації вказаних засобів на час звернення управління із позовом вже сплив, що виключає вимоги щодо їх повернення (а.с.77-80).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району та третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району знаходиться справа по забезпеченню технічними та іншими засобами реабілітації ОСОБА_6, 1928 року народження, інваліда ВВВ 1 групи, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі індивідуальної програми реабілітації інваліда № 451, заяви інваліда від 26.05.2010 року та від 16.07.2010 року та відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2006р. №1652 про затвердження "Порядку забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації", Управлінням праці та соціального захисту населення безоплатно були видані технічні засоби для потреб інваліда: ходунки (модель ХрД-08) для потреб інваліда, строк експлуатації яких складає чотири роки (до 26.05.2014 року), які 26.05.2010 року одержала ОСОБА_4 та кімнатну коляску (модель - 874В56-54) для потреб інваліда, строк експлуатації якої складає чотири роки (до 16.07.2014 року), яку 16.07.2010 року одержала ОСОБА_5.,

Факт отримання названих засобів підтверджується відповідними відмітками в накладних від 26.05.2010 року, від 16.07.2010 року та у картці особи про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації ( а.с.8,10)

З повідомлення Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про громадян, які померли у жовтні 2013 року для зняття з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.11 зворот)

Згідно п. 4 ст. 11 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених нормативно-правовими актами: створюють умови для забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів, виходячи з їх потреб та відповідно до рекомендацій медико соціальних експертних комісій (лікарсько-консультативних комісій лікувально-профілактичних закладів), технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом та реабілітаційними послугами.

Постановою КМУ від 05.04.2012року №321 скасовано постанову КМУ від 29.11.2006р. №16521, тобто на підставі якої ОСОБА_6 видавалися технічні засоби реабілітації, однак Порядок забезпечення такими засобами та повернення їх до управління в разі смерті інваліда не змінився.

Згідно п.4 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей інвалідів та інших окремих категорій населення, інвалідів, дітей-інвалідів, інші особи забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації без права їх продажу, дарування і передачі протягом строку, на який видається такий засіб.

Предметом і підставою вимог УСЗН є витребування майна із чужого незаконного володіння ходунки (модель ХрД-08) та кімнатну коляску (модель - 874В56-54), що надавалось у користування як допомога інваліду 1 групи ВВВ ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та які були отримані ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про відсутність правових підстав для витребування майна у відповідача.

Твердження апеляційної скарги про те, що УПСЗН не повинно з'ясовувати коло членів сім'ї інваліда, а тому повернути засоби реабілітації має її син, як спадкоємець, є неприйнятними з огляду на наступне.

Пунктом 26 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей інвалідів та інших окремих категорій населення, інвалідів, дітей-інвалідів, передбачено, що у разі смерті інваліда, дитини-інваліда, іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається місцевому органу праці та соціального захисту населення членами сім'ї померлого інваліда чи іншої особи. Перелік технічних та інших засобів реабілітації, що підлягають поверненню, затверджує Мінсоцполітики.

У разі відмови членів сім'ї померлих інвалідів, дітей-інвалідів, інших осіб повернути технічні та інші засоби реабілітації проводиться їх вилучення за рішенням суду.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України -сім'ю складають особи, які спільно проживали з померлим, мають бути пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Зокрема, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство ( ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України ).

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що він має свою родину з якою мешкав за іншою адресою, тобто окремо від матері ( померлого інваліда) та не мав зі спадкодавцем спільного сімейного бюджету та спільного господарства. Догляд за матір'ю до дня її смерті здійснювали сторонні особи, а саме - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які, за дорученням матері, отримували спірні технічні засоби.

За даними матеріалів спадкової справи, відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем після померлої ОСОБА_6. Він отримав свідоцтво про право на спадщину на майно за заповітом - квартиру АДРЕСА_1, у якій мешкав спадкодавець ( а.с.31, 35) .

Законодавчим актами, які регулюють повернення технічних засобів реабілітації інвалідів передбачено, що ці засоби можуть бути витребувані лише у членів сім'ї інваліда, а не у спадкоємців, правовий статус яких різниться.

Отже, повернення ( витребування) технічних засобів реабілітації буде здійснюватись не у порядку спадкування, оскільки названі засоби не входять до складу спадщини, так як надавались у користування інваліду, а тому захист прав позивача в обраний спосіб не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року у цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: