АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/450/15 Справа № 206/812/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кушнірчук Р. О. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Колодяжної Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - про припинення права власності та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2014 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи та доказам.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи та скарги, вважає, що скарги, як необґрунтовані підлягають відхиленню, а рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 налижить ? частини, а ОСОБА_3 - ? частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно висновку будівельно - технічної експертизи від 10.09.2014 року поділ квартири в натурі у відповідності до часток співвласників (1/4 та 3/4) - неможливий, а ринкова вартість квартир складає 324 104,00 грн..

Статтею 364 ЦК України (ч.ч. 1, 2) визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки. При цьому не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та залежність від мотивів (перешкоди в користуванні спільним майном (квартирою), забезпечення іншим житлом) з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за відповідачкою право власності на всю квартиру і одночасно припинення його права власності та стягнення з відповідачки на користь позивача компенсації вартості ? частини квартири, суд першої інстанції законно виходив з того, що позивачу належить ? частини спірної квартири, яка є незначною і не може бути виділена в натурі як окреме приміщення; визначити порядок користування спірною квартирою зі ОСОБА_3 неможливо у зв'язку з тим, що вони є абсолютно чужими людьми, родинних стосунків між ними не існує, а також суд врахував зазначені вимоги закону, те що, що сам позивач бажає виділу, а відповідачка під час розгляду справи не заперечувала проти цього, - а тому обґрунтовано зробив висновок, що позивач має право на одержання від відповідачки грошової вартості його частки, яка складає (324104 : 4) = 81 026 грн..

Крім того, не погоджуючись з доводами відповідачки про те, що вона не має можливості сплатити вартість належної позивачу частки квартири, суд першої інстанції також врахував, що сама відповідачка в судовому засіданні наголошувала, що не має наміру проживати у спірній квартирі, можливо вона її взагалі продасть, що виключає можливість завдання їй шкоди у разі задоволення позовних вимог.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не надано жодних доказів порушення його прав та законних інтересів, як співвласника квартири, останній ніколи не звертавсь із питанням реалізації вказаної квартири, а також те, що на даний час вона не має можливості сплатити позивачеві стягнуту суму компенсації, через те, що в квартирі проживає та зареєстрований ОСОБА_4, а тому вона не має права на реалізацію спірної квартири, - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками.

Доводи ОСОБА_3, що суд першої інстанції при заміні відповідача, не залучив ОСОБА_4 до розгляду справи у якості третьої особи, - є такими, що не спростовують висновків суду, оскільки суд вирішував спір, що стосується суто власників житла.

Посилання ОСОБА_4 у скарзі на те, що він проживає у спірній квартирі, є людиною похилого віку і потребує сторонньої підтримки та допомоги, примусове виконання рішення про стягнення зі ОСОБА_3 компенсації призведе до звернення стягнення на цю квартиру, її примусовий продаж, внаслідок чого він на 82 році життя може залишитись без житла не можуть бути взяті до уваги, оскільки, на момент дарування своєї частини квартири він усвідомлював значення своїх дій та їх наслідки, та тому, що такі доводи є надуманими, протирічать добрим намірам ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 та закону.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, відповідають дійсним обставинам справи, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив законне рішення про задоволення позовних вимог, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

Н.М. Лисична