Справа № 236/418/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошниченко О.В.

при секретарі Вікторовій Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилось спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,0721 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою АДРЕСА_1. Вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину. На теперішній час позивач позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з тим що у державному акті на право власності на земельну ділянку, власником якої була ОСОБА_3, виправлена площа земельної ділянки з 0,0841 га на 0,0721 га, що стало підставою державному нотаріусу для відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити, навила доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В засідання суду відповідач Краснолиманська міська рада Донецької області, яка про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представника не направила (а.с 40).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини.

На підставі рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради, Ради народних депутатів від 25.10.1996 року № 350 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0846 га, яка розташована АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку і господарських будівель (державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданий 27.01.1997 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2037) ( а.с. 10,27).

Відповідно рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради № 120 від 21.04.1999 року було припинено право користування ОСОБА_3 частиною присадибної ділянки площею 120 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1, та надано у власність ОСОБА_4 додатково земельну ділянку по АДРЕСА_2 для ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 43 ).

Відповідно дло витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 20).

Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка містить кадастровий план земельної ділянки підтверджується, що у власності ОСОБА_3 перебувала земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 0,0721 га ( а.с.16-19).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.11.2014 року за № 383 нормативно грошова оцінка спірної земельної ділнки на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 складає 108 214,89 грн.

08.05.2014 року в м. Красний Лиман Донецької області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 08.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205 ( а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді приватизованої земельної ділянки загальної площею 0,0721 га, яка розташована на території Краснолиманської міської ради Донецької області по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2.

За життя ОСОБА_3 розпорядилась своїім майном, яке заповідало ОСОБА_1 (а.с 9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.2014 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29704491 від 19.11.2014 року за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.( а.с. 11,13).

Постановою Державного нотаріусу Краснолиманської державної нотаріальної контори 19.11.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на приватизовану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю має виправлення площі земельної ділянки ( а.с. 15 ).

Відповідно до інформації наданої Краснолиманською державною нотаріальною конторою спадкові справи до майна громадянки ОСОБА_3., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заводились (спадкова справа № 310/2014), на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1, також подана заява про прийняття спадщини від імені громадянки ОСОБА_5, з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався. (а.с. 41).

Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритя спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК).

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстраціїправа на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (із змінами і доповненнями) право власності на нерухоме майно розміщене на території України, що належить фізичній особі підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, усподкування та інших цивільно-правових угод. громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно зі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту право власності на землю Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю в тому числі шляхом визнання прав.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено,що спадкодавець ОСОБА_3 за життя на законній підставі - рішення Краснолиманскької міської ради від 25.10.1996 року № 350 набув право власності на земельну ділянку площею 0,0841 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель. 27.01.1997 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Суд встановив, що земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер НОМЕР_2. З опису меж земельної ділянки вбачається, що вона по лініям А-Б, В-Г межує з землями Краснолиманської міської ради, по лінії Б-В - межує з садибою АДРЕСА_3, по лінії Г-Д межує з землями садиби АДРЕСА_4, лінії Д-А межує з землями садиби АДРЕСА_5.

Аналізуючи дані про кадастровий номер земельної ділянки, опис меж, зазначені в державному акті про право власності на землю, інформацію наданої архівним відділом Краснолиманської міської ради суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 на законних підставах володіла земельною ділянкою, площею 0,0721 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка прийняла спадщину.

При зверненні в Краснолиманську державну нотаріальну контору позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, оскільки у державному акті на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, є виправлення площі земельної ділнки з 0,0841 га 0,0721 га .

Діючи законодавство України не передбачає можливості внесення змін та виправлень в Державному акті про право власності на землю.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що на теперішній час позивач позбавлений можливості іншим шляхом, крім визнання права в судовому порядку, захистити свої законні права і інтереси, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краснолиманської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 0,0721 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -