Справа № 534/560/15-ц
№ 2-о/534/29/15
У Х В А Л А

07 квітня 2015 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий В.В., перевіривши заяву лікаря-психіатра Комсомольської міської лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року лікар-психіатр Комсомольської міської лікарні ОСОБА_2 звернувся до суду із згаданою заявою, в якій порушує питання про продовження раніше наданої амбулаторної психіатричної допомоги громадянинові ОСОБА_1 в порядку ст.12 ЗУ «Про надання психіатричної допомоги».

Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 продовжує хворіти на психічну хворобу та в період її загострення агресивно налаштований до оточуючих.

Ухвалою суду від 24 березня 2015 року згадану заяву лікаря-психіатра залишено без руху у звязку із недотриманнями вимог ст.ст.119,120,280,281 ЦПК України та ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заявнику надано строк для усунення недоліків.

06 квітня 2015 року на виконання згаданої ухвали суду лікарем-психіатром надано суду нову заяву про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_1, в якій зазначений судом недоліків в повній мірі не усунуто.

Так, в порушення ч.2 ст.119, ст.281 ЦПК України в заяві лікаря-психіатра не зазначено імя (найменування) заінтересованих осіб (пацієнта, прокурора, законного представника) їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий. Також, в порушення вимог ст.120 ЦПК України до заяви не додано її копій та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників судового розгляду.

При зверненні до суду лікар-психіатр, в порушення вимог ст.119 ЦПК України, в своїй заяві, не викладає обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, та не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, а саме:

· заявляючи вимогу про продовження особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, не зазначає коли, на підставі чого та на який строк особі призначалася така допомога, на відповідне судове рішення не посилається. З медичного висновку вбачається, що така допомога призначалася особі ухвалою суду від 06.04.2012 року, але в заяві лікаря-психіатра про це не зазначається і копії відповідного судового рішення не додається;

· не зазначає чи продовжувалося надання особі психіатричної допомоги раніше, чи оглядалася ця особа протягом надання цієї допомоги (ч.5 ст.12 Закону);

· прохаючи про продовження такої допомоги, лікар-психіатр не зазначає в заяві підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, як цього вимагає ч.2 ст.280 ЦПК України, яка у свою чергу кореспондується з ч.5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Також заявляючи вимогу про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, лікар-психіатр не обґрунтовує необхідність продовження цієї допомоги саме на максимальний шестимісячний строк.

В порушення вимог ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» в заяві не зазначено підстав на обґрунтування необхідності продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відсутні такі відомості також у приєднаному до заяви висновку комісії лікарів-психіатрів, що є порушенням п.25 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №104/о «Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру», затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 28.07.2014 №527. Із змісту заяви лікарі-психіатра та згаданого вище медичного висновку вбачається, що особа, що страждає на психічну хворобу, кабінет психіатра відвідує, підтримуюче лікування отримує, хоча налаштована до нього негативно.

Звертаю увагу на те, що медичний висновок комісії психіатрів складено неохайно, із скороченнями, які унеможливлюють зясування його змісту. Так, в п.28 висновку «Висновок комісії лікарів-психіатрів» можливо прочитати лише такий текст: «Потребує амбулато zzzzz. zzня на 6 zzціz» - літерою «z» позначені нерозбірливі букви. Таке оформлення найважливішого у цій справи медичного документу є неприпустимим, так як в заяві лікаря-психіатра йдеться про необхідність обмеження конституційний прав та свобод особи, яка потребує психіатричної допомоги.

Комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку про необхідність надання особі амбулаторної психіатричної допомоги, але відомості про те, що особа потребує такої допомоги саме у примусовому порядку, у цьому висновку відсутні.

З огляду на викладене, заява лікаря-психіатра не відповідає вимогам ст.ст.119,120,280,281 ЦПК України та ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», що позбавляє суд можливості призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву лікаря-психіатра Комсомольської міської лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянину ОСОБА_1 визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий