АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/3161/15 Головуючий 1 інстанції
Справа№641/642/15-ц Курганникова О.А.
Категорія: інші Доповідач: Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 березня 2015 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 щодо визнання неправомірною та скасування постанови про арешт майна боржника, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та на постанову державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 березня 2013 року.

В обгрунтування скарги заявник вказував, що 21 березня 2013 року начальником Дзержинського ВДВС ХМУЮ затверджено постанову про арешт усього його майна, як боржника, та оголошення заборони на його відчуження. Підставою для оскаржуваної постанови була заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5 600 грн. на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сплативши заборгованість по аліментам у повному обсязі, державний виконавець роз'яснив, що арешт на майно накладено до досягнення дитиною повноліття; роз'яснено право заявника на звернення до суду. Оскаржувана постанова від 21 березня 2013 року порушує його права та інтереси на вільне володіння, розпорядження, користування майном.

Тому, ОСОБА_3 просив суд поновити йому строк на подання скарги на дії державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ щодо визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про арешт майна боржника; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Дмухіної Я.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 березня 2013 року ВП №35693557 на підставі якої накладено арешт на майно боржника, а саме: автомобіль Honda Civic, 2007 року випуску, державний знак НОМЕР_1.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 березня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано постанову старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Дмухіної Я.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 березня 2013 року. В решті заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що заявником пропущений строк на звернення до суду із скаргою, підстав для його поновлення немає, оскільки відсутні поважні причини на це. Крім того, оскаржувана ухвала судом першої інстанції розглянута без її участі, чим порушені її права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Задовольняючи частково скаргу суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова на момент її ухвалення відповідала вимогам чинного законодавства, оскільки була наявна заборгованість заявника по сплаті аліментів, проте, наразі постанова порушує права боржника, оскільки ним сплачена сума заборгованості у повному обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

На підставі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновити його порушені права чи свободи. Згідно з вимогами ч. 3 цієї ж норми, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Дмухіної Я.М. від 21 березня 2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3, заборонено здійснювати відчуження майна в рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на момент винесення постанови заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів становила 5 600 грн.

Так, згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України ""Про виконавче провадження"" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином на час винесення оскаржуваної постанови існували підстави, передбачені Законом України ""Про виконавче провадження"" для накладення арешту на майно боржника.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 08 липня 2014 року сплатив заборгованість по аліментам у розмірі 18 000 грн., а на період 01.03.2015 року існує переплата по сплаті аліментів у розмірі 36,97 грн.(59).

У відповідності до ч. 5 ст. 60 ЗУ ""Про виконавче провадження"" у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки за клопотання заявника суд прийшов до висновку, що строк звернення до суду зі скаргою пропущено з поважних причин (а.с.41). Крім того, ухвалою суду від 10 лютого 2015 року залучено ОСОБА_2 до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с.44); справа за скаргою ОСОБА_3 розглядалась із викликом сторін, в тому числі і заінтересованої особи (а.с.74,78).

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: