АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1022/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д. , Бондаренка С. І.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_6 до Виробничо-торгівельної фірми "Сяйво", ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання рішення загальних зборів засновників ВТВ "Сяйво" про усунення від виконання обовязків директора, звільнення з роботи неправомрними, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду та після зміни позовних вимог просив суд визнати недійсними рішення засновників від 21 вересня 2010 року про усунення позивача від виконання обов'язків директора товариства та рішення засновників від 15 листопада 2010 року про його звільнення з посади директора ТОВ ВТФ «Сяйво». Визнати недійсним наказ № 32 «п» від 15 листопада 2010 року. Визнати недійсним та скасувати запис державного реєстратора ОСОБА_9 в ЄДР юридичнихї осіб та фізичних осіб-підприємців. Поновити ОСОБА_6 на роботі директором ТОВ ВТФ «Сяйво» з 15 листопада 2010 року. Стягнути з відповідачів на користь позивача втрачену заробітну плату в зв'язку з усуненням з осади та звільненням з роботи з 21 вересня 2010 року. Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. та 4 000 судових витрат.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У лютому 2015 року ОСОБА_6 подав до суду заяву про перегляд вищевказаного рішення суду першої інстанції, вказуючи, що він звертався до Уманського міськрайонного суду з відповідним позовом з приводу вирішення трудового спору, проте ні на той час, ні до цього часу йому не було відомо, що йому необхідно було звертатися до суду зі спором, який є корпоративним, до господарського суду Черкаської області, так як способом захисту у таких випадках є позов про поновлення на посаді, усунення перешкод у виконанні посадових обов'язків, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення.

Заявник зазначив, що дана обставина йому стала відома випадково 18 лютого 2015 року при ознайомленні з ухвалою ВСУ від 26 січня 2011 року, на яку він випадково натрапив в Інтернеті. В заяві вказано, що у зазначеному рішенні судом вказано, що при вирішенні аналогічних спорів суди мусять мати на увазі Рішення Конституційного суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним поданням ТОВ «Міжнародний фінансовий консалтинг» про офіційне тлумачення ч. 3ст. 99 ЦК України, згідно з яким вказана стаття Кодексу є способом захисту корпоративних учасників товариства, який передбачає усунення членів (члена) виконавчого органу товариства від виконання обов'язків або відсторонення голови виконавчого органу товариства від виконання повноважень, які їм надано за рішенням компетентного органу товариства.

ОСОБА_6 вказує, що його було усунуто з посади за ч. 3 ст. 99 ЦК України. Він зазначає, що з врахуванням відповідного роз'яснення Конституційного суду України вказану справу розглянуто не за підсудністю і дане порушення не було виправлено ні в апеляційній, ні в касаційній інстанції.

Із врахуванням вказаних обставин, заявник вказує, що ці обставини у силу ст.ст. 361-365 ЦПК України є нововиявленими обставинами, в зв'язку з чим ним і подана заява про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2011 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність ухвали суду вимогам ст.ст. 212-213 ЦПК України та порушення процесуальних прав, просить скасувати дану ухвалу та рішення цього ж суду від 26 грудня 2011 року та закрити провадження у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_6, суд першої інстанції вказав, що заявник не надав суду ніяких істотних для справи обставин та фактів, які згідно ст. 361 ЦПК України були б підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а обставини, на які посилається ОСОБА_6 не є нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ставилася вимога про скасування рішення у зв'язку із рішенням Конституційного суду України від 12 січня 2010 року, про яке стало відомо заявнику тільки 18 лютого 2015 року, яким роз'яснено, що правовідносини, що виникають із ч. 3 ст. 99 ЦПК України є корпоративними, а такі спори повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Частиною 2 вищевказаної статті встановлені підстави для такого перегляду, зокрема пунктом 4 як на підставу перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

За роз'ясненнями, вказаними у п. 6 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Пунктом 10 Постанови роз'яснено, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 361 ЦПК підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу є сукупність таких умов: 1) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення; 2) на підставі цього акту чи їх окремого положення суд вирішив справу; 3) рішення суду ще не виконано.

За змістом статей 73, 74 Закону України від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" судове рішення може бути переглянуто на підставі пункту 4 частини другої статті 361 ЦПК також і в тому разі, якщо Конституційний Суд України вказав на преюдиційність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта, якщо рішення суду ще не виконано.

Не може вважатися нововиявленою обставиною висновок Конституційного Суду України про офіційне тлумачення положень Конституції України та законів України.

Зі змісту рішення Конституційного суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 вбачається, що воно було прийняте за результатами розгляду зверненням про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України у зв'язку із неоднозначним застосуванням судами України. У резолютивній частині рішення у межах повноважень, передбачених ст. 95 ЗУ «Про Конституційний суд України», було дане офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 ЦК України.

Питання щодо неконституційності вказаного положення Кодексу Конституційним Судом України не встановлювалось.

Таким чином, вказана обставина, не є нововиявленою у розумінні ч. 4 ст. 361 ЦПК України.

До того ж, як вбачається із матеріалів справи, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, 05 травня 2011 року представником ТОВ ВТФ «Сяйво» заявлялося клопотання про закриття апеляційного провадження в частинах із вказівкою на рішення Конституційного суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010. (т. 1 а.с. 137)

Таке клопотання було подане та розглядалося в судовому засіданні 05 травня 2011 року, а із змісту ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області вбачається, що ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні вважали клопотання безпідставним, оскільки між позивачем та відповідачами не існує ніякого корпоративного спору, а його звільнення з роботи має ознаки трудового спору, тому повинно розглядатися судом загальної юрисдикції. (т.1 а.с. 150)

З роз'яснень, наведених у п. 5, 6 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 вбачається, що обставини, які могли бути встановлені при повному та всебічному з'ясуванні судом обставин справи при виконанні вимог с. 10 ЦПК України не є нововиявленими обставинами. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Встановлене, не дає підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :