Справа № 1522/9696/12
Провадження № 8/522/6/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання - Мітяєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсними окремих умов кредитного договору, за участі третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2013 року по справі № 1522/9696/12 у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на таке. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2013 року у цивільній справі позовні вимоги ПАТ «Дельта банк» до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 270 680,55 копійок, а також судовий збір у розмірі 3 219,0 гривень; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта банк», за участю третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3, про визнання окремих умов кредитного договору недійсними - відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2013 року апеляційні скарги ОСОБА_2 задоволені частково, рішення суду від 25 квітня 2013 року в частині стягнення в солідарному порядку з відповідачів судового збору скасоване, ухвалене нове рішення в цій частині про стягнення судового збору в рівних частках. В решті висновків рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року залишене без змін. Заявник ОСОБА_1 в якості обґрунтування поданої заяви посилається на ту обставину, що ОСОБА_2 фактично не отримав кредитні грошові гроші від первісного кредитора - ТОВ «Укрпромбанк», про що їй не було відомо під час ухвалення рішення судом першої інстанції та про що вона дізналася лише під час прослуховування звукозапису судового засідання в апеляційній інстанції.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача ПАТ «Дельта банк» у судове засіданні неодноразово не з'явився, про дату, час і місце розгляду заяви належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. При цьому, від ПАТ «Дельта банк» до суду надійшли письмові заперечення, у яких вказується на невизнання банком як обґрунтованої заяви ОСОБА_1, та міститься клопотання залишити її без задоволення.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечував, зустрічні позовні вимоги не підтримав та просив залишити їх без розгляду.

Відповідачка за первинним позовом ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду зави належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила.

Суд вислухав доводи представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідив матеріали справи, за результатами чого дійшов висновків про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1, скасування рішення суду за нововиявленими обставинами з постановленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» з огляду на наступне.

Під час попереднього розгляду цієї цивільної справи ухвалюючи рішення, про перегляд якого йдеться у заяві ОСОБА_1, суд виходив з того, що «04» липня 2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» грошові кошти у сумі 144 000,0 доларів США за укладеним між ним та цим банком 04 липня 2007 року кредитним договором № 260/ФКВІП-07.

На підставі цієї обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта банк», яке на підставі угоди, укладеної між ним, ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України 30 червня 2010 року, набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «Укрпромбанк» та позичальниками.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони мали існувати на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для встановлення наявності визначених у пунктах 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, щоб вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Заявниця ОСОБА_1 вважає, що нововиявленою обставиною є те, що ОСОБА_2 не отримав від ТОВ «Укрпромбанк» грошові кошти на підставі кредитного договору.

Ця обставина підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_2, які були надані ним у судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, які в силу положень ч. 2 ст. 57 ЦПК України є доказами у справі.

Наведені обставини не були відомі заявниці, оскільки за матеріалами цивільної справи ця особа не була присутня в тому судовому засіданні, коли такі відомості були повідомлено, тому суд не може зробити висновок, що заявником пропущено строки звернення з такого роду заявою.

Під час розгляду заяви про перегляд постановленого у справі рішення, судом витребувано ухвалою відповідні відомості й від позивача, й від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк».

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, доводи про неотримання грошових коштів у кредит не були спростована позивачем, представник якого це заперечував, проте, незважаючи на постановлення судом ухвали про витребування відповідних документів, які підтверджують факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ТОВ «Укрпромбанк», не надав їх судові.

У такому випадку самий факт невизнання цієї обставини позивачем зобов'язував останнього подати докази про протилежне, довести це за допомогою письмовими доказами, якими у розглядуваних правовідносинах можуть виступати - видатковий касовий ордер або виписка банку про перерахування грошей. При цьому, неотримання грошових коштів фізичною особою від юридичної особи може бути спростоване виключно за допомогою письмових доказів, якими підтверджується протилежне, - тобто підтверджується факт їх отримання.

Цей висновок відповідає положенням ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку доведення як позовних вимог, так й заперечень.

Таким чином, суд вважає встановленою ту обставину, що ОСОБА_2 не отримав від ТОВ «Укрпромбанк» грошові кошти за кредитним договором, що позбавляє позивача у цьому судовому провадженні заявляти відповідні вимоги до божника та поручителів.

Ця обставина є істотною для справи, оскільки кредитний договір є реальним правочином та створює для позичальника юридичні наслідки лише у разі його фактичного виконання та отримання кредиту, оскільки сам по собі факт укладення кредитного договору не є достатнім для настання для позичальника обов'язків щодо його повернення.

Такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Правилом статтею 1046 параграфа 1 глави 71 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з п. 2.1. кредитного договору № 260/ФКВІП-07, уколеного 4 липня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, для видачі кредиту банк зобов'язався відкрити окремий рахунок в Одеській філії цього банку. Днем надання кредиту визначено день перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника або за його заявою - на рахунок контрагента продавця товарів/ робіт/ послуг, або день одержання позичальником готівкових коштів із каси Банку (том І а.с. 7).

Наведені положення укладеного між сторонами договору узгоджуються з правилами п. 3.4. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, за якою банк (філія, відділення) здійснює видачу з операційної каси готівки іноземної валюти за такими видатковими касовими документами:

за заявою на видачу готівки - юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, а також фізичним особам - підприємцям з їх поточних рахунків на цілі, передбачені нормативно-правовими актами; фізичним особам з їх поточних, вкладних (депозитних) рахунків та переказу без відкриття рахунку, а також за операціями з відшкодування банкнот іноземної валюти, прийнятих на інкасо;

за видатковим касовим ордером - працівникам банку (філії, відділення) за внутрішньобанківськими операціями;

за документами на отримання переказу в готівковій формі, установленими відповідною платіжною системою, - фізичним особам.

Згідно з п. 3.5. цієї Інструкції банк (філія, відділення) перед видачею готівки у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) перевіряє таке:

повноту заповнення реквізитів на документі;

наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам;

належність пред'явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі;

у разі отримання готівки за довіреністю - відповідність оформлення довіреності на отримання готівки вимогам законодавства України;

наявність підпису отримувача.

Втім, наявні в матеріалах справи документи не містять доказів виконання банком свого зобов'язання в один із наведених способів: ані доказів перерахування на інший рахунок позичальника, ані отримання ним готівкових коштів в касі банку тощо.

При цьому, згідно з п. 1.2. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 р. за № 541/13808 , ці Правила регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.3. цих Правил Банки зобов'язані забезпечувати виконання цих Правил:

у разі поширення інформації про послуги з надання кредитів споживачам;

під час укладення кредитних договорів зі споживачами;

у разі усних чи письмових звернень споживачів.

Таким чином кредитна установа - банк, що є позивачем в цьому провадженні, зобов'язана була не тільки виконати вимогу ухвали суду щодо надання доказів, а й відповісти за запитом самого боржника або заявника в цьому процесі.

Суд зобов'язаний виходити з того, що кожна зі сторін має довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги або заперечення. Відповідно вимога банку про повернення коштів може ґрунтуватися на доказах їх надання позичальнику, що не знайшло свого відповідного документального підтвердження в ході розгляду справи та вирішення спору.

Щодо дотримання строків звернення із заявою про перегляд рішення суду та характер нововиявлених обставин.

Обставина, на яку посилається заявниця ОСОБА_1, як на нововиявлену, існувала до ухвалення судового рішення, про перегляд якого вона просить цей суд. Втім, про її існування ОСОБА_1 стало відомо лише після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, зокрема, після прослуховування офіційного звукозапису судового засідання апеляційного суду Одеської області, яке відбулося 27 листопада 2013 року, у якому заявниця не була присутньою, що підтверджується поданою ОСОБА_1 до суду про знайомлення з матеріалами справи та отримання копії звукозапису фіксування судового засідання (том ІІ а.с. 2). Доказів того, що заявниці було відомо про таке раніше - цим судом не отримано.

Враховуючи, що питання отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ТОВ «Укрпромбанк» не з'ясовувалось під час розгляду справи у суді першої інстанції, а також те, що воно стосується цивільних відносин клієнта та банку, які є конфіденційними та такими, що відомі лише цим особам, суд визнає, що про існування цієї обставини ОСОБА_1 стало відомо лише після надання ОСОБА_2 відповідних пояснень у відповідному апеляційному суді.

Отже, з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 361 ЦПК України, ця обставина є нововиявленою.

За таких обставин суд вважає за необхідне подану заяву задовольнити, скасувати рішення, яке ухвалене попередньо та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову банку у повному обсязі за його недоведеністю та відсутністю правових підстав для задоволення.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що позивачем не доведений факт отримання ОСОБА_2 як боржником грошових коштів від ТОВ «Укрпромбанк» та, відповідно, відсутністю підстав для задоволення вимог про стягнення заборгованості за відповідним кредитним договором, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики, як й кредитний договір (ч. 2 ст. 1054 ЦК України), вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Реальне ненадання суми позики (кредиту) свідчить про те, що відповідний договір не був укладеним та, відповідно, про відсутність підстав для настання відповідних правових наслідків у зв'язку із його підписанням.

У зв'язку із вказаними обставинами не підлягає також задоволенню зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до банку, оскільки не можуть бути визнаними недійсними окремі положення договору, що не був укладений.

За таких підстав суд вважає за необхідне скасувати рішення суду від 25 квітня 2012 року у зв'язку із нововиявленими обставинами та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а також зустрічного позову ОСОБА_2.

Повноваження цього суду під час розгляду заяви про перегляд іншого судового рішення визначено правилом частини 2 статті 365 ЦПК України, за якою розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Таким чином цей суд вправі обрати лише з наведених варіантів процесуальних рішень, при цьому цей перелік поширювальному тлумаченню не підлягає.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.

Керуючись ст. 60, п. 3 ч. 2 ст. 361, ст. ст. 363, 365 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2013 року в цивільній справі №1522/9696/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсними окремих умов кредитного договору, за участі третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3, - скасувати.

Постановивши по справі нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсними окремих умов кредитного договору, за участі третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_3, - відмовити в повному обсязі.

Суд роз'яснює положення частини 3 статті 365 ЦПК України, згідно з вимогами якої ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2013 року, постановлена у цій справі, у зв'язку із задоволенням заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами втрачає законну силу - з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ С.О. Погрібний

24.03.2015