Справа № 127/3475/15-ц Провадження № 22-ц/772/1185/2015Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 року про відмову в прийнятті заяви комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, -

в с т а н о в и л а :

27 лютого 2015 року КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 21 339, 78 грн. боргу за спожиті послуги централізованого водопостачання, 5793 , 10 грн. - інфляційних втрат, 2238, 44 грн. - 3% річних.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 року у прийнятті заяви КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» відмовлено.

В апеляційній скарзі КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні представник КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» - Преснякова О.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку про те, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від №14 від 23.12.2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

За змістом п.п. 9, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності вказує на наявність спору про право. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником ставляться вимоги про стягнення заборгованості за надання послуг централізованого теплопостачання за період з жовтня 2010 року включно по січень 2015 року включно в сумі 21339, 78 грн., 5793 , 10 грн. - інфляційних втрат, 2238, 44 грн. - 3% річних, тобто за п'ять років.

Згідно із ст.ст. 257,261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, як його порушила.

Таким чином, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з'ясування питання щодо дотримання строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Заявником при подачі заяви про видачу судового наказу не надано доказів про наявність укладеного договору про надання послуг централізованого теплопостачання між КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» та квартиронаймачем ОСОБА_2

Також заявником не надано документів, що підтверджують застосування тарифів, зазначених у розрахунках.

Згідно наданих розрахунків вбачається, що розрахунок позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми страт від інфляційних процесів здійснено з січня 2012 року по січень 2015 року і становить 23775, 45 грн. - заборгованість за надання послуг централізованого теплопостачання, 5793 , 10 грн. - інфляційних втрат, 2238, 44 грн. - 3% річних. В розрахунку зазначено, що сума заборгованості за спожиті послуги за рішенням суду від 15 лютого 2008 року складає 8601, 59 грн. та за рішенням суду від 14 березня 2011 року складає 8669, 24 грн., з яких сплачено 14835, 16 грн. (а.с. 3).

Згідно розрахунку суми заборгованості за період з жовтня 2010 року по лютий 2015 року по особовому рахунку НОМЕР_1 заборгованість ОСОБА_2 за послуги централізованого теплопостачання станом на січень 2015 року становить 21 339, 78 грн. (а.с. 4).

Згідно оборотної відомості за період з січня 2007 року по січень 2015 року заборгованість становить 23775, 45 грн. (а.с. 5).

Таким чином, заявником не надано доказів, які чітко підтверджують правильність проведених розрахунків та безспірність вимог, оскільки надані розрахунки містять розбіжності щодо періоду їх нарахування та сум заборгованості.

Також заявником зазначається про наявність судових рішень про стягнення з боржників заборгованості і врахування їх при здійсненні розрахунку заборгованості за період з жовтня 2010 року по січень 2015 року включно, однак з наданих документів неможливо встановити період, за який було проведено стягнення, стан виконання вказаних рішень боржниками та порядок проведення розрахунків заявником з урахуванням цих рішень. Також, враховуючи те, що одне з рішень ухвалене 14 березня 2011 року, то визначення розміру заборгованості потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

За таких обставин, суд першої інстанції оцінивши належним чином наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність спору про право та відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Л.О. Голота

/підпис/ І.М. Стадник

З оригіналом вірно: