Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1571/14-ц
Провадження № 2/499/48/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" березня 2015 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Кирилової С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до ОСОБА_1 про відшкодування упущеної вигоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник КП «Одесміськелектротранс» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якому просив стягнути з останнього завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 6311 гривень 51 копійка у вигляді упущеної вигоди.

При цьому позивач вказує, що 04 квітня 2014 року по вул. Хмельницького у м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок чого відбулася затримка руху тролейбусних маршрутів №3, № 8 з 07 години 40 хвилин по 08 годину 55 хвилин. Винним у вчинені ДТП було визнано відповідача. В результаті затримки позивачу нанесена шкода у вигляді недоотриманих доходів на суму 6311 грн. 51 коп., розрахунок якої проведений виходячи з норм Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31 грудня 2010 року № 490. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду.

В судове засідання представник позивач не з'явився, надав до суду заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у його відсутність.

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В абзаці 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В абзаці 2, 3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами.

В абзаці 6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) ( ч.1, 2 ст 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України).

Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою( п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові (п.4 ч.2 ст. 13 Закону України « Про міський електротранспорт»).

Така правова позиція підтверджується роз'ясненнями Верховного Суду України, який в абзаці 1 п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд виходив з такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, виходячи з наведених матеріальних та процесуальних норм, встановлених обставин слід констатувати про відсутність фактичних даних, що визнання відповідачем позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та суперечить закону, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до ОСОБА_1 про відшкодування упущеної вигоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь комунального підприємства «Одесміськелектротранс» () упущену вигоду в розмірі 6311 (шість тисяч триста одинадцять) гривень 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (Код. ) сплачену суму судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протяго десяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

СуддяО. О. Кравчук