Справа № 415/851/15-ц
Провадження № 2/415/737/15
11.03.15 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Калмикової Ю.О.,
при секретарі - ДобуграйВ.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Алчевської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину, -
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Алчевської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину, в якій після уточнення позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер син позивача ОСОБА_3 в м. Алчевськ, про що складено відповідний актовий запис № 1619 від 26.12.2013 року. На день смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований разом з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_2, що належить померлому та позивачу на праві свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням економіки та ринкових відносин виконавчого комітету Алчевської міської ради МБТІ в реєстрову книгу за № НОМЕР_1. Позивачка прийняла спадщину, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про неї відмову. В січні 2015 року позивач звернувся до Алчевської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус відмовив вчинити нотаріальну дію, про що видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2015 року. Державний нотаріус обґрунтовує відмову тим, що при вивчені документів підтверджуючих право власності спадкодавця на нерухоме майно, було виявлено, що спадкоємець зобов'язаний подати нотаріусу докази, що підтверджують приналежність майна спадкодавцю. У даному випадку оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням економіки та ринкових відносин виконавчого комітету Алчевської міської ради 04 вересня 1997 року № НОМЕР_2. Крім того, в свідоцтві про смерть зазначено прізвище сина «ОСОБА_3», а прізвище позивачки «ОСОБА_1». В свідоцтві про народження сина прізвище російською мовою «ОСОБА_3», мати- «ОСОБА_1». У позивача не залишилось оригіналу свідоцтва про право власності на житло. Після смерті сина вона знайшла лише копію свідоцтва та технічного паспорту на квартиру. Інших спадкоємців у померлого не має. На підставі викладеного просила суд визнати факт того, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій доводи викладені в позовній заяві підтримала, просила справу розглянути за її відсутністю. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача - Алчевської міської ради - в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Матеріалами справи встановлено, що згідно з паспортом ОСОБА_2,серії НОМЕР_3,виданого 18 грудня 1998року Алчевським МВ УМВС України в Луганській області, прізвище позивача російською мовою зазначено - ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно з свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4, ОСОБА_3 (російською мовою) народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що в книзі актів громадянського стану про народження, 19 листопада 1948 року, зроблено актовий запис № 1438.Батьком дитини зазначений - ОСОБА_6 (російською мовою), матір'ю - ОСОБА_2 (російською мовою) (а.с.6).
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого 26 грудня 2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що зроблено актовий запис № 1619 (а.с.5).
Таким чином при дослідженні вищенаведених доказів судом встановлено, що в паспорті ОСОБА_2 та в свідоцтві про смерть їїсина було допущено різне написання їх прізвища українською мовою, тому оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як між матір'ю та сином.
Що ж стосується вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно після сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Матеріалами справи встановлено, що згідно зкопією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 04 вересня 1997 року, виданого Управління економіки та ринкових відносин, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належить на праві приватної сумісної власності ОСОБА_3 и ОСОБА_2 (російською мовою) (а.с. 9).
Згідно довідкою № 847 від 17.02.2015 року, за адресою АДРЕСА_1, проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 (російською мовою) по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, разом з ним проживала та зареєстрована з 1994 року його мати ОСОБА_2 (російською мовою) (а.с.17)
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2015 року, приватний нотаріус Алчевського міського нотаріального округу Луганської області відмовив ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_2, у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21).
Згідно з роз'ясненням від 17.02.2015 року, приватний нотаріус Алчевського міського нотаріального округу Луганської області на звернення ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину, повідомив, що видача свідоцтва про право на спадщину неможливо. Оскільки згідно з наказом № 953/5 Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» припинено доступ користувачів до Єдиних та державних реєстрів інформаційної системи, а саме до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Таким чином, на підставі вище викладеного, судом встановлено, що існують перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку стосовно нерухомого майна, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної сумісної власності померлому ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та той факт, що позивач будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину.
Керуючись ст. ст. 60, 88, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 328, 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Алчевської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину,задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування після сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА