Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3557/15-ц

Провадження № 2/126/1152/2015

"24" грудня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.1997 року помер ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №95, що знаходиться в м. Бершадь по вул. Кірова Бершадського району Вінницької області, що знаходиться на території Бершадської міської ради Бершадського району Вінницької області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом і спадщину прийняв відповідно до ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року), шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Крім нього є інший спадкоємець до майна померлого - його син відповідач по справі - ОСОБА_2, який відмовився від прийняття спадково майна. Коли ОСОБА_1 звернувся в нотаріальну контору, щоб оформити свої спадкові права, то отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 826/02-31 від 03.11.2015 року де зазначено, що він, як спадкоємець не надав правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями № 95, що знаходиться в м. Бершадь по вул. Кірова Бершадського району Вінницької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте надав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просить справу слухати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов визнає та просить справу слухати у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 03.02.1997 року помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 367447. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями №95, що знаходиться в м. Бершадь по вул. Кірова Бершадського району Вінницької області, що знаходиться на території Бершадської міської ради Бершадського району Вінницької області і що підтверджено технічним паспортом на житловий будинок.

Позивач являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим ОСОБА_4, державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори від 19.09.1996 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1549.

Спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Крім нього є інший спадкоємець до майна померлого - його син, відповідач по справі - ОСОБА_2, який відмовився від прийняття спадково майна, що підтверджується відповідною заявою від 03.11.2015 року.

При житті ОСОБА_3 своє право приватної власності на вищезазначений житловий будинок не оформили відповідно до чинного законодавства, що підтверджується довідкою-характеристикою БТІ за № 247 від 27.10. 2015 року, яка знаходиться в технічному паспорті на даний будинок та постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 826/02-31 від 03.11.2015 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до положень ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.524-527,529,530,548,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року ст.ст.10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 як за спадкоємцем померлого за заповітом, право власності на: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями № 95, що знаходиться в м. Бершадь по вул. Кірова Бершадського району Вінницької області , розташований на території Бершадської міської ради Бершадського району Вінницької області, що складається з: А - житловий будинок, загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м.; а також господарські будівлі і споруди: а-веранда; Б-сарай; П-погріб; У-туалет; 1-3 огорожа. Вартість будинку на момент смерті ОСОБА_3 складає 11942 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О. Г. Рудь