12.11.2015 Номер провадження 2/331/921/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" листопада 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, в складі

головуючого судді Антоннко М.В.

при секретарі Рухловій М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за отриманим завдатком та договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує на те, що 08.04.2014 року між ним та ОСОБА_2 відповідачем по справі, було укладено договір задатку № 08/04-01 грошових коштів на суму 500 пятсот дол. США (пятсот доларів США), що по курсу НБУ на момент підписання договору становило 12500 грн. 00 коп. (дванадцять тисяч п"ятсот гривень 00 коп.). Згідно договору, відповідач ОСОБА_2 мав приватизувати належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання даного договору, 08.04.2012 р. між сторонами було укладено додаток № 1 до попереднього договір про намір купівлі-продажу квартири, в якому встановили термін, згідно з яким буде здійснено приватизацію вищевказаної квартири.

09.07.2012 р. відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4800 грн., про що було складено розписку, згідно з якою ОСОБА_2 зобовязався повернути позивачу 6000 грн .в строк до 09.10.2012 р. Вказані грошові кошти отримані відповідачем, про що зазначено ним у розписці, яка є підтвердженням укладання договору.

На вимоги ОСОБА_1С, відповідач ОСОБА_2 не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, в звязку з чим позивачеві заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 10000 грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики та задатком в розмірі 31000 грн., заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань призначених на 08.06.2015, 16.07.2015., 18.08.2015, 06.10.2015, 15.10.2015, 12.11.2015.р. повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, Про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасника судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.04.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено договір задатку № 08/04-01 грошових коштів на суму 500 пятсот дол. США (пятсот доларів США), що по курсу НБУ на момент підписання договору становило 12500 грн. 00 коп. (дванадцять тисяч п"ятсот гривень 00 коп.). Згідно договору, відповідач ОСОБА_2 мав приватизувати належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.3); 08.04.2012 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено додаток № 1 до попереднього договір про намір купівлі-продажу квартири, в якому вони встановили термін, згідно з яким буде здійснено приватизацію вищевказаної квартири в розумний строк, але не біль ніж 6 місяців (а.с.4) 09.07.2012 р. відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4800 грн., про що було складено розписку, згідно з якою ОСОБА_2 зобовязався повернути позивачу 6000 грн в строк до 09.10.2012 р. Вказані грошові кошти отримані відповідачем, про що зазначено ним у розписці, яка є підтвердженням укладання договору (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе своїх зобовязання не виконав, кошти, отримані від ОСОБА_1 не повернув.

У відповідності з ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а . позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.

Виходячи з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми.

На підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісячно.

В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно зі статтею 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 не виконав свої зобовязання по поверненню завдатку та грошей отриманих по договору позики від 09.07.2012 р., а тому з нього на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення 31000 грн.

Не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заподіяної моральної шкоди, оскільки даний вид правовідносин не передбачає такого відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за отриманим завдатком та договором позики, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 31000,00грн. (тридцять одну тисячу гривень 00 коп.) боргу за отриманим 08.04.2012 р. завдатком та договором позики від 09.07.2012 р.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 241 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Антоненко