Справа № 362/4593/14 Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/2269/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 43 14.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

при секретарі : Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської районної державної адміністрації про виселення без надання іншого житла, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили виселити без надання іншого житла ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням та усунути перешкоди у користуванні й розпорядженні позивача нерухомим майном шляхом зняття з реєстрації відповідачів у вищевказаній квартирі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 005-2900/840-0321 та договір іпотеки. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2010 року стягнуто із позичальника на користь банку заборгованість за кредитним договором. В ході примусового виконання рішення на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт та передано на реалізацію з прилюдних торгів, за результатами яких ПАТ «Універсал банк» придбав у власність спірну квартиру. 2 липня 2014 року позивач отримав свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та зареєстрував право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вказав, що ним здійснено максимум зусиль для позасудового врегулювання спору, проте відповідачі на такі дії не реагують жодним чином, добровільно звільняти житлове приміщення відмовляються, внаслідок чого порушуються його майнові права.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 лютого 2015 року позов задоволено частково. Виселено без надання іншого житла ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Виконання даного рішення відстрочено на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позову, а також відстрочення виконання рішення, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, набувши право іпотекодержателя у встановленому законом порядку на жиле приміщення, на яке звернуте стягнення за кредитним договором, правомірно вимагає виселення відповідачів із займаної квартири згідно положень ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

При цьому, суд вважав за необхідне виконання даного рішення слід відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки спірні право відносини підпадають під його регулювання.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не ґрунтується на матеріалах справи і зроблені в результаті неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення процесуального права.

Так судом встановлено, що 18 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 005-2900/840-0321, за яким кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 62 400 дол. США для придбання майна.

В цей же день між строронами укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки від 18 жовтня 2007 року, посвідченого Леончук І.Б., приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, реєстровий № 5658.

З матеріалів справи вбачається, що постановою ВП № 32700304 від 24 травня 2012 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-990 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в розмірі 68 549,41 дол. США та 1730 грн. судових витрат.

29 листопада 2012 року Філією 10 ПП «Нива - В.Ш.» на підставі договору № 1012842 від 31 жовтня 2012 року проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2, оформлені протоколом № 1012842/3, за стартовою ціною 201 711 грн., переможцем прилюдних торгів визнано ПАТ «Універсал Банк».

2 липня 2014 року приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Бобков О.В. на підставі акта державного виконавця № 252/6 про реалізацію предмету іпотеки, видав свідоцтво про придбання ПАТ «Універсал Банк» квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказана квартира належить на праві власності позивачу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 2 липня 2014 року.

Встановивши дані обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що виселення відповідачів повинно здійснюватися на підставі ст. 109 ЖК України та ст. 40 Закону України «Про іпотеку», тобто в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, і не звернув уваги на те, що позивач набув право власності на нерухоме майно не як іпотекодержатель цього майна, а як переможець прилюдних торгів з виконання рішення про стягнення кредитної заборгованості на загальних підставах. Отже, в даному має місце спір про захист права власності щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Також колегія суддів вважає невірним висновок суду першої інстанції про відстрочення виконання рішення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з огляду на те, що предметом позову є порушення майнових прав позивача і ніяким чином не стосуються іпотечних відносин сторін спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилом ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла та позбавлення права користування житловим приміщенням.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2013 року, залишеним без змін Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Філії 10 ПП «Нива - В.Ш.», ВДВС Васильківського МРУЮ в Київській області, ПП «Нива -В.Ш.», треті особи: ПАТ «Універсал Банк», Васильківське міжрайонне БТІ Київської області, ОСОБА_3. про визнання прилюдних торгів недійсними.

При розгляді справи судами встановлено, що згідно довідки КЖЕП Глевахівської селищної ради № 43 від 22 січня 2012 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07 липня 2014 року, 20 серпня 2014 року та 23 вересня 2014 року відповідачам надсилалася досудова вимога про добровільне виселення зі спірної квартири, так як у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 кредитних зобов'язань перед ПАТ «Універсал Банк» було прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів.

Крім цього, 18 серпня 2014 року та 12 вересня 2014 року представниками банку були здійсненні виїзди з метою отримання доступу до квартири АДРЕСА_1 та врегулювання питання щодо виселення попередніх користувачів, однак доступ до приміщення не був наданий, про що складено відповідні акти.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Тобто, чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом за ним та членами його сім'ї у випадку зміни власника.

Виникнення права на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право власника та членів його сім'ї на користування цим приміщенням.

Таким чином, оскільки право власності ОСОБА_2 на житлове приміщення припинилося у зв'язку з його продажем з прилюдних торгів з метою погашення кредитної заборгованості згідно вимог ст. 346 ЦК України, в цього майна наявний новий власник, як переможець прилюдних торгів, і його майнові права порушуються, то слід дійти висновку про те, що відповідачі втратили право користування спірною квартирою, а відтак їх необхідно позбавити права користування цим приміщенням в судовому порядку та виселити без надання іншого житла.

Згідно ст. 3 Закону України ««Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Зважаючи на те, що відповідачі позбавляються права користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, колегія суддів вважає за можливе усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ПАТ «Універсал Банк» своїм майном шляхом зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з кожного з відповідачів стягуються судові витрати, понесені позивачем, а саме 243,60 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 121,80 грн. за подання апеляційної скарги, а всього 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Виселити без надання іншого житла ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з одночасним позбавленням права користування вказаним житловим приміщенням.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» квартирою АДРЕСА_1 Васильківського району Київської області шляхом зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» по 182,70 грн. сплаченого судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: