Справа № 372/4320/14 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/795/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 47 07.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Матвієнко Ю.О.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка посилалася на те, що з 24 липня 1999 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що останній зловживає спиртними напоями, зраджує, вчиняє сварки з застосуванням до неї фізичної сили, що пагубно діє на стан здоров'я її та їх доньки, не приймає участі у житті та вихованні дитини, постійно зникає з дому, не надає коштів на утримання дитини та побуту сім'ї, тому не вбачає можливості збереження сім'ї.

Заочним рішенням Обухівського районного суду від 07 листопада 2014 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 липня 1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Київ державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 927.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишено «Развадовська».

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, посилаючись на те, що суд не з'ясував чи можливе подальше сімейне життя, чи ведеться спільний побут, а також чи можливе примирення між сторонами, тобто суд не вжив заходів для примирення, чим порушив норми матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, які заявили що на даний час вони помирились і бажають зберегти сім'ю, тому просять рішення скасувати, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999 року у якому мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шлюб носить формальний характер, сторони спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, тому відсутні підстави для надання сторонам строку на примирення.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивачка категорично заперечила можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе, оскільки постійні непорозуміння з відповідачем негативно впливають як на їх стосунки, так і на дитину, яка є свідком конфліктних відносин між батьками.

Суд першої інстанції, постановляючи заочне рішення про розірвання шлюбу не повно встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, не врахував наявність у сторін неповнолітньої дитини та того, що збереження шлюбу можливе і не надав сторонам строку для примирення.

За таких обставин, оскільки сторони в суді апеляційної інстанції заявили про можливість збереження шлюбу, колегія суддів вважає, що правових підстав для його розірвання на даний час немає.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :