печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Новак Р.В.

при секретарі - Кирилюк Н.С.

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання недійсним договору. Свої вимоги обґрунтовував тим, що

06.06.2007 між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено споживчій кредитний договір № 0301/0607/98-240, який було забезпечено іпотекою, а саме було укладено іпотечний договір №0301/0607/98-240-Z-1 від 06.06.2007, згідно до якого позивач передав в іпотеку належну йому за правом власності житлову квартиру АДРЕСА_1. 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Крім того, 28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу про передачу прав за іпотечним договором. Вказаний договір факторингу від 28.11.2012, між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений з порушенням ст. 1077 ЦК України та Розпорядження ДКРРФП № 231 від 03.04.2009 та повинен бути визнаний недійсним на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України. На підставі наведеного, позивач вважає, що його права були порушені, тому він просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов з наведених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

В судове засідання представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, за таких обставин, судом було визнано можливим розглядати справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.06.2007 між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено споживчій кредитний договір № 0301/0607/98-240.

На забезпечення виконання умов зазначеного договору, було укладено іпотечний договір №0301/0607/98-240-Z-1 від 06.06.2007, згідно до якого позивач передав в іпотеку належну йому за правом власності житлову квартиру АДРЕСА_1.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу.

Крім того, 28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу про передачу прав за іпотечним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повнинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно то у мов договору та вимог закону.

Відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з пунктом 2.6. договору факторингу від 28.11.2012 № 15, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ ФК «Вектор Плюс», окрім випадків, передбачених у п. 2.6.5 нижче, наступне відступлення (або будь-яке інше відчуження, в т.ч. передача в заставу) фактором прав вимоги заборгованості до боржників, будь яким третім особам, допускається виключно та умови отримання фактором віл банку попереднього письмового дозволу (поюдження) Спостережної Ради Банку.

Як вбачається з виписки з протоколу 19 Спостережної Ради ПАТ «Сведбанк» від 20.11.2012 ТОВ ФК «Векторі плюс» керуючись пунктом 2.6 договору факторингу, отримав попередню згоду Спостережної Ради ПАТ «Сведбанк» на наступне відступлення прав вимоги заборгованості до боржників.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Також позивач не надав суду будь-яких доказів про допущену при укладанні договору помилку щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Крім того, слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження й посилання позивача на обґрунтування своїх правових вимог.

За таких обставин суд не може вважати, що договір факторингу від 28.11.2012, укладений між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» таким, що укладені під впливом помилки чи з порушенням чинного законодавства, а отже він є чинним.

Виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору факторингу від 28.11.2012, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», тому у задоволенні позовної заяви, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України ст. ст. 2, 47, 48 «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 203, 215, 526, 527 530, 1077 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 88, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання недійсним договору - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з моменту проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: Р.В. Новак