Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 295/168/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корицька В. О.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення банківського вкладу та відшкодування завданої моральної шкоди, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача 4 957,40 доларів США - заборгованість за строковим договором банківського вкладу, 1 942 грн., 5 645 грн. - інфляційних, 479 грн. - 3% річних, 5 000 грн. - моральної шкоди.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення банківського вкладу та відшкодування завданої моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись не те, що при відкритті провадження по справі не були дотримані правила територіальної підсудності, просить скасувати ухвалу судді та передати справу на вирішення даного позову за територіальною підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцем знаходження.

В той же час ст. 110 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, тобто - альтернативну підсудність. Пункт 5 цієї статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за місцем проживанні споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Із матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з договору банківського вкладу (депозиту), за яким відповідачем надано банківські послуги, а тому позивач відповідно до положень ч. 5 ст. 110 ЦПК України має право на звернення до суду за місцем свого проживання, тобто до Богунського районного суду м. Житомира.

Доводи апеляційної скарги про те, що на правовідносини, що виникли між сторонами не розповсюджуються норми закону України «Про захист прав споживачів», а договір банківського вкладу (депозиту) не є договором надання послуг не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення вважаються фінансовими послугами.

Законом України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

У статті 47 цього закону зазначено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги, зокрема, до банківських послуг належить залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 р. № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 р. № 15) до спорів, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема ті, що виникають із договорів страхування, договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг), а також інші відносини, що виникають з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Отже, на правовідносини, що виникли між сторонами, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту), поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, відповідно до положень ч. 7 ст. 110 ЦПК Українипозови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог ч. 7 ст. 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК України). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Як вбачається з матеріалів справи 10 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» у Житомирському відділенні №1 цього банку, яке знаходиться у м. Житомирі, вул. Львівська,2/8 було укладено договір № 003-05512-100913 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для Друга» у долларах США. На виконання цього договору у вказаному відділенні банку ОСОБА_2 передала банку шляхом внесення на вкладний рахунок 7 700 доларів США, що підтверджується квитанцією №26236592 (а.с.10).

Позивач відповідно до вимог статті 110 ЦПК України, скориставшись своїм правом вибору, пред'явила позов до банку за місцезнаходженням філії юридичної особи.

Згідно статті 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на вищевикладені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про підсудність даної справи Богунському районному суду м.Житомира, в зв'язку з чим підставно відкрив провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали судді, яка постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді