Справа № 505/479/14-ц
Провадження по справі № 2/505/6/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в:

Позивач, вточнивши свої позовні вимоги остаточно наполягав на стягненні в солідарному порядку з відповідачів 108502 грн. 80 коп., та 1086,13 грн. судових витрат по сплаті судового збору, а всього 109558 грн. 13 коп., у підсумку договору купівлі-продажу від 25 вересня 2010 року, що не відбувся.

Відповідач позов визнав, що розписку написав саме він, і за себе і за співвідповідачку.

Представник відповідачки позов не визнав, стверджуючи, що його доручниця коштів не брала у наданій розписці підпис не її, про домовленість між сторонами про продаж житлового будинку вона не знала, який до речі лічиться за нею. У подальшому у судове засідання не з'являвся, хоча достеменно знав про розгляд справи у визначений термін. Чому суд вважає можливим закінчити розгляд справи без його участі.

Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, 25 вересня 2010 року позивач та відповідач уклали між собою договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1. Згідно цього відповідач отримав від позивача 10000 доларів США за проданий останнім житловий будинок; обіцяючи у подальшому посвідчити угоду нотаріально. На підтвердження угоди, відповідач написав розписку за своїм власним підписом. А, крім того підписав її і від імені своєї дружини ОСОБА_3, яка у момент укладання угоди взвгаглі не була присутня і не підписувала розписку (за поясненнями позивача). Але, оскільки зазначений житловий будинок був придбаний відповідачами у період сумісного мешкання за договором купівлі-продажу, остільки позивач вважав це житло сумісно набутим майном подружжя, яким відповідач міг розпоряджатися і без згоди відповідачки (хоча житловий будинок зареєстровано на її ім'я), тому позивач і просив стягнути вимогливу суму коштів у солідарному порядку з відповідачів оскільки взятих на себе зобов'язань відповідачі не виконали і досі не здійснили нотаріального посвідчення угоди.

Зазначені обставини стверджувалися позивачем (визнані відповідачем) і ніким не спростовані.

Між тим, ст. 65 п.1 СК України передбачає можливість розпорядження майном, що належить подружжю на праві сумісної власності за взаємною згодою. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) держаної реєстрації, згода другого з подружжя повинна бути викладена письмово (п.3 ст. 65 СК України). Відповідачки письмово такої згоди за ствердженнями позивача не давала. До того ж, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути посвідчений нотаріально. За таких умов відповідачка повинна бути звільнена від обов'язку сплатити позивачу вимогливу суму і у солідарному порядку і взагалі.

Разом з тим, факт отримання відповідачем грошей від позивача, про що свідчить розписка від 25 вересня 2010 року, при невиконанні своїх обов'язків про оформлення договору купівлі-продажу (що не спростовано), зобов'язує позивача повернути отримані кошти з урахуванням тарифу НБУ (бо згідно договору купівлі-продажу покупець-позивач зобов'язаний сплатити кошти за товар) та на підставі ст. 88 ЦПК України відшкодувати судові витрати.

Нарешті, вирішуючи спір таким чином, суд враховує, що укладена угода між позивачем та ОСОБА_4 25 вересня 2010 року є за своєю суттю нікчемною (ст.. 220 п.1 ЦК України), бо не дотримано вимоги закону про її нотаріальне посвідчення; а сума коштів переданих позивачем за придбання житлового будинку розцінюється судом як аванс, тобто, спосіб забезпечення зобов'язань зі свого боку. При цьому суд увагу на те, що угода не відбулася не з вини позивача, що ніким не спростовувалось.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 88 п.1, 212, 215, ЦПК України, ст..ст. 570 п.2 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 108502 грн. суми авансу та 1086 грн. 13 коп. судових витрат по сплаті судового збору, а всього 109558 грн. 13 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я -