Справа № 464/1955/14 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/439/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про повернення завдатку,-

встановила:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 16400грн. завдатку та понесені при зверненні з даним позовом до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири від 20 листопада 2013 року вона передала відповідачу ОСОБА_4 грошові кошти у якості завдатку у сумі 8200 гривень. За умовами договору відповідач зобов'язався в термін до 01 грудня 2013 року продати їй належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Вона ж зобов'язувалась купити зазначену квартиру та доплатити решту її вартості, яка в сукупному обсязі за взаємною домовленістю складала 385400 грн. Частина оригіналів документів була перевірена у приватного нотаріуса в присутності кількох свідків. Однак, при підготовці документів для остаточного оформлення договору купівлі-продажу квартири з'ясувалося, що квартира відповідача, яка була предметом договору, у зв'язку із боргом знаходиться під арештом на підставі постанови відділу державної виконавчої служби. А відтак, по даний час відповідачем квартира їй не продана та зобов'язання по продажу квартири ним не виконані. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути їй кошти, які були передані як завдаток, однак такі залишаються ним без реагування. Вважає, що оскільки порушення зобов'язання сталося з вини відповідача, він зобов'язаний повернути їй завдаток та сплатити суму у розмірі завдатку, а саме 16400грн. (8200грн.+8200грн.).

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 8200 (вісім тисяч двісті) грн. завдатку та суму у розмірі завдатку - 8200 (вісім тисяч двісті) грн., а всього 16400 (шістнадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2014 року заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03.04.2014 року - залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства до матеріалів справи позивачем не долучено доказів передачі коштів в сумі 8200 грн., а саме на підтвердження передачі позивачем відповідачу не представлена розписка чи інший документ, який посвідчує факт передачі позивачем коштів. Таким чином, договір попередньої купівлі-продажу квартири був укладений формально, грошові кошти позивачем не передавались, а отже позивач не мав наміру укладати договір купівлі-продажу квартири. Просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача завдатку в розмірі 8200 грн. та додаткової суми у розмірі завдатку - 8200 грн. є підставними та підлягають до задоволення, оскільки, відповідач ОСОБА_4 взяті на себе зобов"язання за попереднім договором купівлі-продажу не виконав та ухилився від укладення договору купівлі-продажу квартири.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 20 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір попередньої купівлі-продажу №1, згідно якого покупець - позивач ОСОБА_2 зобов'язалася купити, а продавець - відповідач ОСОБА_4 зобов'язався відчужити квартиру АДРЕСА_1 до 01 грудня 2013 року за ціною 385400 грн. (а.с. 3).

Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Враховуючи те, що сторони в порушення вимог ч. 1 ст. 635 ЦК України не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої ст. 657 цього кодексу для основного договору, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки за правилом ч. 1 ст. 220 ЦК України недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, оскільки відпала необхідність в забезпеченні позову, колегія суддів вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 жовтня 2014 року, а саме накладений арешт на транспортний засіб марки LANDMARK SUV4WDBQ, ДРН НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві приватної власності.

Копію рішення направити Сихівському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (м. Львів, вул. Зубрівська, 9).

Керуючись ст. 307 ч.1 п.2, ст.309 ч.1 п.3, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 жовтня 2014 року, а саме накладений арешт на транспортний засіб марки LANDMARK SUV4WDBQ, ДРН НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві приватної власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: Л.Б.Струс

Н.Л.Шумська