Справа № 204/651/2015-ц
Провадження № 2з/204/35/2015 р.
У Х В А Л А

16 березня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Калініченка М.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та зобовязання усунути недоліки в товарі,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та зобовязання усунути недоліки в товарі.

13 березня 2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову, в якій він просив накласти арешт па всі платіжні рахунки Приватного підприємця ОСОБА_2 відкриті в банках в межах заявлених позовних вимог. В обґрунтування заяви вказав на те, що на даний момент відповідач, являючись юридичною особою, має відкриті розрахункові рахунки в банках, на яких обліковуються його грошові кошти, достатні для виконання майбутнього рішення суду в даній справі. Позивач має обґрунтовані підстави побоюватись, що за час розгляду справи і в умовах економічної кризи, різких коливань курсу валют. Відповідач може розпорядитися наявними на розрахункових рахунках коштами і відчужити їх на користь невідомих осіб і ліквідуватися, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Заява передана судді Самсоновій В.В. 16 березня 2015 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець.

Заявником не надано доказів належності відповідачу, на момент звернення до суду, будь-яких рахунків, на які міг би бути накладений арешт, а вказані заявником обставини, а саме те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ґрунтуються на самих припущеннях та не мають відповідних доказів.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Так, накладення арешту на майно відповідача (платіжні рахунки) може перешкоджати його господарській діяльності.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити заявнику в задоволенні його заяви.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, ст. ст. 151-153, 168, 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та зобовязання усунути недоліки в товарі - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Самсонова