Дата документу 03.04.2015
Провадження №2/420/396/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 квітня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.
при секретарі Теплинській О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до Польщі без згоди та супроводу батька, третя особа служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Польщі без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у період з 15.06.2015 року по 16.01.2016 року, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування вимог зазначила, що 20.09.2000 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син ОСОБА_4 проживає разом з нею, вона піклується про нього, утримує матеріально та займається його вихованням. На даний час вона бажає отримати дозвіл на виїзд неповнолітнього сина за кордон, задля навчання в Університеті економіки, права та медичних наук у Кельцах (Польща), що позитивно вплине на розвиток і подальшу освіту сина та забезпечить безцінний досвід для реалізації дитини в майбутньому. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку надати нотаріально завірену заяву на дозвіл виїзду дитини за кордон.
В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Представник третьої особи служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, винести рішення відповідно до діючого законодавства, з максимальним урахуванням інтересів дитини.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.09.2000 року було розірвано рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області, що підтверджується відповідним рішенням.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ЕД № 081114 видане повторно 07 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області де батьком дитини записаний ОСОБА_2.
Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матірю за адресою: м.Київ, пер.Волго-Донський, 5/10, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Київпастранс» Автобусний парк №7 від 21.11.2014 року за №1044.
Згідно довідки спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №301 імені ОСОБА_5 з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м.Києва №148 від 10.11.2014 року, неповнолітній ОСОБА_3 навчається в 11 класі даної школи.
Як вбачається з довідки Технологічно-Гуманітарного Університету ім.Казимєжа Пуларського у м.Радом Польща PZ-041/223/2014 від 2.12.2014 року, неповнолітнього ОСОБА_3 зараховано на навчання на стаціонарному відділенні першого ступеня, економічний факультет у Технологічно-Гуманітарний Університет ім.К.Пуласього у м.Радом. Навчання починається з 01.10.2015 року, плановий термін закінчення навчання 30.09.2018 року. У період навчання студент буде проживати у студентському гуртожитку «УТХ Радом».
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).
Отже, діючим законодавством передбачена необхідність згоди обох батьків на виїзд дитини за кордон, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків у разі, якщо дитина не досягла 16-річного віку.
Як вбачається з свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час звернення до суду йому вже виповнилося 16 років.
Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає даний позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у чинність ст.313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України, а тому відсутня необхідність у наданні дозволу на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Польщі без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 досяг шістнадцятирічного віку.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,212-215, 223-233 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини до Польщі без згоди та супроводу батька, відмовити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: