Справа № 466/5033/14 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/416/15 Доповідач в 2-й інстанції: Монастирецький Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М., Шандри М.М.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а:

21.07.2014 року Львівське комунальне підприємство «Збоїща-408» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2012 року по 01.07.2014 року в розмірі 6 783,74 грн. та зобов'язання укласти договір з ЛКП «Збоїща-408» про надання житлово-комунальних послуг, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування вимог зазначило, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира є неприватизованою і складається з трьох кімнат загальною площею 64,40 кв.м. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Основним квартиронаймачем даної квартири є ОСОБА_2 на підставі ордеру № 000345 від 30.11.1987 року. Будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним, належить Львівській міській раді та перебуває на балансі ЛКП «Збоїща-408», яке несе відповідальність за безпечну експлуатацію будинків. Мешканцям будинку АДРЕСА_1, в тому числі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, надаються послуги централізованого теплопостачання, централізованого гарячого і холодного водопостачання та водовідведення, а також послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території та інше. В свою чергу, ЛКП «Збоїща-408» має укладені угоди та проводить розрахунки з виробниками послуг: на вивіз та утилізацію твердих побутових відходів, на електропостачання житлових будинків, на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем, на централізоване теплопостачання та гаряче водопостачання житлових будинків, на ліквідацію аварій і пошкоджень внутрішньобудинкових інженерних мереж, на проведення дератизації та дезінфекції, на централізоване водопостачання і водовідведення. Однак відповідачі, починаючи з 01 серпня 2012 року по 01 липня 2014 року, не вносять в повному обсязі плату за комунальні послуги. Заборгованість за вказаний період у них становить 6 783,74 грн., а саме: за утримання будинку та прибудинкової території - 4486,07 грн.; за центральне опалення - 602,66 грн.; за гаряче водопостачання -1695,01 грн. На неодноразові попередження про необхідність погашення заборгованості відповідачі не реагують, а тому ЛКП «Збоїща-408» змушене звернутись в суд.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» 1005 (одна тисяча п'ять) гривень 75 копійок заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, 103 (сто три) гривні 93 копійки за надані послуги центрального опалення за період з липня 2013 по червень 2014 року включно та 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. судового збору, а всього 1353 (одна тисяча триста п'ятдесят три) гривні 28 копійок.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Львівське комунальне підприємство «Збоїща-408», яке вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було взято до уваги доказів та пояснення представника позивача, оскільки з відомостей про нарахування та оплату послуги від 18.07.2014 року вбачається, що заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, гаряче водопостачання та централізоване опалення становить 6 783 грн. 74 коп. Стверджує, що суд в оскаржуваному рішенні посилався на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2014 року, яким в задоволенні зустрічного позову ЛКП «Збоїща-408» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про сягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено у зв'язку з його безпідставністю. Однак у зазначеному рішенні не вказано, що суму заборгованості за житлово-кумальні послуги боржникам потрібно списати або визнати недійсною. Звертає увагу на те, що заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 постійно зростає, тому ЛКП «Збоїща -408», керуючись п. 4. ст. 223 ЦПК України, 21.07.2014 року звернулося знову до суду за захистом своїх законних прав, оскільки ціна позову та період заборгованості за житлово-комунальні послуги змінилися. Просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідачка ОСОБА_2 у своїх запереченнях на скаргу її доводи не визнала, вказавши на безпідставність скарги, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю, в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення (а.с. 104), в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, матеріалів справи достатньо для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Проте зазначеним вимогам закону дане рішення частково не відповідає.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ЛКП «Збоїща-408» є комунальним підприємством, яке відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради № 365 від 08 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» визначено виконавцем послуг у житлових будинках м. Львова, а саме: з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій, централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та централізованого водовідведення тощо.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані, проживають в неприватизованій трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, що знаходиться на території діяльності ЛКП «Збоїща-408». ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем даної квартири, що підтверджуються долученою до справи довідкою ЛКП «Збоїща-408» з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 1873 від 18.07.2014 року (а.с. 11).

ЛКП «Збоїща-408» в якості доказу на підтвердження наявності боргу відповідачів по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, центральне опалення та гаряче водопостачання на загальну суму 6783,74 грн. долучило до позову відомості про нарахування та оплату послуг квартиронаймача ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).

Задовольняючи частково позовні вимоги ЛКП «Збоїща-408», суд першої інстанції вірно застосував чинне законодавство зазначивши, що відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 66 ЖК Української РСР плата за користування житлом обчислюється, виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК Української РСР).

Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо.

Згідно положень ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

У відповідності до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вірно послався на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2014 року згідно якого: первісний позов ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» про перерахунок нарахованих оплат за неналежно надані житлово-комунальні послуги задоволено частково, зобов'язано Львівське комунальне підприємство «Збоїща-408» провести перерахунок плати ОСОБА_2, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, за житлово-комунальні послуги за період з січня 2007 року по січень 2013 року та зарахувати всі здійснені переплати за такі послуги в рахунок майбутніх платежів, у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено у зв'язку з їх безпідставністю; у задоволенні зустрічного позову Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги - відмовлено у зв'язку з його безпідставністю (а.с. 52-53); зазначивши, що дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

З матеріалів справи, а саме вказаного вище рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2014 року вбачається, що ЛКП «Збоїща-408» було відмовлено в задоволенні заявленого ним позову за період з липня 2010 року по червень 2013 року (включно) щодо утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3480,32 грн., опалення в сумі 582,51 грн. та гаряче водопостачання в сумі 1695,84 грн.

У зв?язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції про те, що з відповідачів на користь Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» підлягає до стягнення частина заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з липня 2013 року по червень 2014 року (включно).

З відомості про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що станом на 01 липня 2013 року заборгованість становить 3480,32 грн.(а.с. 4), а станом на 01 січня 2013 року - 2863,37 грн.

За період з липня 2013 року по червень 2014 року позивачем проведено нарахування за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території по даній квартирі в сумі 1469,62 грн. Відповідачами у вищевказаний період будь-яку проплату за надані послуги не проведено.

Районний суд частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» 1005,75 грн. заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, врахував корекцію в сумі 463,87 грн. (1469,62 - 463,87), проте з цим погодитись не можна виходячи з наступного.

З відомості про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території також вбачається, що в червні 2014 року проведено корекцію суми заборгованості на 463,87 грн. З матеріалів справи вбачається, що дана корекція проведена по нарахуваннях за надані послуги в період з жовтня 2005 року по лютий 2008 року (а.с. 79).

Враховуючи, що станом на 01 січня 2013 року сума заборгованості по наданих послугах становить 2863,37 грн., дана корекція не може бути застосована до погашення заборгованості, яка виникла за період з липня 2013 року по червень 2014 року.

В той же час, позивачем не доведено, що ним проведено повний перерахунок плати ОСОБА_2, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, за житлово-комунальні послуги по січень 2013 року у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2014 року, хоча такий розрахунок позивачем був поданий під час слухання справи в апеляційній інстанції (а.с. 80-81).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що з відповідачів слід стягнути в користь ЛКП «Збоїща-408» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2013 року по червень 2014 року в розмірі 1469,62 грн., змінивши рішення в цій частині.

З відомості про нарахування та оплату послуг з постачання гарячої води по квартирі за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що станом на 01 липня 2013 року заборгованість становить 1695,01 грн., аналогічна сума боргу зазначена і станом на 01 липня 2012 року (а.с. 5).

За період з липня 2013 року по червень 2014 року позивачем будь-які нові нарахування за надані послуги з постачання гарячої води по цій квартирі не проводились.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що позовна вимога в частині стягнення з відповідачів 1695,01 грн. заборгованості за послуги з постачання гарячої води по квартирі за адресою АДРЕСА_1, є необґрунтованою і районний суд підставно відмовив в задоволенні такої.

З відомості про нарахування та оплату послуг з центрального опалення по вказаній квартирі вбачається, що станом на липень 2013 року заборгованість становить 582,51 грн. (а.с. 6).

За період з липня 2013 року по червень 2014 року за надані послуги позивачем нараховано 1987,54 грн., відповідачами за надані послуги проведено оплату в сумі 1883,61 грн.

Тому судова колегія дійшла висновку, що районним судом підставно стягнуто з відповідачів в користь позивача 103,93 грн. за надані ним послуги з центрального опалення за період з липня 2013 по червень 2014 року включно.

Колегією суддів також встановлено, що в період з липня 2013 року по червень 2014 року комунальні послуги, за які позивачем проведено нові нарахування, надавались, а будь-які докази того, що послуги, надані ЛКП «Збоїща-408» відповідачам були неякісними або надавалися не в повному обсязі в суді, як першої так і апеляційної інстанції, не здобуто і відповідачі з належно оформленими претензіями - актами до позивача не звертались.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов'язання відповідачів укласти договір з ЛКП «Збоїща-408» про надання житлово-комунальних послуг, вірно зазначивши, що договірні зобов'язання базуються на принципі волевиявлення сторін, згідно з яким вирішення судом неврегульованих питань (умов), що виникли при укладенні договору, можливе за спільною згодою сторін, якої відповідачі не виявили, а виняток з цього правила становлять лише договори, засновані на державному замовленні.

В обґрунтування прийнятого рішення суд правильно послався на ст. 627 Цивільного кодексу України, якою визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Крім того вірно зазначив, що договір є погоджена дія двох або більше сторін спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частини 1, 2, 4 статті 202 ЦК України), а зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково стягнув солідарно з відповідачів в користь позивача понесені останнім судові витрати не врахувавши, що стягнення таких в солідарному порядку статтею 88 ЦПК України не передбачено, а відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарна відповідальність передбачена лише за виконання обов'язку, який встановлений законом або договором.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо.

За таких обставин, рішення районного суду, як таке, що ухвалене при частковій невідповідності висновків суду обставинам справи, слід змінити з викладенням в іншій редакції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 3, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» 1005 (одну тисячу п'ять) гривень 75 копійок заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, 103 (сто три) гривні 93 копійки за надані послуги центрального опалення за період з липня 2013 року по червень 2014 року включно та 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. судового збору, а всього 1353 (одну тисячу триста п'ятдесят три) гривні 28 копійок - змінити та викласти в наступній редакції:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 в користь Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» - 1469,62 грн. (одну тисячу чотириста шістдесят дев'ять гривень 62 копійки) заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, 103,93 грн. (сто три гривні 93 копійки) за надані послуги центрального опалення, за період з 01 липня 2013 року по червень 2014 року включно, а всього 1573,55 грн. (одну тисячу п'ятсот сімдесят три гривні 55 копійок).

Стягнути порівну з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь Львівського комунального підприємства «Збоїща-408» - по 121,80 грн. (всього 243,60 грн.) оплаченого судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Монастирецький Д.І.

Судді: Копняк С.М.

Шандра М.М.