Справа № 569/3185/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -
В обґрунтування позову зазначається, що згідно із письмовим договором позики від 19 червня 2014 року відповідач зобов'язався повернути позивачу борг у сумі 4000 грн. до 01 вересня 2014 року. Не дивлячись на те, що установлений строк повернення боргу минув, своє грошове зобов'язання ОСОБА_2 не виконав, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідає, що змушує останнього звернутися до суду за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 4 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позиченої суми боржник зобов'язується по вимозі кредитора сплатити пеню в розмірі 2 % від неповерненої суми за кожен день прострочки повернення боргу. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити йому суму боргу 4000 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 60 грн. та сплатити пеню в сумі 14 320 грн. Покликаючись на наведене, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити. У зв'язку з неявкою відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав.
Суд, зі згоди позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
Судом встановлено, що 19 червня 2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого останній отримав у позику 4000 грн. з терміном повернення до 01 вересня 2014 року без нарахування відсотків.
Відповідно до п. 4 договору позики у випадку несвоєчасного повернення позиченої суми боржник зобов'язується по вимозі кредитора сплатити пеню в розмірі 2 % від неповерненої суми за кожен день прострочки повернення боргу.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Згідно ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За положенням ст. 1050 цього ж кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, частиною другою якої визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем відповідно до умов договору, суд приймає його до уваги.
Вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 243,60 грн.
На підставі ст. ст. 526, 610, 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задоволити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін