Справа № 442/2200/15-ц
Провадження № 6/442/31/2015
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомика А.П.,

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши матеріали подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, за погодженням з начальником ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_1, за погодженням з начальником ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_2, звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №442/3959/14-ц, виданого 22.09.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь опікуна ОСОБА_4 аліменти на малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, вимога виконавчого документу боржником не виконується, а тому вважає, що її слід обмежити у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ на розгляд подання не з'явився.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянинці ОСОБА_3 слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України". Зазначеною нормою Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: п. 2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; п. 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" (зі змінами) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" регламентовано право субєкта владних повноважень, а не суду, вчинити певні дії.

Посилання державного виконавця на норму ст. 377-1 ЦПК України, як на норму, якою регламентовано порядок розгляду судами питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), не дає суду правової підстави вирішити питання про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника, без спеціальної матеріальної норми, як це передбачено Конституцією України.

Крім цього, державним виконавцем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_3 може виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобовязання, а також доказів чи даних, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Інших правових підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, державний виконавець не навів.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1, за погодженням начальника ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали

Суддя