АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22-ц/793/887/15
Соснівський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"31" березня 2015 р. м. Черкаси

Суддя Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області Фетісова Т. Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради та до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про визнання недійсним і скасування рішення, визнання права на оренду незаконним, визнання незаконним та скасування договору оренди, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, вилучення інформації про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила:

- визнати недійсним та скасувати п.1.5 рішення Черкаської міської ради №3-1088 від 09.08.2012 про надання безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 480,00 кв. м., та, з правом викупу для будівництва і обслуговування домоволодіння, земельної ділянки, площею 158,00 кв. м., по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним право ОСОБА_2 на оренду земельної ділянки, площею 158,00 кв. м., по АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати договір оренди від 27.02.2013 щодо земельної ділянки, площею 158,00 кв. м., по АДРЕСА_1, укладений між Черкаською міською радою та ОСОБА_2;

- скасувати державну реєстрацію зазначеного вище договору оренди земельної ділянки;

- вилучити з державного реєстру інших речових прав запис №3711150 від 21.11.2013 про державну реєстрацію зазначеного вище договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2015 у задоволенні позову відмовлено.

На це рішення позивачка подала апеляційну скаргу, якою просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. При цьому апелянтом не сплачено судовий збір з посиланням на п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

У зв'язку з тим, що апелянтом не сплачено судовий збір ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2015 її залишено без руху та надано апелянту строк для сплати судового збору в сумі 609,00 грн., який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

При цьому апеляційний суд відхилив доводи апелянта про те, що її звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» як позивача за подання позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки апелянтом не надано апеляційному суду доказів вчинення щодо неї кримінального правопорушення внаслідок якого їй було завдано матеріальні збитки та того, що даний позов про припинення права користування земельною ділянкою іншою особою спрямований на відшкодування цих збитків.

Також апеляційний суд врахував роз'яснення, надані судам Пленумом ВССУ у п.12 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Копію ухвали про залишення без руху апеляційної скарги апелянт отримала 23.03.2015, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заявою від 24.03.2015 апелянт просила апеляційний суд звільнити її від сплати судового збору як потерпілу від кримінального правопорушення на відшкодування збитків від якого заявлено позов, переглянути суму судового збору яку слід сплачувати та зменшити її. В обґрунтування апелянтом зазначено про те, що згідно витягу з кримінального провадження №0002114 вона є потерпілою. Її позовні вимоги є похідними щодо одна одної, отже не повинні оплачуватися окремо судовим збором. Все майно апелянта знищено внаслідок вчинення кримінального правопорушення щодо неї. Апелянт є пенсіонеркою з невеликим розміром пенсії.

Однак апеляційний суд вважає, що наведені вище обставини не свідчать про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2015, оскільки, як зазначалося вище, даний позов заявлено про визнання недійсним і скасування рішення, визнання права на оренду незаконним, визнання незаконним та скасування договору оренди, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, вилучення інформації про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Перелічені позовні вимоги не свідчать про застосування такого способу захисту порушеного права як відшкодування матеріальних збитків, що є необхідним для звільнення апелянта від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

У даному випадку заявлені позовні вимоги є пов'язаними між собою підставами виникнення та доказами, якими їх обґрунтовано, оскільки мова йде про скасування рішення органу місцевого самоврядування та договору на підставі яких у особи виникло право користування земельною ділянкою, припинення цього права та скасування його державної реєстрації, отже, в аспекті роз'яснень, наданих судам Пленумом ВССУ у п.12 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» про необхідність окремої оплати самостійних вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою, кожна із 5 самостійних немайнових позовних вимог має бути оплачена судовим збором. Доводи апелянта про протилежне є безпідставними.

Згідно роз'яснень, наданих судам Пленумом ВССУ у п.29 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак у даному випадку апелянтом не надано доказів того, що її майновий стан не дозволяє їй сплатити судовий збір за розгляду апеляційної скарги на рішення суду у встановленому ЗУ «Про судовий збір» розмірі, отже у задоволенні її клопотання про зменшення суми судового збору слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, враховуючи викладене вище, та те, що ОСОБА_1 не усунула недоліки зазначені в ухвалі суду про залишення її апеляційної скарги без руху - не сплатила судовий збір, а тому, у відповідності з ч. 2 ст. 121 та ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ч. 2 ст. 121, ст. 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради та до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про визнання недійсним і скасування рішення, визнання права на оренду незаконним, визнання незаконним та скасування договору оренди, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, вилучення інформації про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т. Л. Фетісова