Справа №493/52/15-ц
Провадження№ 2/493/147/15
У Х В А Л А

16.04.2015 Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.

ПРИ СЕКРЕТАРІ - ПОГРЕБНЮК Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балті клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи (посмертної),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним та заявив клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав клопотання та пояснив, що ОСОБА_4 на час складення спірного заповіту через хворобу не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому він просить призначити у справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану заповідача, проведення якої доручити будь-якій експертній установі, крім Одеської психіатричної лікарні.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник покладаються у вирішенні клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши клопотання позивача, думку відповідача, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Позивач посилається на те, що на час складення заповіту ОСОБА_4 23.04.2014 р. остання перебувала на стаціонарному лікуванні в Балтській ЦРЛ, де померла 27.04.2014 р. Станом на 23.04.2014 р. вона не усвідомлювала своїх дій, казала речі, які неможливо було зрозуміти, під час лікування приймала ліки, які могли вплинути на її свідомість.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 показали, що вони відвідували ОСОБА_4 в лікарні, і та впізнавала оточуючих, спілкувалася погано, не все було можливо зрозуміти.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що зі слів її батька ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_4 не могла адекватно спілкуватися.

Свідок ОСОБА_8 лікар Балтської ЦРЛ пояснив, що під час стаціонарного лікування хворої ОСОБА_4 відмічалася «вялість», недостатня фізична активність, на що пливало наявне у неї захворювання цироз печінки. Однак до 25 квітня 2014 року ОСОБА_4 була в свідомості. Психотропних препаратів вона не отримувала, а тільки кардіотропні, сечогінні, такі, що покращують роботу печінки.

Вказані обставини можуть викликати сумнів у психічному стані спадкодавця ОСОБА_4 на час складення спірного заповіту.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.144, 145, 202 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача ОСОБА_9 про призначення судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним судово-психіатричну експертизу ОСОБА_4, померлої 27.04.2014 р., проведення якої доручити експертам Вінницької обласної психіатричної лікарні№2.

На вирішення експертизи поставити наступне питання:

Чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складення заповіту 23 квітня 2014 року?

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи та медичну картку стаціонарного хворого №1902 ОСОБА_4.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст..ст.384 та 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову експерта без поважних причин від покладеного на нього обовязку.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяти днів.

СУДДЯ