Справа № 344/2778/15-ц
Провадження № 2/344/2241/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21.11.2001 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиці Івано-Франківської області зареєстрував шлюб з відповідачкою.

Спільних дітей від шлюбу у подружжя немає.

Спільне життя у подружжя не склалось через втрату взаєморозуміння між ними у зв"язку з різними поглядами на життя та різними інтересами. Тривалий час подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде, шлюбних відносин не підтримуює. Кожен живе своїми інтересами, внаслідок чого шлюб існує формально. Спору щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя немає. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим. Просив позов задоволити, шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з"явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі у зв"язку з виїздом за межі України, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 8).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 сторони 21.11.2001 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиці Івано-Франківської області, про що зроблено запис в Книзі реєстрації актів про одруження за № 1536 (а.с.4).

Спільних дітей від шлюбу у подружжя немає.

Позивач стверджує, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивача шлюб їх існує формально, миритися він не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.11.2001 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиці Івано-Франківської області, про що зроблено запис в Книзі реєстрації актів про одруження за № 1536 слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.11.2001 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиці Івано-Франківської області, про що зроблено запис в Книзі реєстрації актів про одруження за № 1536 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.