АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/885/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Дерунець О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Корнієнко Н. В.
при секретаріАнкудінову О.І.

за участю:

представника позивача Попельнюх Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (ПАТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.02.2008 року ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням кредитних зобов'язань станом на 20.02.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 34681,92 грн., а тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення в судовому порядку суми заборгованості.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2015 року в задоволені позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_7 понесені судові витрати в сумі 3552 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Акцент-Банк» оскаржило його в апеляційному порядку та посилаючись на його невідповідність нормам матеріального і процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.02.2008 року ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що жодних платежів за вказаним договором здійснено не було, у зв'язку з чим станом на 20.02.2013 року заборгованість за договором кредиту склала 34681,92 грн., в тому числі: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 16879,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10675 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1627,71 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 2-4).

Оскільки відповідач ОСОБА_7 заперечував укладення кредитного договору між ним та позивачем, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2013 року була призначена судово-почеркознавча експертиза.

Згідно висновку експертизи № 1473/14-23 № 23/15-23 від 20.01.2013 року рукописний текст заповнення анкети-заяви від 23 лютого 2008 року в ПАТ «Акцент-банк» виконано не ОСОБА_7, а іншою особою від його імені; підпис від імені ОСОБА_7 в кредитному договорі б/н від 23.02.2008 року, укладеного між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_7, виконано не ОСОБА_7, а іншою особою від його імені з наслідуванням будови зразків його підписів; шість завірюючих написів і підписів від імені ОСОБА_7 в копіях паспортних даних та коду, а саме: «Копія вірна ОСОБА_7 23.02.08» - виконані не ОСОБА_7, а іншою особою (а.с. 102-109).

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі.

Судом першої інстанції вірно прийнято до уваги висновок експертизи як належний та допустимий доказ, оскільки для визначення належності підпису на кредитному договорі та інших документах відповідачу ОСОБА_7 необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє.

Позивачем не було спростовано іншими доказами висновки експерта щодо неналежності підпису у спірному договорі та інших документах ОСОБА_7

Клопотання про призначення повторної експертизи позивачем також не заявлялось.

Крім того, колегія суддів враховує, що у 2008 році відповідачем ОСОБА_7 було втрачено паспорт та ідентифікаційний код, про що він повідомляв позивача та просив з'ясувати обставини видачі кредиту (а.с. 46).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведення відповідачем ОСОБА_7 своєї непричетності до укладення 23.02.2008 року кредитного договору із ПАТ «Акцент-банк» та отримання кредиту у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За таких обставин, вимоги ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором є необґрунтованими та неправомірними, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Судом першої інстанції також відповідно до положень ст. 88 ЦПК України вирішено питання щодо стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_7 судових витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 3552 грн.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі доказах і з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції - залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :