Справа № 460/2603/14-ц
Провадження №2/460/252/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Бундз М.Р.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області, треті особи - відділ Держземагенства у Яворівському районі Львівської області та Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» про визнання незаконним та скасування рішення суб»єкта владних повноважень та визнання незаконним та скасування Державного акта про право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 в заяві до суду просить постановити рішення, яким визнати недійсним та скасуватита рішення тринадцятої сесії шостого скликання Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області №1160 від 27 квітня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_4» та визнання незаконним та скасування Державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2012 року, виданий ОСОБА_4 покликаючись на те, що на підставі рішення Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області за №1160 від 27 квітня 2012 року відповідачем ОСОБА_4 було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, площею 0,0995 га в селищі Шкло по АДРЕСА_1, Яворівський район, Львівська область. Він вважає, що в результаті цієї приватизації земельної ділянки, відповідач ОСОБА_4 також незаконно приватизувала частину земельної ділянки, що знаходиться під його гаражем виходячи з нижче наведеного.

Так, згаданий гараж був встановлений ще його покійним батьком - ОСОБА_5, за дозволом керівництва ЯДГХП «Сірка», де батько працював та мав у постійному користуванні земельну ділянку і ця обставина підтверджується довідкою №31 від 22 липня 2014 року. Отже, його покійний батько не самовільно встановив гараж, а з дозволу керівництва ЯДГХП «Сірка», як на той час, користувача спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації, або сільської, селищної міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради Міністрів Автономної Республіки Крим.

На даний час, він, після смерті батька, продовжує користуватися гаражем і відповідно і земельною ділянкою, яка знаходиться під ним та має намір, на законних підставах, отримати цю частину землі у власність. Про такі наміри свідчить і його заява до Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області від 11 липня 2014 року. Хоче зауважити, що відповідно до ст.118 Земельного кодексу України. відповідач ОСОБА_4 не мала права отримати у власність земельну ділянку (під гаражем), якою вона не користувалася, оскільки таким користувачем був він.

Крім цього, також хоче звернути увагу на те, що неподалік його гаража та земельної ділянки відповідача ОСОБА_4, знаходиться трансформаторна підстанція «РУ 0,4», розташована по вулиці Незалежності селища Шкло Яворівського району Львівської області. Йому також відомо, що дана підстанція знаходиться у користуванні чи у власності ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ».

З вказаної підстанції у сторону його гаража та через, вже приватизовану відповідчаем ОСОБА_4 земельну ділянку, проходить підземний кабель, який забезпечує електроенергією споживачів ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ».

Відповідно до п.5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року за №209, охоронні зони електричних мереж встановлюються: увздовж підземних кабельних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки, обмеженої вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх кабелів на відстань 01 метра.

Згідно п.9 згаданих Правил, у межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунків і пристроїв без письмової згоди енергопідприємтв, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється: будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд.

На даний час, охоронна зона кабельної лінії приватизована ОСОБА_4 і, жодних сервітутів на момент її приватизації, щодо її використання, не укладено, що підстверджується відсутністю відповідних поміток у виданому ОСОБА_4 Державному акті про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1.

Також він наголошує, що на момент підготовки ним позову до суду, відповідачем ОСОБА_4, в охоронній зоні було споруджено огорожу, що є грубим порушенням вказаних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним».

Згідно ч.2 ст.158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебуваються у власності громадян і юридичних осіб.

Частина 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, п.п. б), г), д), захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

В свою чергу, згідно п.п. 3, 4, 5, 10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуться бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вважає, що Шклівська селищна рада Яворівського району Львівської області. порушуючи вимоги ст.118 Земельного кодексу України, своїм рішенням за№1160 від 27 квітня 2012 року, надала ОСОБА_4 у власність частину земельної ділянки, якою вона не користувалася та відповідно вона незаконно отримала частину земельної ділянки у власність на підставі державного акту серії НОМЕР_1, що знаходиться під його гаражем. А також, при виготовленні оскаржуваного державного акту, не враховано межі охоронної зони та не накладено відповідні сервітути щодо користування даною земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_3, дав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просить позов задовольнити в повному об»ємі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог позивача ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування рішення Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області за №1160 від 27 квітня 2012 року та визнання незаконним та скасування Державного акта про право власності на земельну ділянку на ім»я ОСОБА_4 від 23листопада 2012 року, не визнав та суду пояснив, що гараж позивача в селищі Шкло Яворівського району Львівської області на спірній земельній ділянці є тимчасово спорудою, яку споруджено самовільно, без жодних дозвільних документів. При встановленні в натурі та узгодженні меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_4, при підготовці нею технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку в селищі Шкло по АДРЕСА_2 Яворівського району Львівської області, позивач ОСОБА_3 не мав жодних претензій до меж суміжних землекористувань. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та незаконними, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області в судовому засіданні позовних вимог позивача ОСОБА_3 про визнання визнання незаконним та скасування рішення №1160 Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області від 27 квітня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_4» та визнання незаконним та скасування Державного акта про право власності на земельну ділянку від 23 листопада 2012 року, виданий ОСОБА_4, теж не визнав,вважає вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить в задовленні позову відмовити.

Представник Управління Держкомзему у Яворівському районі Львівської області, як третя особа, в судове засідання не з»явився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» в судове засідання не з»явився, направивши до суду письмове повідомлення про розгляд справи у його відсутності з прийняттям рішення відповідно до вимог закону.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що позивач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

З довідки голови об»днаного профкому Новояворівського державного гірничохімічного підприємства «Сірка» та Новояворівського державного підприємства «Екотрансенерго» за №31 від 22 липня 2014 року вбачається, що дійсно, за усною домовленістю між адміністрацією ЯДГХП «Сірка» та працівником підприємства ОСОБА_5 у жовтні 1990 року було досягнуто згоди про будову тимчасової споруди (дерев»яного гаража без капітального фундаменту) поруч з трансформаторною підстанцією біля санаторія-профілакторія. При цьому наголошувалося, що в даному місці проходить силовий кабуль електропостачання і тимчасов споруда (гараж) може бути знесена або переусунута при першій необхідності проведення ремонтних робіт з електропостачання санаторію-профілакторію чи прилеглих до нього будівель.

Як вбачається з письмової заяви позивача ОСОБА_3 до Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області від 11 липня 2014 року, він звертався про надання йому дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування гаража, площею 0,0030 га., по АДРЕСА_1

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, що перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцемзнаходження земельної ділянки.

Стаття 114 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення.

Згідно ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції селищних рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рішення тринадцятої сесії шостого скликання Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області за №1160 від 27 квітня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_4» було підставою передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, площею 0,0995 га, що розташована в селищі Шкло по АДРЕСА_2 Яворівського району Львівської області і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Також рішенням тринадцятої сесії шостого скликання Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області за №1160 від 27 квітня 2012 року, ОСОБА_4 було затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0995 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 в селищі Шкло Яворівського району Львівської області.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2012 року, підтверджує право власності ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_2 на земельну ділянку, площею 0,0995 га, що розташована по названій адресі і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2.

Як вбачається з копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 грудня 1992 року, ОСОБА_4 належить, в цілому, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_2

З матеріалів технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянки ОСОБА_4 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що відповідач ОСОБА_4 дотрималася необхідних законних вимог при виготовленні нею технічної документації із землеустрою, щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку.

Стаття 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними в судовому порядку.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення тринадцятої сесії шостого скликання Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області №1160 від 27 квітня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_4» прийняте відповідно до вимог діючого законодавства і відповідачу ОСОБА_4 на законних підставах передано у власність земельну ділянку, загальною площею 0,0995 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 в селищі Шкло Яворівського району Львівської області, а Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2012 року, виданий ОСОБА_4, підтверджує її право приватної власності на згадану земельну ділянку по вказаній адресі, а тому суд не находить підстав для їх скасування.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.118, 152, 155, 158 Земельного Кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення тринадцятої сесії шостого скликання Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області №1160 від 27 квітня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_4» та визнання незаконним та скасування Державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2012 року, виданий ОСОБА_4, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга про оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.