У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Стефанишин М.М., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про забезпечення позову-,

встановив:

6 квітня 2015року представник ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.4.2015року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Однак, після постановлення судом даної ухвали, представником ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Ужгородському міському відділу УДМС вчиняти дії щодо реєстрації місця проживання будь яких осіб у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. та належить на праві приватної власності згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу від 13.09.2006р., - ОСОБА_3 Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач в своїй заяві просить задовольнити її в повному обсязі.

Згідно ч.1 ч.5 ст.153 ЦПК України , заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа і про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.122 ЦПК суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку ст.119-120 ЦПК .

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням, причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому незастосування заходів по забезпеченню може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, і чому саме.

Суд вважає, що забезпечення позову, а саме заборона реєстрації в квартирі інших осіб до відкриття провадження у цивільній справі суперечить ч.ч.4,5 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ч.1. ст.65 ЖК України. До того ж, заява про забезпечення позову нічим не аргументована, містить лише шаблонний зміст порушеного права, у ній не зазначено, яка на даний час є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви представника ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4