АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3047/15 Справа № 171/2708/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хоруженко Н. В. Доповідач - Бараннік О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік квітень 09 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, Дочірнього підприємства AVM ВАТ «Меліоратор» про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та Дочірнього підприємства AVM ВАТ «Меліоратор» про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та дочірнім підприємством AVM ВАТ «Меліоратор» укладено Генеральну кредитну угоду № S010/03-03/305 про надання кредитних коштів у сумі 159 711,00 доларів США, строком до 19.06.2011 року.

Відповідно до пункту 1.1 зазначеної генеральної кредитної угоди, банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди і які є її невід'ємними частинами. На підставі цього є пункту між банком та Дочірнім підприємством AVM ВАТ «Меліоратор» було укладено наступні кредитні договори, а саме : S010/03-03/310 від 02.07.2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі 159 711,00 доларів США строком до 19.06.2009 року під 15,5 % річних ( додатковою угодою № 010/03-033/310/1 від 27.10.2008 року до цього кредитного договору зменшено розмір позичкової заборгованості до 119 000,00 доларів США) та № 010/03-03/441 від 27.10.2008 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі 162 000,00 грн. строком до 19.06.2009 року під 12 %.

Згідно платіжних документів № 2 від 07.07.2008 року, № 3 від 17.07.2008 року та № 1 від 22.08.2008 року Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» Дочірньому підприємству AVM ВАТ «Меліоратор» було надано кошти по кредитному договору № S010/03-03/310 від 02.07.2008 року у сумі 45 000 доларів США, 52 000 доларів США та 22 000 доларів США відповідно, а згідно платіжного документу № 02 від 05.11.2008 року по кредитному договору № 010/03-03/441 від 27.10.2008 року - 135 954 гривні 775 копійок.

Крім того, у забезпечення зобов'язань за Генеральною кредитною угодою № S010/03-03/305 між банком та відповідачем ОСОБА_3 03.07.2008 року укладено договір поруки № S010/03-03/305/2, відповідно до якого ОСОБА_3 на добровільних засадах зобов'язався перед банком відповідати по борговим зобов'язанням Дочірнього підприємства AVM ВАТ «Меліоратор».

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що станом на 05.07.2013 року заборгованість Дочірнього підприємства AVM ВАТ «Меліоратор» по кредитному договору № S010/03-03/310 від 02.07.2008 року склала 140 603, 32 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.08.2013 року відповідає 1 123 842 гривнам 34 копійкам, а за договором № 010/03-03/441 від 27.10.2008 року - 163 214 гривень 30 копійок, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» вимушено було звернутись з даним позовом до суду.

В уточненому позові Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просило стягнути на свою користь у солідарному порядку з ОСОБА_3 та Дочірнього підприємства AVM ВАТ «Меліоратор» виниклу станом на 26.05.2014 року заборгованість за кредитним договором № S010/03-03/310 від 02.07.2008 року у сумі 885 158 гривень 60 копійок, а по договору № 010/03-03/441 від 27.10.2008 року - 200 380 гривень 77 копійок.

Не погодившись з позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною вимогою про визнання укладеного з банком договору поруки недійсним.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто з дочірнього підприємства AVM ВАТ «Меліоратор» на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк аваль» виниклу станом на 26.05.2014 року заборгованість кредитним договором № S010/03-03/310 від 02.07.2008 року у розмірі 885 158 гривень 60 копійок, і по договору № 010/03-03/441 від 27.10.2008 року - у розмірі 200 380 гривень 77 копійок. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2015 року у вступній частині рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року щодо предмета позовних вимог виправлена описка.

Додатковим рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2015 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року доповнено четвертим абзацом наступного змісту : « У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним - відмовити».

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на допущені порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило зазначене рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Доводи Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про не вірне застосування судом першої інстанції пункту 4 статті 559 ЦК України, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 2.4 Генеральної кредитної угоди № S010/03-03/305 від 02.07.2008 року, конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки за користування кредитними коштами, об'єкти кредитування, визначаються сторонами окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в рамках цієї генеральної угоди.

Як видно із пункту 1.1 кредитного договору S010/03-03/310 від 02.07.2008 року та пункту 1.1.4 кредитного договору № 010/03-03/441 від 27.10.2008 року, кредит повинен бути повернутий позичальником в строк до 19.06.2009 року включно.

В той же час, відповідно до пункту 4.1 договору поруки № S010/03-03/305/2 від 03 липня 2008 року порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя ( п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України).

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що вимога про повернення кредитної заборгованості Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» була направлена на адресу поручителя ОСОБА_3 лише 21.05.2013 року, тоді як згідно пункту 4.1 договору поруки № S010/03-03/305/2 від 03.07.2008 року цей договір поруки втрачає свою силу після спливу трьох років з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто 19.06.2012 року, а відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України - порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, і що судом першої інстанції, на думку колегії суддів також вірно було прийнято до уваги, рішення суду, як постановлене у відповідності до встановлених обставин та зібраних доказів по справі, відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :