Справа № 361/6105/14 Головуючий у І інстанції Пухна О.М.
Провадження № 22-ц/780/1952/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С.М.
Категорія 53 06.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Березовенко Р.В., Голуб С.А.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до садівничого об єднання «Трудовик», ОСОБА_3 про скасування наказів, поновлення на займаній посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до садівничого об'єднання «Трудовик» (далі - СО «Трудовик»), ОСОБА_3 про скасування наказів, поновлення на займаній посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що наказом голови СО «Трудовик» № 04/14 від 28 травня 2014 року її прийнято на посаду заступника голови СО «Трудовик» - коменданта з 29 травня 2014 року з посадовим окладом згідно штатного розпису. Розпорядженням № 02/14 від 28 травня 2014 року «Про доповнення назви посади «комендант» СО «Трудовик» у зв'язку з відсутністю в штатному розписі посади «Заступник голови СО «Трудовик», обов'язки заступника голови СО «Трудовик» покладено на посаду коменданта. Проте, наказом голови СО «Трудовик» № 38/14 від 12 липня 2014 року наведене вище розпорядження № 02/14 від 28 травня 2014 року визнане таким, що втратило чинність у зв'язку з тим, що викладені у внутрішньому розпорядженні об'єднання положення суперечать штатному розпису СО «Трудовик», затвердженому Радою СО «Трудовик» та конференцією цього об'єднання.

Позивач зазначала, що наказом № 39/14 від 12 липня 2014 року її призначено на посаду коменданта СО «Трудовик» з посадовим окладом згідно штатного розпису, з випробувальним терміном в 2 місяці, а наказом № 56/14 він 27 липня 2014 року її звільнено з посади з 28 липня 2014 року у зв'язку з неоформленням трудових відносин з СО «Трудовик» в установленому законодавством порядку (не наданням трудової книжки, документів про освіту, заяви про призначення на посаду коменданта) та не проходженням випробувального терміну.

Оскільки її звільнення з роботи було здійснено з порушенням вимог трудового законодавства, ОСОБА_2, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати незаконним та скасувати розпорядження № 02/14 від 28 травня 2014 року «Про доповнення назви посади «комендант» СО «Трудовик»; визнати частково недійсним розпорядження № 04/14 від 28 травня 2014 року в частині призначення її на посаду заступника голови СО «Трудовик»; визнати незаконними та скасувати наказ голови Ради СО «Трудовик» № 38/14 від 12 липня 2014 року «Про визнання розпорядження № 02/14 від 28 травня 2014 року недійсним», № 39/14 від 12 липня 2014 року «Про призначення на посаду коменданта» та №56/14 від 27 липня 2014 року про звільнення її з посади коменданта; зобов'язати СО «Трудовик» поновити її з 29 липня 2014 року на посаді коменданта та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі у розмірі 13 282 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28 травня 2014 року розпорядженням голови СО «Трудовик» № 02/14 «Про доповнення назви посади комендант СО «Трудовик», у зв'язку з відсутністю в штатному розписі посади «Заступник голови СО «Трудовик» покладено обов'язки заступника голови СО «Трудовик» на посаду коменданта. Доповнено назву посади комендант словами «Заступник голови СО «Трудовик». Назву посади комендант записано в такій редакції: заступник голови СО «Трудовик» - комендант (т.1, а.с.88).

Того ж дня, наказом голови СО «Трудовик» № 04/14 від 28 травня 2014 року ОСОБА_2 прийнято на вказану вище посаду заступника голови СО «Трудовик» - коменданта з 29 травня 2014 року з посадовим окладом згідно штатного розпису (т.1, а.с.2, 89).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 прийнято на посаду заступника голови СО «Трудовик» для того, щоб вона могла за відсутності голови СО «Трудовик» проводити прийом громадян та членів об'єднання й виконувати певні обов'язки голови СО «Трудовик».

Відповідно до положень пунктів 38-41 статуту СО «Трудовик» конференція об'єднання приймає положення про оплату праці, та інші внутрішні акти об'єднання. Затверджує план діяльності об'єднання, схеми доходів та видатків, встановлює порядок розподілу доходів (прибутків), види, розміри і напрямок використання фондів і резервів об'єднання, встановлює ставки і посадові оклади штатним працівникам об'єднання, затверджує штатний розпис (далі - Статут).

Згідно з пунктом 54 Статуту члени садівничих товариств об'єднання приймають участь своєю працею у діяльності, а також особи, які працюють в об'єднанні по трудовому договору, складають трудовий колектив об'єднання. Оплата праці працівників садівничого товариства проводиться по рішенню конференції об'єднання у відповідності до законодавства про працю. У межах фонду оплати праці конференція визначає форми і системи оплати праці.

Пунктом 52 Статуту передбачено, що голова Ради об'єднання може одноособово приймати рішення по поточних питаннях діяльності об'єднання, приймати на роботу та звільняти в установленому законом порядку осіб, які працюють в об'єднанні по трудовому договору.

Згідно з пунктом 49 Статуту Рада об'єднання здійснює підбір та розстановку кадрів штатних посад об'єднання.

По справі встановлено, що у штатному розписі СО «Трудовик» на 2014 рік посада заступник голови СО «Трудовик» - комендант відсутня (а.с.21)

Як вбачається з пояснень голови СО «Трудовик» ОСОБА_3 на засіданні членів Ради СО «Трудовик» їй було вказано про необґрунтованість виданих нею вказаних вище розпоряджень №02/14 та №04/14 від 28 травня 2014 року, а тому наказом №38/14 від 12 липня 2014 року ці розпорядження були скасовані.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 було прийнято на неіснуючу посаду у СО «Трудовик», а розпорядження голови СО «Трудовик» № 02/14 від 28 травня 2014 року «Про доповнення назви посади «комендант» СО «Трудовик» було видане у порушення вимог наведених вище положень Статуту.

По справі встановлено, що наказом голови СО «Трудовик» №38/14 від 12 липня 2014 року вказані вище розпорядження №02/14 та 04/14 від 28 травня 2014 року визнані такими, що втратили чинність у зв'язку з тим, що суперечать штатному розпису СО «Трудовик» (т.1, а.с.58).

Відповідно до ч.1 ст.26 КЗпП при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

Строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців (ч.1 ст.27 КЗпП України).

Згідно з ч.2 ст.28 КЗпП України, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що під час випробування працівник вважається прийнятим на роботу, але з умовою, що укладений з ним трудовий договір буде розірвано, якщо він не витримає випробування.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом голови СО «Трудовик» № 39/14 від 12 липня 2014 року ОСОБА_2 призначено на посаду коменданта СО «Трудовик» з посадовим окладом згідно штатного розпису з випробувальним терміном два місяці. З даним наказом позивач була ознайомлена того ж дня у присутності членів правління ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (т.1, а.с.26). Позивачу встановлено випробувальний термін, оскільки вона за час роботи на посаді заступника голови СО «Трудовик» - коменданта зарекомендувала себе некомпетентним працівником.

Встановлено, що позивач фактично приступила до виконання обов'язків коменданта СО «Трудовик» на підставі наказу № 39/14 від 12 липня 2014 року, що підтверджується копією членської книжки ОСОБА_8, в якій ОСОБА_2 19 липня 2014 року особисто вказала свою посаду «комендант»; даними наказів №46/14 від 19 липня 2014 року та №50/14 від 24 липня 2014 року, якими оголошені позивачу попередження за неналежне виконання посадових обов'язків коменданта (т.1, а.с. 24, 199, 200, 248).

Відповідно до положень ч. 3 та ч.4 ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Отже, установивши, що ОСОБА_2 була ознайомлена з наказом № 39/14 від 12 липня 2014 року про призначення її на посаду коменданта СО «Трудовик» з випробувальним терміном у два місяці, фактично приступила до виконання своїх обов'язків, відмови від встановлення випробувального терміну, що було б підставою для відмови у прийнятті на роботу, не подавала та вказаний наказ не оскаржувала, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що 12 липня 2014 року між сторонами укладено трудову угоду з випробувальним терміном у два місяці.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за час випробувального терміну ОСОБА_2 були оголошені попередження за неналежне виконання посадових обов'язків коменданта, що підтверджується наказами №46/14 від 19 липня 2014 року та №50/14 від 24 липня 2014 року (т.1, а.с.24, 199, 200). Зазначені обставини також підтверджуються копією акту від 12 липня 2014 року, складеного за результатами виконання доручення голови СО «Трудовик» за заявою садовода ОСОБА_9 від 12 липня 2014 року щодо вивезення електроопори, яка перешкоджає руху автотранспорту (т.1, а.с.29, 30).

25 липня 2014 року головою СО «Трудовик» письмово попереджено ОСОБА_2 про звільнення з займаної посади з 28 липня 2014 року на підставі ст.28 КЗпП у зв'язку з не проходженням випробувального терміну, що підтверджується даними акту від 25 липня 2014 року (т.1, а.с.118).

Як вбачається з копії виписки протоколу засідання ради СО «Трудовик» від 27 липня 2014 року членами СО «Трудовик» одноголосно прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 з займаної посади.

Встановлено, що наказом голови СО «Трудовик» №56/14 від 27 липня 2014 року позивача звільнено з посади коменданта з 28 липня 2014 року у зв'язку з неоформленням трудових відносин з СО «Трудовик» в установленому чинним законодавством порядку (не наданням трудової книжки, документів про освіту, заяви про призначення на посаду коменданта) та не проходженням випробувального терміну (т.1, а.с.25). З даним наказом ОСОБА_2 ознайомлена в присутності ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_5

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач не довела, що вона надавала трудову книжку для укладення трудового договору, оскільки таких даних матеріали справи не містять.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 є правомірним, оскільки позивач не пройшла випробування через невідповідність роботі, на яку її прийнято.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування розпоряджень 02/14 та № 04/14 від 28 травня 2014 року, оскільки вказані розпорядження втратили чинність на підставі наказу голови СО «Трудовик» №38/14 від 12 липня 2014 року.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що звільнення ОСОБА_2 є незаконним, оскільки при прийнятті її на роботу вона згоду на застосування випробувального терміну відповідно до ст.26 КЗпП України не давала, є необгрунтованими, оскільки по справі встановлено, що позивач була ознайомлена з наказом № 39/14 від 12 липня 2014 року про призначення її на посаду коменданта СО «Трудовик» з випробувальним терміном у два місяці, фактично приступила до виконання своїх обов'язків, відмови від встановлення випробувального терміну, що було б підставою для відмови у прийнятті на роботу, не подавала та вказаний наказ не оскаржувала.

Інші докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в позові ОСОБА_2 та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді