АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Кулянди М.І.,

секретаря Лук'янишиної М.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ТОВ ТРК ТВА -Марчука Д.П, представника ОСОБА_3 та

ОСОБА_4. - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „ТВА", ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „ТВА" (далі - ТОВ „ТРК „ТВА"), ОСОБА_3, ОСОБА_4. про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Вказував на те, що він працює начальником лінійного відділу міліції на ст.Чернівці УМВС України на Львівській залізниці.

За час перебування на цій посаді будь-яких порушень дисципліни чи законів України не допускав, має заохочення, грошові винагороди та відзнаки.

18 березня 2014 року в приміщення лінійного відділу міліції зайшли представники громадських організацій, зокрема: ВО „Майдан", ГО „Інспекція по нагляду за діяльністю правоохоронних органів", ГО „Антикорупційний комітет", „Правого сектору", об'єднання Афганістану „Ніхто крім нас", а також кореспонденти ТОВ „ТРК „ТВА" та „5 каналу", які погрожуючи, застосуванням сили, вимагали в нього та його заступника написати рапорти про звільнення з займаних посад.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-525/15 головуючий у І-й інстанції Слободян Г.М.

категорія:41 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Пізніше представники вказаних організацій, не отримавши його згоди на проведення прес-конференції, запросили працівників лінійного відділу міліції на ст. Чернівці ОСОБА_3, ОСОБА_4., для дачі інтерв'ю засобам масової інформації, під час якого кожним з вказаних осіб в усній формі була розповсюджена недостовірна інформація відносно нього як керівника лінійного відділу міліції на ст.Чернівці, чим порушено його особисті немайнові права.

Зокрема ОСОБА_3 була розповсюджена недостовірна інформація такого змісту: „... не проводилися службові розслідування так як мало бути, не відбиралися в мене пояснення, просто принципово наказ на покарання без будь-яких пояснень, без нічого.... Да, я не виконував вказівки, які давав мені ОСОБА_1, тому що, я вважав що вони були злочинними, безпідставними."; „...зняли теж безпідставно з водія - ОСОБА_6..."; - „Були підписі всі, всі, окрім особливо наближених людей... Крім цих, всі підписалися, абсолютно всі підписалися"; - „Значить, дальше, з прокуратури надходило ряд подань , про притягнення мене, ОСОБА_7, всіх працівників СГБ , можете це перевірити згідно наказу начальника відділу нашого, нас всіх було притягнуто до дисциплінарної відповідальності по декілька разів"; - „Після цього було призначено керівництвом з управління службове розслідування. Головою цієї комісії було призначено ОСОБА_8., начальника штабу УМВС України на Львівській залізниці, не ОСОБА_9., який є куратором нашим, тому що ОСОБА_9 є абсолютно справедлива людина, яка не буде працювати на злочинні накази. Він би по справедливості би прийняв би рішення, однак, його не призначили. Приїхав ОСОБА_8. Призначили ОСОБА_8, а ОСОБА_8 на той час сказав що „ОСОБА_1, все буде так, як нам потрібно". А чому так було, а тому що ОСОБА_1 нікого не боявся у нього у міністерстві був ОСОБА_10 - керівник апарату УМВС, той який його кришував. Той на прямую дзвонив ОСОБА_11, ОСОБА_11 на пряму дзвонив ОСОБА_8 і це все питання вирішувалося"; „Значить мною, було написано скаргу на ім'я начальника Управління ОСОБА_11., про те, що я не згідний з тими наказами, які на покарання. В результаті службової перевірки були виявлені факти, що даний наказ був незаконним і його було скасовано, внесено зміни", - „Дальше, значить після чого ОСОБА_1; мала бути атестація десь 16 серпня по моєму, я ще тоді виконував обов'язки начальника СГБ. Перед 16 серпня приїжджає до нас перевірка з Управління з інспекції по особовому складу. Значить за те, що я не дозволив їм сфотографувати вміст свого сейфу, на кадровій комісії мене було знято з займаної посади. Це згідно вказівки ОСОБА_1, ще раз кажу….", - „…. СГБ, коли я його очолював в мене в нього входив старший інспектор СГБ ОСОБА_4. Ті разом із сержантами зайшли в московський поїзд для того, щоб зняти з поїзда двох п'яних провідників московського поїзда. Так як вони були п'яні, і вони бачили як в московський поїзд заносилися весільні плаття, які є і до сих пір і направляються на Москву, це ні для кого не є секретом. Однак після цього, поступив до мене дзвінок, я був після слідчо-оперативної групи, так ходив в середу завжди я був відповідальним, поступив до мене дзвінок від ОСОБА_1, який сказав мені: „…Швиденько забери своїх працівників, щоб там їх не було. Тому їх там не повинно бути". Я кажу: „… добре, немає питань, зараз я їх заберу. Подзвонив, кажу хлопці, так і так, згідно вказівки начальника, ви маєте цей поїзд покинути…"; - „В той момент коли особовий склад збирався

на нараду, він спеціально збирав особовий склад, ОСОБА_1, для того щоб вони могли вивести металобрухт з локомотивного депо Чернівці. Це ні для кого не є секретом. Однак, ОСОБА_12 був хитрішим, він перехитрив його. Чому? Тому що, він казав що їде в Новоселицю, він спеціально з ОСОБА_13 розподіляли маршрути, ОСОБА_12 їхав в Новоселицю або на Заставну, і в цей момент вони вивозили з локомотивного депо металобрухт. Це ні для кого не є секрет, є фотографії у ОСОБА_12, він може Вам показати. Ці самі фотографії були у ОСОБА_11. Були в нього де все абсолютно, все було вказано, як він вивозив металобрухт, яка була машина, водій все було абсолютно, все було вказано. Однак, службової перевірки по даному факту не було призначено, жодного разу, жодного разу не було призначено. Не знаю чому, на підставі чого, тому ще ОСОБА_10 дзвонив ОСОБА_11, а ОСОБА_11 в свою чергу давав вказівку тут нічого не робити, нічого….."; - „Московський поїзд певний час платили гроші, платили гроші, не знаю хто там з них чи начальник поїзду чи хто не знаю. Начальник поїзду платив гроші цьому ОСОБА_13. Коли ОСОБА_13 пішов замом по криміналу, гроші збирає ОСОБА_14, начальник БЕЗу теперішній. Це вони чотири „святих" людини - ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_15 і ОСОБА_13. Це чотири людини, які абсолютно працюють в одній купці, вони не роздільні. Ці троє, крім Яворського, тому що він начальник відділу кадрів, він пише атестаційні листи на всіх, треба чи не треба, на всіх абсолютно, це без винятку. Крім того, за цей період часу неможливо нічого зробити, на локомотивне депо не піти, на вагонне депо не піти, на пункти прийому металобрухту не піти. Всі пункти металобрухту які є в Чернівцях, згідно вимог чинного законодавства, в них повинен бути присутнім працівник Львівської залізниці і транспортної міліції, для того, щоб не було елементів верхньої будови колій, розумієте, про що я говорю. Так, мають бути всі представники. Однак, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_13 з усіх пунктів прийому металобрухту збирали гроші, і це ні для кого не секрет. Тому що, хто би туди не пішов: „Йдіть звідти бо зараз подзвоню Вашому начальнику". „Пряма була вказівка нікуди не ходити, нікому абсолютно…."; - Відносно ОСОБА_1 порушені були кримінальні провадження за перевищення ним службових повноважень. Однак, він не був відсторонений від виконання своїх функціональних обов'язків, раз, чому? По-друге: воно було закрите безпідставно, кримінальне провадження. Після цього, ОСОБА_1, коли ми написали на нього скаргу, значить, в сторону мою, в сторону ОСОБА_20, в сторону Жураківського, того самого ОСОБА_12, того самого ОСОБА_7 і ряду інших працівників, були здійснені утиски. Чому? Нас постійно принижували. Навіть було таке, що пів четвертої ранку, ОСОБА_1 п'янствував в цьому магазині „Люкс", і збирав слідчу - оперативну групу, я тоді був в слідчо-оперативній групі. Він збирав слідчу - оперативну групу п'яний, абсолютно п'яний, він розпивав спиртні напитки і збирав слідчо-оперативну групу. Це було. І цей факт теж був вказаний начальнику управління, однак, ніхто не приймав ніяких рішень. Тому що, ОСОБА_1 сказав: „…Поки є міністр ОСОБА_21 і ОСОБА_10, мені ніхто нічого не зробить"; Після чого, коли вже почалась ця, вже революція; ставлю Вас до відома, що ОСОБА_1 викликав мене, особисто; я був після сутки, я був тут ночував в залі, бо було наряд несення служби. Викликав мене і сказав мені : „Йди бери відеокамеру", хоча відеокамера була ОСОБА_14, і знімай людей, які агресивно були налаштовані проти діяльності Партії регіонів", для того щоб потому їх можна було притягувати до кримінальної відповідальності. Це була його пряма вказівка, хоча не знаю чому, камера була не моя, камера ОСОБА_14"; - „Так,.. виконував політичне замовлення. Звичайно, що так, тому мене й зняли. Він спеціально сказав: що, йди, бери камеру і знімай тих людей які виїжджають, спеціально їдуть на Київ, щоб ми бачили хто на Київ їде і агресивно налаштовані…."; - І нехай розкаже про всі схеми, як вони знімали гроші, як він, з водія знімав по 300 гривень, за що?, він зняв з посади цього самого ОСОБА_16; - „…Але мені відомо, що за вивіз дизпалива ОСОБА_1 тоже в місяць отримав з ОСОБА_13 гроші. Так само, як за вивіз платтів на Росію, це все була схема спланована, вони все отримували як воно мало бути"; - „…Відсотки, він ставить сам собі, відсотки він ставить всім. Однак, за заниження відсотків мало би бути призначене службове розслідування…."; - Той самий ОСОБА_17., який прийшов до нас будучи начальником „Грифона", він прийшов до нас, на мою посаду, він написав рапорт. Я будучи ще на посаді, мене ще ніхто не зняв, він на мою посаду написав рапорт. І тепер з моїх дверей, з мого кабінету якого я займав, зняли табличку за вказівкою ОСОБА_1. За його вказівкою зняли. І він сказав, що: „…Я тут начальник і буде так як я сказав"; - „…Це вже не перший рік ОСОБА_1 пускає мене у відпустку; …дивіться він пускає мене у відпустку; у 14-му році за 13-тий. Це вже два роки підряд, до речі, і коли я пішов у відпустку, значить ОСОБА_1 сказав:, „..що не грайтеся у політичні ігри, і передайте тому кого тут немає, що за ці політичні ігри можуть відірвати руку, навіть і голову"... це було в мою адресу; - Відносно нього порушені два кримінальні провадження - одне було у нас в прокуратурі; - інша була - в нічному клубі „Егоїст" з 22 на 23 серпня, він будучи в стані алкогольного сп'яніння, вступив в суперечку із невідомими особами, з якими він побився. Однак, ну звичайно, татусь йому все залагодив, тому що ну як синок працює на такій посаді, треба щоб нічого не було. Знову на це начальник управління закрив очі, і абсолютно тихо ніхто ніякого службового розслідування не було. Хоча мало бути службове розслідування. Як перше кримінальне провадження було закрите, так само й інше..".

Вважав, що дана інформація містить надумані ОСОБА_3 обставини про його протиправні дії, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідачем ОСОБА_4. була розповсюджена недостовірна інформація такого змісту: „...Мені сказали люди, що от провідники Софіївської нашої же прицепки перебувають в нетверезому стані... Да, в той час вони були в нетверезому стані. Але ж подзвонив мені ОСОБА_3 по вказівці ОСОБА_1 і ОСОБА_18, які сказали, щоб я звідти пішов та ніякі протоколи не складав. І після того, почалися в мою адресу утиски..."; - „ А на рахунок контрабанди сигарет і які перекидалися в Чернівцях, хлопець кидав сигарети в сумку, і ОСОБА_18 із начальником міліції ОСОБА_1 зайшли в поїзд. Його відізвали сюди, під відділ, з ним переговорили і рішили так, що людина має платити йому. І одного разу я, будучи на пероні, ще із одним старшим лейтенантом міліції ОСОБА_19, сиділи тут, біля кафе „Буфет", називається. В цей момент той громадянин, який займався контрабандою сигарет, чекав ОСОБА_1, бо ОСОБА_1 з відділу вийшов, і той, якби нас би не було, той би йому передав гроші. Но, ОСОБА_1, побачив, що ми є, і з магазину вийшов та й пішов. Да, я з тою людиною розмовляв неодноразово, і він так казав що, йому сказали так: ти працюй, закидай, але ж з це, відповідна сума має платитися". На запитання особи з залу: „То єсть кришував?"; - ОСОБА_20: - „Так".

Вважав, що вказана інформація не відповідає дійсності і спростовується рішенням про закриття відносно нього кримінального провадження за відсутності в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, та спрямована на приниження його честі, гідності і ділової репутації як керівника лінійного відділу на станції Чернівці.

Вказував також на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі ТОВ „ТРК „ТВА" у телевізійному ефірі програми „ІНФОРМАЦІЯ_2" була поширена інформація такого змісту: „...Ця подія стала останньою краплею для чернівчан і сьогодні вони вирушили до начальника міліціонера-злочинця...", „Присутні спершу попросили аби ОСОБА_1, як керівник злочинного угрупування відрікся від своєї посади", „....Прикривання різних злочинів, хабарництво, невиплата відпускних та заниження заробітної плати своїм підлеглим, зловживання посадовим становищем, розбійні порушення й повна безкарність - про таке керування ОСОБА_1 розповіли правоохоронці. Далі справа за прокуратурою";

Вважав, що подана в ефір інформація є перекрученою, недостовірною, негативною, спотворює набуту ним за роки роботи в органах внутрішніх справ суспільну оцінку його ділових і професійних якостей при виконанні ним службових обов'язків та порушує його право на повагу до честі, гідності і ділової репутації.

Посилаючись на ці обставини, просив:

визнати недостовірною та такою, що порочить і принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розповсюджену ОСОБА_3 та ОСОБА_4. 18 березня 2014 року в приміщенні ЛВ міліції на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці;

визнати, недостовірною та такою, що порочить і принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, розповсюджену у телевізійному ефірі програми „ІНФОРМАЦІЯ_2" на телеканалі TOB „ТРК „ТВА" ІНФОРМАЦІЯ_1;

зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4. у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, яка принижує і порочить його честь, гідність та ділову репутацію в такий же спосіб, в якій вона була розповсюджена та оголошення мотивувальної частини рішення суду про спростування недостовірної інформації на нараді з участю всього особового складу лінійного відділу міліції на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці, представників ВО „Майдан", ГО „Інспекція по нагляду за діяльністю правоохоронних органів", ГО „Антикорупційний комітет", представників „Правого сектору" та об'єднання Афганістану „Ніхто крім нас", а також представників TOB „ТРК „ТВА" та „5 каналу", які були присутні при розповсюджені цієї інформації;

зобов'язати ТОВ „ТРК „ТВА" у місячний термін, з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі ТОВ „ТРК „ТВА" у телевізійному ефірі програми „ІНФОРМАЦІЯ_2", у такий же самий спосіб, у який вона була розповсюджена, а саме: шляхом зачитування диктором телепередачі „ІНФОРМАЦІЯ_2" мотивувальної та резолютивної частини рішення суду із заголовком „Спростування" в вечірньому ефірі та в повторі телепередачі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28).

Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ст.ст.297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч.4 ст.277 ЦК).

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в пунктах 15, 21 постанови від 27 лютого 2009 року №1 „ Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у ЗМІ (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися „виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у ЗМІ з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 станом на 18 березня 2014 року працював начальником лінійного відділу на ст. Чернівці Управління МВС України на Львівській залізниці, тобто обіймав публічну посаду.

У п.19 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що суди, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

За змістом ст.30 Закону України „Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Відповідно зі ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів визначаються законами України: "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", „Про телебачення і радіомовлення", „Про інформаційні агентства" та „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Так, ст. 42 Закону України від 16 листопада 1992 року "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" передбачено, що редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо ці відомості є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Зі змісту цієї норми випливає, що свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст. 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Аналіз зазначеного національного законодавства та ст. 10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Право на недоторканність ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадку, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена „з явним злим умислом", тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку.

Цивільно-правовий захист честі, гідності та ділової репутації від певних висловлювань допустимий лише при дотриманні свободи думки і слова, вільного вираження своїх поглядів та переконань, закріплених в ст.34 Конституції України, а необхідність обмежувати вираження думок є менш гострою стосовно публічних осіб.

Інформація, що була висловлена відповідачами ОСОБА_4. та ОСОБА_3 на прес-конференції 18 березня 2014 року, яка проходила в приміщенні лінійного відділу міліції на ст. Чернівці, на представляє собою не що інше, як точку зору та особисту суб'єктивну оцінку дій ОСОБА_1 як керівника.

Відповідачі висловлювали деякі свої припущення щодо порушення кримінальних справ проти позивача, що не може розцінюватись як приниження ділової репутації, честі та гідності.

Вказані відомості про позивача як публічну особу були висловлені в рамках свободи слова та вільного вираження поглядів, тому зазначене не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію.

Отже, висловлена та розповсюджена інформація, є оціночними судженнями відповідачів, тому відповідно до ст.277 ЦК України, не є предметом судового захисту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Враховуюче наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Завгородньго ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: