АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/819/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівОхріменко Н. І. , Фетісової Т. Л.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 4 лютого 2015 року по справі за позовом представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 до приватного підприємства "Дніпро" про визнання договору оренди землі недійсним

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області від 4 лютого 2015 року з позовом до ПП "Дніпро" про визнання договору оренди землі недійсним. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,34 га, розташованої в адміністративно-територіальних межах Угловатської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

У 2007 році між позивачем та ПП "Дніпро" був укладений договір оренди землі на право користування зазначеною ділянкою. Вказаний договір позивач вважає недійсним з тих підстав, що до договору не долучено плану або схеми земельної ділянки, її кадастрового плану та акта визначення меж земельної ділянки в натурі, що унеможливлює її ідентифікацію, не визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Тому просив суд визнати недійсним вищезазначений договір оренди землі.

В ході розгляду справи представник відповідача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності на звернення до суду у зв'язку з тим, що договір оренди був підписаний 24.02.2007 року, про умови договору сторонам було відомо.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 4 лютого 2015 року в задоволенні заяви представника позивача про визнання поважними причин пропущення позовної давності та поновлення строку позовної давності відмовлено. У задоволенні позову відмовлено. Із змісту судового рішення вбачається, що відмовлено в позові за відсутністю порушення прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що судом неправильно досліджено та надано оцінку доказам, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. вказує, що позивачем пропущено строки позовної давності з поважних причин, які полягають у тому, що після підписання договору оренди землі позивачка не отримала належного їй примірника договору та вважала, що він відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 33, позивачка є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,34 га, розташованої в адміністративно-територіальних межах Угловатської сільської ради Христинівського району Черкаської області. 24 лютого 2007 року між позивачем та ПП "Дніпро" був укладений договір оренди належної позивачу земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на час укладення договору, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4-6, 11, 17, 19 Закону України "Про оренду землі" є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Суд встановив, що в договорі відсутня така умова, як визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Однак суд прийшов до висновку що відсутність такої умови не порушує прав позивача і не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Суд також відмовив у заяві про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними не вказавши, які саме причини він визнав не поважними.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія виходить із вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України - не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань та вважає, що при вирішенні спору слід виходити із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, судам необхідно встановлювати, чи дійсно порушуються права позивача у зв'язку з відсутністю в договорах оренди зазначених умов, їх істотності, а також з'ясувати, в чому саме полягає порушення законних прав позивачів.

Із змісту позовної заяви та наявних у справі доказів, змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач не вказав які саме його права порушені, не визнані чи оспорені, не вказав, у чому полягають дії чи бездіяльність відповідача при порушення його прав.

Загальною нормою - ст. 323 ЦК України, на яку послався суд, та спеціальною нормою - ст. 11 Закону України "Про оренду землі", встановлено, що ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди несе орендодавець, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У разі прострочення установлених договором землі строків передачі об'єкта оренди, ризик його випадкового знищення або пошкодження у цей період несе сторона, яка допустила прострочення його передачі.

Таким чином, питання ризику знищення чи пошкодження об'єкту оренди врегульовано законом, але у випадку не згоди сторін договору із вимогами закону, вони можуть змінити умови ризику знищення майна.

Оспорюваний договір стосовно даного питання застережень не має, однак відсутність такого застереження не призвело до порушень прав позивача, оскільки ці відносини врегульовані законом.

Якщо позивач не бажає продовжувати відносини оренди на попередніх умовах, він має право на внесення змін до договору в установленому порядку.

Такі істотні умови оренди землі як кадастровий номер, умови передачі у заставу, проект відведення були введені в ст. 15 Закону України "Про оренду землі" Законами України від 16.09.2008 року та від 7.07.2011 року і на момент підписання договору у 2007 році їх не існувало і позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Таким чином висновок суду про відмову в позові за відсутністю правових підстав, ґрунтується на наявних у справі доказах та нормах матеріального права.

Разом з тим висновки суду щодо застосування до даних правовідносин норм матеріального права щодо строків позовної давності суперечать нормам матеріального закону.

Судом не враховано, що початок перебігу строків позовної давності нерозривно пов'язаний із встановленням факту порушення прав особи.

Отже для застосування закону про строки позовної давності в першу чергу слід встановити чи є в наявності факт порушення, невизнання або оспорювання прав особи. Якщо такий факт встановлено, то відповідно починається перебіг строку на звернення за захистом порушеного права

Якщо факту порушень прав особи не встановлено, відсутній і початок перебігу строку на звернення за захистом не порушеного права.

Своїм рішенням суд встановив факт відсутності порушення прав позивачки ОСОБА_6 укладеним договором оренди, та обґрунтовано вказав, що це є самостійною підставою для відмови в позові. Проте в цьому ж рішенні суд помилково дійшов до висновку про початок перебігу з 2007 року строку звернення до суду позивачкою ОСОБА_6 за захистом не існуючого порушеного права.

Встановивши по даному спору відсутність факту порушень прав позивача, суд повинен відмовити в позові лише з цих підстав, без розгляду заяв сторін про застосування строків позовної давності та про поновлення таких строків.

По вказаним мотивам рішення суду в частині відмови у визнанні поважними причин пропуску строків позовної давності та поновленні строку слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 11, 15 Закону України "Про оренду землі", ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 4 лютого 2015 року по справі за позовом представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 до приватного підприємства "Дніпро" про визнання договору оренди землі недійсним задовольнити частково, рішення суду змінити.

Скасувати рішення в частині відмови у задоволенні заяви про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними та у поновленні такого строку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення рішення колегії і можуть бути оскаржені в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :