Справа № 367/1021/15 Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/2232/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 9 14.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 6 лютого 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту відповідності (ототожнення) нежитлових приміщень до будівель промисловості, заінтересована особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Олбі-Інк», -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт відповідності (ототожнення) належних йому на праві приватної власності нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 до будівель промисловості.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 6 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження зв'язку з тим, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заявник, через свого представника ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

За правилами ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31 березня 1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.98 р. № 15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернув увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Отже, вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав лише фізичних осіб, а не будь-яких суб'єктів. Тому заяви про встановлення фактів, що стосуються прав юридичних осіб, суду не підвідомчі і можуть розглядатися в порядку позовного провадження.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_2 посилається на те, що він як власник нерухомого майна є суб'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, засноване ним ТзОВ «Олбі-Інк» як користувач такого майна є його податковим агентом, а тому встановлення факту відповідності (ототожнення) належних йому приміщень до будівель промисловості суттєво впливає на права інтереси заявника та заінтересованої особи як суб'єктів податкових відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, законним і обґрунтованим є висновок судді суду першої інстанції про наявність спору про розмір суми податкових зобов'язань з податку на нерухомість, оскільки встановлення факту відповідності (ототожнення) нежитлових приміщень до будівель промисловості буде впливати не лише на особисті чи майнові права заявника, а й безпосередньо стосуватися прав та обов'язків заінтересованої особи, яка є юридичною особою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження з підстав, передбачених ч. 4 ст. 256 ЦПК України, постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів роз'яснює ОСОБА_2, що він має право подати позов щодо відповідності (ототожнення) нежитлових приміщень до будівель промисловості на загальних підставах.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 256, 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 6 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: