АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3340/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/504/К/15 Макарова Т.Ю.
Категорія № 34 (I) Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, моральної шкоди та стягнення судових витрат. В процесі судового розгляду позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму фізичного зносу автомобіля «Нісан» в розмірі 12194 грн., на відшкодування моральної шкоди 10000 грн., на відшкодування витрат на правові послуги 1600 грн., на відшкодування витрат на оплату послуг нотаріуса (довіреність представника) 250 грн., на відшкодування витрат на проведення авто товарознавчого дослідження 817 грн. та відшкодування судового збору 347 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 18.02.2014 року приблизно о 06.25 год. відбулась ДТП за участю належного йому на праві власності автомобіля «Нісан» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_4 Вина відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення, підтверджується постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова група «TAC». Листом № 3894 від 07.04.2014 року страхова компанія повідомила позивача про розрахунок страхової виплати та перерахувала 19490,62 грн.

Після ремонту автомобіля фактична вартість відновлювального ремонту склала 31684 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки 12194 грн., що складає різницю між фактичними витратами на ремонт та страховою виплатою, а саме - суму фізичного зносу автомобіля.

Моральна шкода, яку оцінює в 10000 грн., спричинена у зв'язку з пошкодженням його автомобіля та неможливістю ним користуватись. Вона полягала у суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з протиправною поведінкою відповідача та пережитим стресом внаслідок неочікуваного зіткнення, що стало порушенням звичного ритму життя.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу суду від 16 січня 2015 року позовні вимоги позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 12193 грн. 38 коп., на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., на відшкодування судового збору - 347,00 грн.

Достягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 140,20 грн.

В задоволенні вимог щодо стягнення інших судових витрат, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. Вважає, що суд неправомірно визнав належним розрахунком коефіцієнту фізичного зносу автомобіля згідно звичайної довідки ПАТ «Страхова група «ТАС», оскільки страхова компанія не є спеціальною експертною установою, а тому не мали право самовільно розраховувати коефіцієнт фізичного зносу. Також вважає, що, оскільки ліміт відповідальності за полісом становить 50000 грн., то, відповідно даний матеріальний збиток повністю покривається лімітом відповідальності страховика та повинен бути виплачений ПАТ «СГ «ТАС» відповідно до умов полісу. На його думку, позивач намагається стягнути повну вартість нових запчастин, а тому до таких запчастин і слід застосувати коефіцієнт фізичного зносу. Крім того, стягуючи моральну шкоду, суд не врахував, що позивач не надав доказів завдання йому такої шкоди, а, крім того, станом на 29.04.2014 року автомобіль позивача вже був відремонтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2014 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем «ВАЗ-21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 по автодорозі м. Кривий Ріг - Інгулець в м. Кривому Розі, в районі перехрестя с. Дем'янівка, рухаючись з напрямку ст. Інгулець Інгулецього району в бік жилмасиву Інгулець, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Нісан» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. дорожнього руху.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2014 року ОСОБА_4 був визнаний винним за ст. 124 КУпАП і йому було призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350 грн. (а.с. 8).

Зазначена постанова суду не була оскаржена і набрала законної сили 01 квітня 2014 року.

Відповідно до страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3396622 (а.с. 65), ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила на користь позивача 19490 грн. 62 коп. Даний факт не оспорюється позивачем та підтверджується страховим актом (а.с. 106), розрахунком суми страхового відшкодування (а.с. 107) та листом ПАТ «Страхова група «ТАС» від 07.04.2014 року, в якому зазначено, що матеріальний збиток, завданий ОСОБА_2 становить 31425,00 грн., коефіцієнт зносу замінених складових дорівнює 11934,38 грн., у зв'язку з чим сума страхового відшкодування становить: 31425 - 11934,38 = 19490,62 грн. (а.с. 108).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки суми відновлювального ремонту, визначеного страховою компанією та витратами позивача на ремонт автомобіля, фактично співпадають, то сума фізичного зносу автомобіля позивача, яка не сплачена страховою компанією, підлягає стягненню з відповідача, як з особи, яка заподіяла шкоду. Також суд першої інстанції, стягуючи моральну шкоду, виходив з того, що саме пошкодження автомобіля та переживання щодо його ремонту мали безпосередній вплив на емоційний стан позивача, у зв'язку з чи він зазнав моральних страждань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Суд першої інстанції правильно застосував вимоги ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2014 року, дії відповідача ОСОБА_4 по керуванню автомобілем не відповідають вимогам ПДР України та його дії знаходяться в причинному зв'язку з настанням ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно визнав належним розрахунком коефіцієнту фізичного зносу автомобіля згідно звичайної довідки ПАТ «Страхова група «ТАС», оскільки страхова компанія не є спеціальною експертною установою, а тому не мали право самовільно розраховувати коефіцієнт фізичного зносу, на думку колегії суддів, безпідставні і спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до довідки ПАТ «Страхова група «ТАС» від 14.11.2014 року, ринкова вартість автомобіля «Нісан» держ.номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 та коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля, який становить 0,4791, був визначений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністра Юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (а.с. 104).

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно врахував розрахунок страхової компанії щодо суми страхового відшкодування в розмірі 19490,62 грн., яка перерахована позивачу.

Відповідно до розрахунку № 2113 від 13.03.2014 року ФОП «ОСОБА_6, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Нісан» держ.номер НОМЕР_1, становить 31425,00 грн. (а.с. 96-102).

Як вбачається зі страхового акту ПАТ «Страхова група «ТАС» від 07.04.2014 року та розрахунку суми страхового відшкодування, з урахування коефіцієнту зносу змінених складових, який дорівнює 11934,38 грн., сума страхового відшкодування становить 19490,62 грн. (а.с. 106-107).

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що, оскільки ліміт його відповідальності за полісом становить 50000 грн., то матеріальний збиток повністю покривається лімітом відповідальності страховика та повинен бути виплачений ПАТ «СГ «ТАС», колегія суддів не приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 зазначеного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 3 п. 14 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків)

Як вбачається з акту приймання-передачі послуг від 29 квітня 2014 року, товарних чеків, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан» держ.номер НОМЕР_1, який належить позивачу, склала 31684,00 грн. (а.с. 129-131).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції, на думку колегії, дійшов вірного висновку про стягнення суми фізичного зносу автомобіля саме з відповідача ОСОБА_4, оскільки фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля в розмірі 31684,00 грн. співпадають з сумою відновлювального ремонту, визначеного страховою компанією в розмірі 31425 грн., а страхова компанія, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Колегія суддів погоджується з розрахунком суми фізичного зносу автомобіля, наведеним судом, а саме - 12193,38 грн. ( 31648 грн. фактичні витрати на ремонт - 19490,62 грн. сума страхової виплати).

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо недоведеності позивачем отримання моральних страждань, безпідставні.

Суд обґрунтовано, на думку колегії, дійшов висновку про те, що діями відповідача, з вини якого було учинено ДТП і пошкоджено автомобіль позивача, ОСОБА_2 були завдані моральні страждання, були порушені його нормальні життєві зв'язки, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди у розмірі 1000 грн. відповідає вимогам п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування (немайнової) шкоди».

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: