Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 243/7292/14 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/2551/15 Кузнєцов Р.В
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

При секретарі: Евальд Д.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з 26 серпня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та який проживає разом з нею.

Оскільки разом сторони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на виховання сина не надає вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, який було задоволено рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Крім того, дитина перебуває на диспансерному обліку у дитячому поліклінічному відділенні вузлової лікарні та їй рекомендовано лікування у лікаря невропатолога 2 рази на рік та санаторно-курортне лікування у психоневрологічному санаторії «Батьківщина» у м. Євпаторія АР Крим, щорічно, курсом лікування до 40 діб.

Передбачувані витрати викликані санаторно-курортним лікуванням сина, пов'язані із хворобою та складають на рік 12221 грн. 08 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати у грошовому еквіваленті частка відповідача якого складає 509 грн. 21 коп. щомісячно.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 18 грудня 2014 року та досягнення дитиною повноліття, тобто до 18 вересня 2024 року, а також судовий збір на користь держави у сумі 243 грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 26 серпня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та який проживає разом з нею.

Оскільки разом сторони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на виховання сина не надає вона звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, який було задоволено рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

Крім того, дитина перебуває на диспансерному обліку у дитячому поліклінічному відділенні вузлової лікарні та їй рекомендовано лікування у лікаря невропатолога 2 рази на рік та санаторно-курортне лікування у психоневрологічному санаторії «Батьківщина» у м. Євпаторія АР Крим, щорічно, курсом лікування до 40 діб. Зазначена обставина підтверджується відомостями наданими головним лікарем ДЗ «Вузлова лікарня станції Слов'янськ» ДП «Донецька залізниця».

Дослідивши всі обставини справи, суд зробив обґрунтований висновок, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу.

Передбачувані витрати викликані санаторно-курортним лікуванням дитини батьками якої є сторони по справі, пов'язані із його хворобою складають на рік 12221 грн. 08 коп.

З урахуванням викладеного, навівши у рішенні відповідні розрахунки, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 500 гр. щомісячно.

Посилання у апеляційній скарзі на обставини, щодо отримання позивачем соціальної допомоги на дитину-інваліда, а також обставин находження на утриманні відповідача його батьків, судом першої інстанції були досліджені у судовому рішенні наведені відповідні висновки з якими погоджується і колегія.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: