Справа № 465/7196/13 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/3016/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника Головного управління юстиції у Львівській області Гапеєва С.О., боржника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року у справі за клопотанням Головного управління юстиції у Львівській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку районного суду для Кракова-Сьрудмєсьця (Республіка Польща) від 05 лютого 2013 року про стягнення аліментів, -

встановила:

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року вищевказане клопотання задоволено. Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України вироку Районного суду для Кракова - Сьрудмєсьця у Кракові (Республіка Польща) від 05 лютого 2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 по 400 злотих щомісячно, починаючи з 18.01.2010 року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання Головному управлінню юстиції у Львівській області, посилаючись на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що районний суд розглянув клопотання у його відсутності, не повідомивши про час та місце розгляду справи та на те, що районний суд не врахував та не досліджував обставин, зазначених в ухвалі апеляційного суду від 30 грудня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу -ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, представника Головного управління юстиції у Львівській області Гапеєва С.О. на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали і обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Вирішуючи клопотання Головного управління юстиції у Львівській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку районного суду для Кракова-Сьрудмєсьця (Республіка Польща) від 05 лютого 2013 року про стягнення аліментів у судовому засіданні та задовольняючи його шляхом винесенням ухвали у відсутності ОСОБА_3, який є відповідачем у зазначеній справі, районний суд виходив з того, що останній належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Однак з таким висновком колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 3, 5, 6 ст. 74 ЦПК судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, що надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам. Судова повітка разом з розпискою, а у випадках, установлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а в разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час та місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. Відтак, з цією метою законодавець передбачив різні форми повідомлення особи про час і місце судового засідання та способи їх доставки викладені вище, зокрема: поштою - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, через кур'єрів, через сторону або її представника, безпосередньо в суді, телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, через оголошення в пресі. Зокрема, ч. 7 ст. 74 ЦПК передбачено можливість надіслання судової повістки за місцем роботи особи, а ч. 5 ст. 74 та ч. 3 ст. 191 ЦПК передбачено можливість повідомлення учасників цивільного процесу про день судового засідання під розписку в суді.

Відтак, оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК), а згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов'язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Отже, доводи апелянта про порушення таких прав особи не є формальними доводами.

Статтею 395 ЦПК України передбачено, що неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи суд направляв ОСОБА_3 повідомлення про розгляд клопотання та про час та місце судового засідання, однак таке повернулось до суду без вручення адресату із зазначенням - «за закінченням терміну зберігання». Тобто, повідомлення не було вручено стороні, а саме ОСОБА_3 А тому зазначення в ухвалі суду про те, що «ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи» не відповідає матеріалам справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що районним судом порушено порядок розгляду клопотання, встановлений для його розгляду.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відтак, апеляційний суд, з урахуванням викладеного, приходить до висновку про скасування ухвали з передачею питання про розгляд клопотанням Головного управління юстиції у Львівській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку районного суду для Кракова-Сьрудмєсьця (Республіка Польща) від 05 лютого 2013 року про стягнення аліментів на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначене позбавляє апеляційний суд задовольнити апеляційну скаргу в частині вирішення питання по суті, оскільки судом першої інстанції порушено порядок розгляду клопотання, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року скасувати, а питання про розгляд клопотання Головного управління юстиції у Львівській області передати на новий розгляд до цього ж районного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.