АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1420/15 Головуючий 1 інстанції: Ященко С.О.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Яцини В.Б..

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року

за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що 17 червня 1997 року згідно рішення виконкому Комінтернівської ради м. Харкова за № 148-5 йому було видано службовий ордер № 84 на право користування квартирою АДРЕСА_1

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що права власності на спірну квартиру не може бути набуто позивачем на підставі ст.. 344 ЦК України за набувальною давністю, оскільки квартира має статус службового житла і надано позивачу саме як службова і є власністю територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 344 ЦК України за набувальною давністю може бути визнано право власності за особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, і не заперечується позивачем, що спірна квартира надана йому як службове житло на підставі службового ордеру (а.с. 21) і є на даний час об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова (а.с. 54).

На підставі ст.. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю виникає у разі якщо володіння майном є добросовісним, тобто особа, яка володіє майно не знала і не могла знати про те, що володіє чужою річчю.

Позивач у позові зазначає, що спірну квартиру отримав у зв'язку з трудовими обов'язками, як службову, знає що вона є власністю територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради до якої і пред'явлено позов.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що він має право на приватизацію житла, але суд цю обставину не врахував.

Вказаний довід судовою колегією не приймається, оскільки позивач не порушував питання щодо приватизації квартири, а заявив вимогу про визнання право власності за набувальною давністю, крім того порядок приватизації житла визначений законодавством і вирішується у іншій спосіб.

Інші доводи апеляційної скарги стосовно тривалого проживання у спірній квартирі, здійснення сплати комунальних послуг, підтримання майна у належному стані не спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити..

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії