Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/4255/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Маліновська В.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Заришняк Г.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» - Федоренка Сергія Вікторовича на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року частково задоволено позов ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за Кредитним договором № 303/ЕМК73/2008-980 від 19 серпня 2008 року станом на 8 травня 2014 року в сумі 104 434 грн. 78 коп., що складається з:

- непогашеного кредиту - 30 000 грн. 00 коп.,

- несплачених відсотків - 62 640 грн. 00 коп.,

- несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань - 11 794 грн. 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» судові витрати у розмірі 1 044 грн. 35 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду в частині відмови в солідарному стягненні заборгованості з відповідачів, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що зобов'язання поручителя діє до повного виконання зобов'язання з повернення кредиту, процентів, пені і не припиняється з закінченням строку повернення кредиту, передбаченого у договорі (спливом терміну повернення кредиту).

У судове засідання апеляційного суду сторони не явились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому процесуальним законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, і ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 303/ЕМК73/2008-980, за умовами якого Банк надає Позичальнику грошові кошти в сумі З0 000,00 грн. строком до 19 серпня 2010 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 36% річних, що обчислюється виходячи з 360 днів у році. (а.с.8-9),

Відповідно до п.п.3.1.1.1. Кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок № НОМЕР_1 в Ф ВАТ КБ «Надра» Київське РУ, МФО 320564, згідно з Графіком повернення Кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Відсотки за користування кредитом нараховуються починаючи з дати надання кредиту, відсотки за користування встановлюються у розмірі 36% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Позичальник повинен сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з Графіком (п.п.З.1.2.1. Кредитного договору).

Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється Позичальником шляхом внесення готівки в касу Банку або шляхом безготівкового переказу (п.3.1.3. Кредитного договору).

Відповідно до п.8.1. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової станки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 19 серпня 2008 року позивачем і ОСОБА_4 було укладено договір поруки (а.с.10-11).

Відповідно до п.1.1., п.1.2. договору поруки ОСОБА_4 поручився перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору № 303/ЕМК73/2008-980 від 19 серпня 2008 року, в тому числі: повернути до 19 серпня 2010 року кредит в сумі 30 000,00 грн., сплатити відсотки за користування кредитним коштами із розрахунку 36% річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360), сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання Зобов'язань повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином та надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 30 000,00 грн., що підтверджується заявою ОСОБА_3 на видачу готівки № 342 від 19 серпня 2008 року (а.с. 7).

Відповідачем ОСОБА_3 не виконано зобов'язань, визначених кредитним договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, яка за період з 19 серпня 2008 року по 08 травня 2014 року становить 104 434,78 грн. та складається з: непогашеного кредиту - 30 000,00 грн., несплачених відсотків - 62 640,00 грн., несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язань - 11 794,78 грн. (а.с.5-6).

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись в обґрунтування позовних вимог на порушення відповідачем ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором та наявність у неї заборгованості, просив постановити рішення, яким стягнути з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 солідарно суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 104 434,78 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, заявлені до відповідача ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що останньою неналежно виконувалось зобов'язання за договором, внаслідок чого порушене право позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення з неї на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 сторонами не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що дія поруки припинилась в силу ст. 559 ч.4 ЦК України, оскільки кредитором протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не було пред'явлено вимоги до поручителя.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про припинення дії поруки є помилковим, оскільки за п. 5.3 договору поруки його дія закінчується належним виконанням позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань за договором поруки, судова колегія відхиляє, зважаючи на наступне.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України).

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

З огляду на наведене, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника чи поручителя не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, і тому в даному випадку судом вірно застосовано ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як встановлено судом, строк дії поруки у договорі поруки, що був укладений з ОСОБА_5, не встановлений.

Позичальник ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 19 серпня 2010 року.

З вимогою до поручителя позивач звернувся 23 вересня 2014 року після закінчення дії поруки за договором поруки від 19 серпня 2008 року, що був укладений позивачем і ОСОБА_4

В апеляційній скарзі також мітиться посилання на твердження суду про те, що банком пропущений строк позовної давності щодо стягнення за кредитним договором пені, проте це не відповідає змісту судового рішення, відповідно до якого судом з позичальника стягнуто пеню у розмірі, що зазначений у розрахунку позивача.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «НАДРА» - Федоренка Сергія Вікторовича відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: