У х в а л а

06 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Мостової Г.І., Остапчука Д.О., Наумчука М.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому посилалося на те, що 16 травня 2008 року Відкрите акціонерне товариства акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», уклало з ОСОБА_6 договір про надання кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії з лімітом 71 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим строком повернення по 15 травня 2018 року. Вказані кошти ОСОБА_6 зняв з особистого рахунку з 16 травня по 16 вересня 2008 року. Кредит зобов'язався повертати шляхом сплати до 10 червня 2013 року у розмірі 1 203 доларів США щомісячно, а в подальшому платити до 10 числа кожного місяця у розмірі 1 183 доларів США. Відповідно до умов договору ОСОБА_6 зобов'язався не пізніше 10 числа кожного наступного місяця сплачувати проценти в розмірі 13,5 % річних, а у разі виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту - у розмірі 14,5 %. Договором встановлено пеню у розмірі 0,1 % від простроченої суми заборгованості за кожен день прострочення; за порушення строків повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом - 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення прострочення до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

ОСОБА_6 не виконував договір у частині сплати процентів, у зв'язку з чим, за позовом банку Соснівський районний суд м. Черкаси у справі № 2-262/11 ухвалив рішення про стягнення з нього на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» простроченої заборгованості за процентами за період по 01 березня 2011 року в сумі 16 612,08 доларів США та заборгованості з пені за несвоєчасну сплату процентів за період по 28 березня 2011 року в сумі 45 574 грн 10 коп.

Оскільки після ухвалення вказаного судового рішення, ОСОБА_6 не сплачував проценти, а з 10 червня 2013 року не повертав кредит, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості, яка склалась станом на 31 липня 2013 року включно за простроченим кредитом в сумі 2 385,07 доларів США; за простроченими процентами з 01 березня 2011 року в сумі 23 189,88 доларів США, з пені за несвоєчасну сплату процентів з 29 березня 2011 року в сумі 190 278 грн 23 коп., з пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 688 грн 59 коп. Оскільки відповідач з 11 червня 2013 року не здійснював щомісячних виплат з повернення тіла кредиту, позивач просив стягнути з нього достроково 68 614,07 доларів США кредиту.

Посилаючись на те, що за договором поруки від 16 травня 2008 року ОСОБА_7 поручилась за виконання ОСОБА_6 вказаного кредитного договору, банк просив стягнути заборгованість в солідарному порядку.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2008 року за кредитом в сумі 68 614,07 доларів США, за простроченим кредитом в сумі 2 385,07 доларів США, за простроченими процентами в сумі 23 189,88 доларів США, з пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 190 278 грн 23 коп., з пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 688 грн 59 коп., а також 3 441 грн судових витрат, а всього 94 188,95 доларів США і 194 407 грн 82 коп. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2014 року рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2008 року в сумі 68 614,07 доларів США, за кредитом простроченим в сумі 2 385,07 доларів США, за простроченими процентами в сумі 23 189,88 доларів США, з пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 96 823 грн 61 коп., з пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 688 грн 59 коп., всього 94 188,95 доларів США і 97 512 грн 20 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, в рівних долях, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 100 грн 28 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, рішення апеляційного суду Черкаської області від 22 січня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ч. 4 ст. 559 ЦК України, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 березня 2015 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

При постановлені ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права та вважав обґрунтованими висновки про те, що позов до поручителя пред'явлений у межах шестимісячного строку від дня настання строку основного зобов'язання, тобто дати встановленої п. 3.3.3 кредитного договору - з 10 червня 2013 року, що дає підстави для покладення на відповідачів солідарної відповідальності.

Зі змісту ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого, 05 березня 2015 року, на які заявник посилається, як на підставу перегляду судового рішення, не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки в одному випадку (судове рішення, яке є предметом перегляду) суд зазначив, що позов до поручителя пред'явлений у межах шестимісячного строку від дня настання строку основного зобов'язання, а в інших випадках (рішення, на які заявник посилається, як на підставі неоднакового застосування судом норм матеріального права), зокрема в ухвалі від 12 лютого 2015 року суд виходив з того, що право кредитора і обов'язок поручителя припинилися у зв'язку із закінченням строку дії поруки, в ухвалі від 05 березня 2015 року суд касаційної інстанції послався на те, що у разі пред'явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупністю таких умов: судом касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України»).

Отже зміст заяви та додані до неї копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого та 05 березня 2015 року, не можуть свідчити про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки із них не вбачається різного тлумачення судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; відсутнє різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; відсутнє різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання спірних правовідносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; відсутнє різне застосування правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

За таких обставин, наведені заявником доводи не містять сукупність вказаних умов та ознак неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 травня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.І. Євтушенко

Г.І. Мостова

Д.О. Остапчук

М.І. Наумчук