Справа № 455/206/15-ц
Провадження № 2/455/168/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2015 року Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого, судді - Ференц О.І.

при секретарі - Нестер М.В.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Осипової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старий Самбір цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

20.02.2015р. позивачка звернулася до суду із даною позовною заявою, покликаючись на те, що у березні 2007р. звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на будівництво торгового павільйону в АДРЕСА_1. 04.04.2007р. Старосамбірська міська рада прийняла рішення про надання дозволу на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво торгового кіоску ОСОБА_1 у АДРЕСА_1. Виробничий кооператив "Архітектурно-планувальне бюро "Ренесанс" на підставі цього рішення розробило їй акт вибору земельної ділянки під будівництво торгового павільйону в м. Старий Самбір, який був згодом розглянутий районною комісією відповідних служб, яка дала згоду на вибір земельної ділянки під будівництво торгового павільйону в цьому місці.

Зазначала, що рішенням від 04.10.2007р. Старосамбірська міська рада прийняла рішення № 186, яким затвердила акт вибору земельної ділянки і надала їй дозвіл на будівництво торгового павільйону. Виробничий кооператив "Архітектурно-планувальне бюро "Ренесанс" виготовило їй Робочий проект на будівництво торгового павільйону. В період часу з березня 2008р. по даний час вона побудувала торговий павільйон по АДРЕСА_1 площею 38.3 кв. м.. 11.10.2013р. колективне підприємство "Старосамбірське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" виготовила і надало їй технічний паспорт на збудований павільйон, а 25.12.2014р. рішенням № 157 Старосамбірської міської ради присвоєно окремий вуличний номер АДРЕСА_1 на збудоване приміщення і відповідач фактично визнав її власником такого. Кожного року вона здійснює орендну плату згідно договору оренди із відповідачем та виставлених рахунків за використання земельної ділянки під збудованим торговим павільйоном. Однак в березні 2014р. представник відповідача при обстеженні земельної ділянки, на якій вона здійснила будівництво, встановив, що вона самовільно зайняла земельну ділянку площею 0.0388 га на землях громадської та житлової забудови в АДРЕСА_1 для обслуговування торгового павільйону без правовстановлюючих документів на землю, мотивуючи тим, що у неї нема договору оренди даної земельної ділянки.

Вказувала, що на даний момент для виготовлення правовстановлюючих документів на землю, на якій збудовано магазин, їй потрібно виготовити право власності на нерухоме майно на цій земельній ділянці. Відповідач не заперечує проти визнання права власності за нею на збудований торговий павільйон, так як ця будова не порушує права інших осіб міста Старий Самбір.

З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на новозбудований торговий павільйон в АДРЕСА_1.

Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на новозбудований торговий павільйон.

Представник третьої особи у справі - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, позивачка у справі, у березні 2007р. зверталася до Старосамбірської міської ради із заявою про надання дозволу на будівництво торгового павільйону в м. Старий Самбір. Рішенням Старосамбірської міської ради від 04.04.2007р. ОСОБА_1 надано дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під будівництво торгового павільйону по АДРЕСА_1 (а.с.5). Рішенням Старосамбірської міської ради № 186 від 04.10.2007р. затверджено акт вибору земельної ділянки площею 18 м. кв. під будівництво торгового павільйону в АДРЕСА_1 ОСОБА_1. Останню зобов'язано в одномісячний термін укласти з Старосамбірською міською радою договір про виплату орендної плати за використання земельної ділянки. Надано ОСОБА_1 дозвіл на будівництво торгового павільйону в АДРЕСА_1 (а.с.6).

15.08.2011р. між ОСОБА_1 з однієї сторони та Старосамбірською міською радою в особі міського голови м. Старий Самбір Грись І.М. укладено договір про плату за використання земельної ділянки, згідно п.1.1 якого власник землі передає, а землекористувач (ОСОБА_1.) приймає в користування земельну ділянку площею 30 м. кв., яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування торгового павільйону. Земельна ділянка надається у платне користування на підставі рішення Х сесії VI демократичного скликання Старосамбірської міської ради від 28.07.2011р. № 402 (а.с.19-20).

Висновком № 13 від 05.02.2008р. управління земельних ресурсів у Старосамбірському районі Львівської області погодило місце розташування земельної ділянки під будівництво торгового павільйону в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.11). Висновком № 18 від 12.03.2008р. щодо відбору (відведення) земельної ділянки під забудову визнано, що земельна ділянка в АДРЕСА_1 Львівської області придатна для будівництва торгового павільйону (а.с. 12). Погоджено місце розташування вказаної вище земельної ділянки і відділом регіонального розвитку містобудування та архітектури Старосамбірської РДА у висновку № 21/08 від 05.02.2008р. (а.с.13).

11.10.2013р. КП "Старосамбірське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" видало технічний паспорт на зареєстрований на ОСОБА_1 торговий павільйон по АДРЕСА_1 Львівської області (а.с.16-18).

Рішенням виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Львівської області № 157 від 25.12.2014р. присвоєно окремий вуличний номер АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документу, що дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ч.3 цієї статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частина 5 цієї статті встановлює, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва" при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. При цьому під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Як вбачається із змісту укладеного між сторонами договору від 15.08.2011р., предметом його було передача ОСОБА_1 земельної ділянки в користування площею 30 м. кв. в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування торгівельного павільйону. Вказаний договір укладено строком на 5 років, тобто до 15.08.2016р., скріплено підписами сторін та печаткою міської ради, зареєстрований у Старосамбірській міській раді Львівської області, тобто набув чинності. Незважаючи на назву договору - "про плату за використання земельної ділянки", фактично в договорі основним предметом виступила передача земельної ділянки у користування. Таким чином на момент ухвалення рішення судом земельна ділянка, на якій розміщений збудований ОСОБА_1 торговий павільйон, фактично передана їй у користування, визнання права власності на такий павільйон не порушує прав інших осіб, так як ОСОБА_1 з серпня 2011р. по даний час сплачує кошти за користування виділеної їй земельної ділянки, а тому позов слід задоволити та визнати за позивачкою право власності на новозбудований торговий павільйон в АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 376 ЦК України, ст.ст.10, 11, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на торговий павільйон в АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Ференц