Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2277/15 Головуючий у 1 інстанції: Маврешко В.В.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Осоцького І.І.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора Якимівського району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що 01 липня 2000 року вона отримала згоду від виробничого кооперативу імені Ватутіна на вселення в належну йому будівлю колишнього електроцеху. Основною умовою вселення було переобладнання цієї будівлі за рахунок позивачки в житлове приміщення чим зберегти його від руйнування. Після отримання дозволу позивачка провела переобладнання приміщення яке розташоване за адресою: Запорізька область, Якимівський район, АДРЕСА_1, вселилась в це приміщення та до цього часу проживає там разом з сім'єю. Рішенням виконавчого комітету Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №8 від 21 лютого 2007 року було проведено упорядкування нумерації житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_1

У 2009 року ОСОБА_3 дізналась що виробничий кооператив імені Ватутіна визнано банкрутом у зв'язку з чим вона звернулась до Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області з питанням про отримання у власність будівлі АДРЕСА_1 Голова Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області надала позивачці усну згоду на те щоб вона спільно з членами своєї родини приватизували вищенаведену будівлю, та позивачці було роз'яснено, що спочатку право власності на будівлю має бути зареєстровано за Радивонівською сільською радою Якимівського району Запорізької області у зв'язку з чим дане питання було винесено на розгляд сільської ради та в комунальному підприємстві "Якимівське бюро технічної інвентаризації" було замовлено технічний паспорт.

Рішенням Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №2 було вирішено ввести в експлуатацію перепланований об'єкт, розташований в селі Радивонівка Якимівського району Запорізької області, перевести приміщення електроцеху із нежитлового фонду в житловий фонд та оформити Радивонівській сільській раді свідоцтво про право на власність на цю будівлю.

Однак в подальшому Радивонівська сільська рада Якимівського району Запорізької області відмовилась від введення в експлуатацію перепланованої будівлі та оформлення права власності на неї. Свою відмову голова сільської ради поясняє відсутністю грошових коштів.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати за нею права власності на вищевказану будівлю.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 116,8 кв.м., житловою 55,6 кв.м.

Не погоджуючись з рішенням районного суду Прокурор Якимівського району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про визнання права власності за набувальною давністю, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном протягом тривалого часу, а отже набула на нього право власності.

Натомість такий висновок суду не узгоджується з матеріалами справи.

Так, сторонами не оспорюється той факт, що відповідач тривалий час безперешкодно та безперервно користується спірною будівлею.

Натомість зазначене приміщення було введено в експлуатацію лише в 2009 році, та за рішенням Радивонівської сільської ради було вирішено оформити на зазначену будівлю право власності.

До цих рішень будівля визнавалася безхазяйною на підставі рішення Якимівського райсуду Запорізької області від 4.3.2008 року та рішення сільської ради від 2.4.2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Натомість протягом безперервного володіння позивачкою спірною будівлею право власності на будівлю, яке було набуте Радивонівською сільрадою (територіальною громадою), позивачка не оспорювала.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Прокурора Якимівського району Запорізької області в інтересах територіальної громади в особі Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 09 квітня 2014 року у цій справі скасувати.

В задоволенені позову ОСОБА_3 до Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: