Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/795/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко П. М.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

08.04.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Потапенка В.І., Кодрула М.А.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють від імені ОСОБА_4 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ПП « Агромир» про стягнення недоплаченої орендної плати за період з 2008 року по 2012 рік , визнання недійсним договору оренди землі в частині відповідальності за прострочення виконання зобов`язання та розміру орендної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася у суд з позовом до ПП « Агромир» про стягнення недоплаченої орендної плати за період з 2008 року по 2012 рік та про визнання недійсним договору оренди землі в частині відповідальності за прострочення виконання зобов`язання та розміру орендної плати починаючи з 2008 року.

ОСОБА_4 зазначила , що 16.01.2007 року нею було укладено договір оренди земельної ділянки з ПП «Агромир», який було зареєстровано 01.06.2007 року строком на 5 років.

В договорі оренди зазначено, що розмір орендної плати складає 2% на рік від грошової вартості земельної ділянки. Вартість земельної ділянки змінюється щорічно, однак відповідач при оплаті орендної плати не враховував зазначені обставини і проводив оплату з порушенням.

Також ОСОБА_4 зазначила , що після укладення договору оренди змінилося чинне законодавство України, в частині встановлення мінімального розміру оплати орендної плати.

Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток(паїв)» від 19.08.2008 року №725/2008 орендар повинен виплачувати орендну плату в розмірі не менше 3% за рік. Починаючи з 2008 року відповідач відмовився виплачувати орендну плату в розмірі 3% річних від вартості земельного паю, а продовжував виплачувати виходячи із 2% вартості земельної ділянки.

Позивач зазначив, що орендна плата повинна збільшуватись відповідно до індексів інфляції, але ПП «Агромир» пункт договору щодо сплати орендної плати систематично порушувало. Тому починаючи з 2008 року по 2012 рік відповідач повинен був сплачувати 3% вартості земельного паю. За затримку виплат орендар повинен сплатити борг з урахуванням 3% річних та індексів інфляції.

Також ОСОБА_4 просила суд визнати незаконним п. 14 договору оренди земельної ділянки щодо пені в розмірі 3% річних, як такого, що не відповідає вимогам ЦК України,визнати незаконним п.9 договору оренди земельної ділянки з 2008 року щодо розміру орендної плати у 2%, як такий, що суперечить Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008, стягнути з відповідача суму недоплаченої орендної плати за 2008-2012 роки з урахуванням 3% річних, урахуванням інфляції за затримку виплат.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та зазначив , що відповідач незаконно недоплатив їй орендну плату, а тому повинен повернути вказані суми з відсотками. Просила суд стягнути з відповідача на її користь 6274,76 грн. за недоотриману орендну плату за 2008-2012 роки.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст.. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що сторони уклали договір оренди землі 16.01.2007 р. , строком на 5 років , який було зареєстровано у ДП « КРЦДЗК» 18.06.2007 р.

Згідно договору, розмір орендної плати встановлено 2% за рік від грошової вартості земельної ділянки.

Орендна плата відповідачем нараховувалась та сплачувалась відповідно до умов договору, що підтверджується копіями відомостей та видаткових касових ордерів (а.с.33-41) .

Суд першої інстанції зазначив, що згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору .

Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду , а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди .

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України « Про оренду землі» за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися обставини , що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо .

Згідно ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Суд першої інстанції зазначив, що пунктом 13 договору оренди землі зазначено , що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами ; в інших випадках передбачених законом .

За змістом ст. 21 Закону України від 06.10.1998 р. № 161-ХІУ «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати , що вказані в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладання договору законодавства .

Згідно Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19.08.2008 року № 725/2008 орендна плата за оренду земельних паїв була встановлена не нижче 3 % вартості земельного паю.

Суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з тим , що Указ Президента України від 19 серпня 2008 р. № 725/2008 « Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», яким встановлено розмір орендної плати не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, має рекомендаційний характер та набрав чинності після укладання договору оренди між сторонами то зміна розміру орендної плати можлива лише за згодою сторін. Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що за час дії договору оренди землі, звертався до ПП «Агромир» з заявами стосовно зміни розміру орендної плати, або неправильності нарахування та виплати орендної плати.

Суд першої інстанції приймаючи до уваги встановленні обставини дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки ПП «Агромир» сплачував орендну плату відповідно до умов договору.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з чим погодилась і колегія суддів, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції посилався на ч.1 ст. 638 ЦК України, ч.3 ст.15, ст. 21, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 просила суд визнати незаконним п.14 Договору оренди земельної ділянки, щодо пені в розмірі 3% річних, як такого що не відповідає ЦК України, визнати п.9 Договору оренди земельної ділянки з 2008 року щодо розміру орендної плати у 2%, як такий, що суперечить Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008, ухвалити рішення про стягнення з відповідача суми недоплаченої орендної плати за 2008-2012 роки з урахуванням 3% річних, урахуванням інфляції і затримки виплат відповідно до чинного законодавства України.

З матеріалів справи вбачається , що ПП «Агромир» здійснювало нарахування та виплату ОСОБА_4 орендної плати у повному обсязі відповідно до умов договору за період дії договору, що підтверджується копіями відомостей та видаткових касових ордерів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Указ Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19.08.2008 року № 725/2008 про встановлення орендної плати у розмірі 3% вартості земельного паю має рекомендаційний характер, крім того, він, набрав чинності вже після укладення договору оренди землі між сторонами, а зміна орендної плати можлива лише за згодою сторін.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-ХІV, розмір та умови орендної плати, що вказані в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору законодавству. Відповідно до умов договору оренди землі( п. 9), орендна плата визначена у розмірі 2% від грошової вартості земельної ділянки.

В матеріалах справив відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача із заявою про зміну орендної плати за землю у зв'язку із набуттям чинності Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19.08.2008 року № 725/2008, а відповідач відмовив у вирішенні зазначеної заяви.

З наданих відповідачем розрахунків вбачається, що орендну плату за 2008 рік сплачено у розмірі 2% від грошової вартості, що становить 636,04 грн., за 2009 рік сплачено у розмірі 3% від грошової вартості, що становить 954,06 грн., за 2010 рік також 3% від грошової вартості, що становить 1238,51 грн., за 2011р. сплачено у розмірі 2 % від грошової вартості, що становить 825,67 грн., за 2012р. сплачено у розмірі 2 % від грошової вартості, що становить 724,94 грн. (а.с.32).

Встановлені обставини свідчать, що у 2009, 2010 роках відповідач добровільно підвищив розмір орендної плати виходячи із 3% від грошової вартості земельної ділянки і фактично виплатив більшу орендну плату ніж передбачено умовами договору за вказаний період.

З матеріалів справи вбачається, що відділ Держземагенства у Долинському районі Кіровоградської області надав розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки №352 загальною площею 4,16 га. ріллі яка надана ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кіровської сільської ради за період з 01.01.2008 по 01.01.2012 рік , яка не відповідає оцінкою землі з якої проводилось нарахування орендної плати відповідачем за 2008,2009, 2012 роки. (а.с.32, 54). Однак різниця в оцінці землі не вплинула на загальну суму орендної плати яка повинна була бути виплачена відповідачем за період дії договору, приймаючи до уваги добровільну виплату орендної плати відповідачем у більшому розмірі ніж передбачено договором у 2009, 2010 роках.

Необґрунтованими є і доводи скарги щодо не проведення індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої у оренду. Ці доводи спростовуються наданим відповідачем розрахунком.

Безпідставними є доводи скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 625, 1048 ЦК України, оскільки встановлено і підтверджено матеріалами справи відсутність будь-яких боргових зобов'язань відповідача перед позивачем.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють від імені ОСОБА_4 -відхилити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: