Справа №585/404/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Євтюшенкова В. І.
Номер провадження 22-ц/788/702/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Маслова В. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: виконавчий комітет Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

11 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання з батьком ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, мотивувавши її тим, що, вона з січня 2012 року по день смерті постійно проживала з батьком у належному йому будинку, здійснювала за ним догляд. Після смерті батька вона вважала, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, тому до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк не зверталася. В даний час нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском строку на її прийняття. Просила суд встановити факт її постійного проживання разом з батьком ОСОБА_5

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті вимог, задовольнивши її заяву.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що вона надала достатньо доказів на підтвердження факту постійного її проживання зі спадкодавцем на момент його смерті.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявниці та заінтересованої особи ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що заявниця ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_4 є рідними дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати заявниці - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12 лютого 2003 року (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,14 га, яка розташована на території Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2002 року (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько заявниці - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19 квітня 2012 року (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало йому як спадщина після смерті дружини ОСОБА_6, право на яку він не оформив у зв'язку зі смертю, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,98 га, яка розташована на території Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 20 вересня 2002 року (а.с.12).

Спадкоємці померлого в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернулись і спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась (а.с.25-26).

З довідки Коржівської сільської ради Роменського району №51 від 09 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 з січня місяця 2012 року по день смерті ОСОБА_5 здійснювала постійний догляд за ним, так як він потребував сторонньої допомоги і проживала разом з ним в с. Ярмолинці Роменського району без реєстрації (а.с.11,29).

Місцем смерті ОСОБА_5 є м. Ромни Сумської області (а.с.7).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що заявниця не довела факт постійного проживання з ОСОБА_5, а також те, що відомості про місце проживання заявниці у зв'язку з доглядом за ОСОБА_5 і відомостями про місце смерті ОСОБА_5 суперечить відомостям, внесеним до свідоцтва про смерть ОСОБА_5, а тому відсутні підстави для задоволення її заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначений ст. 1270 ЦК України строк не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується відміткою у паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання, і тільки у разі відсутності у паспорті відповідної відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що про обрання стороною іншого постійного місця проживання можуть свідчити будь-які фактичні дані (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо) (п.11 Постанови Пленуму № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»).

Крім того, Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З паспорту громадянина України ОСОБА_3 вбачається, що вона з 28.05.2004 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15-16). З довідки виданої виконкомом Коржівської сілької ради вбачається, що заявниця з січня 2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_5 здійснювала постійний догляд за ним, оскільки він потребував сторонньої допомоги (а.с.11).

В той же час, будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що постійне місце проживання батька заявниці було і її постійним місцем проживання останньою надано не було. Крім того, період перебування заявниці за місцем проживання спадкодавця до дня його смерті складав менше чотирьох місяців і дана обставина відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за відсутності переконливих доказів щодо обрання нею цього місця перебування своїм постійним місцем проживання, свідчить лише про тимчасове її перебування на території с.Ярмолинці Роменського району, що викликане необхідністю догляду за батьком, який потребував сторонньої допомоги.

Таким чином, виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення, яке є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -