У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Марчишаку Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Сяйво Карпат" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення боргу в розмірі 11228,69 грн. та судових витрат по справі за апеляційними скаргами представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року та на ухвалу того ж суду від 24 вересня 2014 року, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2009 року кредитна спілка «Сяйво Карпат» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та стягнення боргу в розмірі 11228,69 грн. і судових витрат, посилаючись на те, що 24 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за № 381, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 24 місяці із сплатою 42 % річних та зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування коштами, однак в порушення умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує.

Для забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були укладені договори поруки №№ 381 С від 24 жовтня 2007 року, відповідно до умов яких відповідальність боржника та поручителів є солідарною.

Умови договору спілкою були виконані в повному обсязі, однак відповідачі суму заборгованості в добровільному порядку не погасили.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити, розірвати кредитний договір, стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором та вирішити питання по судових витратах.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року позов задоволено повністю.

Вирішено: «Кредитний договір № 381 від 24.10.2007 року укладений між кредитною спілкою "Сяйво Карпат" в особі Костик Катерини Іванівни та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути солідарно в користь Кредитної спілки "Сяйво Карпат" р/р 0023 в ЗРВ ВАТ "Фольксбанк" м. Львів, МФО 325213 , з ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1, з ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_2, та з ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_3, заборгованість у розмірі - 11228 (одинадцять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 69 (шістдесят дев"ять) копійок.

Стягнути солідарно в користь Кредитної спілки "Сяйво Карпат" р/р 0023 в ЗРВ ВАТ "Фольксбанк" м. Львів, МФО 325213 , з ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1, з ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_2, та з ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_3, - 112 (сто дванадцять) гривень 29 (двадцять дев"ять) копійок судового збору та 120,00 ( сто двадцять ) гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.»

Крім того, у вересні 2014 року кредитна спілка "Сяйво Карпат" звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчих листів, виданих на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року.

Заява мотивована тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-4073/09 було видано три виконавчі листи про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту в розмірі 11228 грн. 69 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС "Сяйво Карпат". На даний час рішення суду не виконано, заборгованість по кредитному договору не погашена. У зв'язку з цим, позивач звернувся до ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції, та отримав відповідь про те, що міським відділом ДВС винесено постанови про повернення виконавчого документу відносно ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягувачеві та направлено їх у КС "Сяйво Карпат". Однак, при пересилці виконавчих документів стягувачеві оригінали виконавчих листів про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту в розмірі 11228 грн. 69 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КС "Сяйво Карпат" втрачено, а тому, просить видати дублікати вищезазначених виконавчих листів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року заяву кредитної спілки "Сяйво Карпат" про видачу дублікатів виконавчих листів -задоволено.

Видано дублікати виконавчих листів на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року по справі за позовом КС "Сяйво Карпат" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року та ухвалою того ж суду від 24 вересня 2014 року представник ОСОБА_4 в інтересах відповідача ОСОБА_2 подав на них апеляційні скарги, в яких, посилаючись на незаконність рішення та ухвали із-за порушення норм матеріального і процесуального права, неповного встановлення обставин справи, просив скасувати оскаржуване рішення стосовно солідарного стягнення боргу з ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині, й скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Межі доводів апеляційної скарги - суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив в частині розірвання договору залишити без розгляду, а судом позовні вимоги задоволено в повному обсязі, чим порушено норми процесуального права. Оскільки кредитор протягом одного року з дня укладення договору поруки, не пред'явив вимоги до ОСОБА_2, як поручителя, договір поруки слід вважати припиненим відповідно до норм ст. 559 ЦК України. Крім того, сума заборгованості визначена позивачем викликає сумнів та не доведена належними та допустими доказами. Що стосується ухвали про видачу дублікатів виконавчих листів, то вона є необґрунтованою, оскільки КС «Сяйво Карпат» не надано документів на підтвердження поважності підстав пропуску строку для звернення до виконавчої служби з заявою про хід їх виконання та належних доказів про втрату оригіналів виконавчих документів.

ОСОБА_4, представник відповідачки ОСОБА_2, підтримав апеляційні скарги

Представник КС «Сяйво Карпат» Гурзан В.В. просив відхилити апеляційні скарги як безпідставні й залишити без змін рішення та ухвалу суду першої інстанції.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись. Відповідно до ч. 2 ст. 3005 ЦПК України справу розглянуто у відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтями 10, 11, 59, 60 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлено, що 24 жовтня 2007 року між кредитною спілкою «Сяйво Карпат» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 381, відповідно до п. 1.1 якого спілка надала позичальнику кредит у розмірі 6000,00 грн..

Згідно п. 2.1 та 3.1 Договору кредит надається строком на 24 місяці, тобто від 24 жовтня 2007 року по 24 жовтня 2009 року, плата за користування позикою становить 42 % річних від суми залишку кредиту, відповідач ОСОБА_1 зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом рівними частинами щомісячно в сумі 373,64 грн., однак в порушення умов договору взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує.

Встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договори поруки №№ 381 С 437-06 від 13 квітня 2006 року, відповідно до умов яких відповідальність боржника та поручителів є солідарною.

Судом встановлено, що умови договору спілкою були виконані в повному обсязі, однак відповідачі суму заборгованості в добровільному порядку не погашали.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 30 листопада 2009 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 11228,69 гривень, з яких: 5251,09 грн. - заборгованість за кредитом, 2906,33 грн. - заборгованість по відсотках за користуванням кредитом, 509,84 грн. - 3 % річних, 2561,43 грн. - інфляційні нарахування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання.

Встановивши, що відповідачі взяті на себе згідно умов договору позики та договору поруки зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків за його користування не виконують, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову спілки про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь КС «Сяйво Карпат» заборгованості саме в загальній сумі 11228,69 грн..

Пунктом 9.3 Договору кредиту передбачено, що дія договору припиняється після повного виконання обов'язків за договором або у випадку набрання чинності рішення суду про припинення договору. Отже, можна погодитись з висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги про розірвання кредитного договору.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_2 як поручителя не можуть бути взяті до уваги як такі, що не відповідають дійсності та не базуються на нормах закону.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 2.1. Договору кредиту встановлено кінцевий строк виконання основного зобов'язання 24 жовтня 2009 року після спливу 24 фактичних місяців, а позов в суд пред'явлено в листопаді 2009 року, тобто протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Крім того, матеріали справи містять претензійний лист від 28 жовтня 2008 року з вимогою про погашення заборгованості по кредиту (а.с. 14) разом із повідомленням про вручення такого 27 жовтня 2008 року особисто ОСОБА_2.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог не знайшло свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні в судових засіданнях, та спростовується технічним записом судового засідання суду першої інстанції від 17 грудня 2009 року.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову кредитної спілки «Сяйво Карпат» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору та солідарне стягнення боргу в розмірі 11228,69 грн. й судових витрат в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати рішення суду першої інстанції, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Щодо ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість заяви кредитної спілки "Сяйво Карпат" про видачу дублікатів виконавчих листів на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року по справі за позовом КС "Сяйво Карпат" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Встановлено, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-4073/09 було видано три виконавчі листи про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту в розмірі 11228 грн. 69 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС "Сяйво Карпат". На даний час рішення суду не виконано, заборгованість по кредитному договору не погашена.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції, та отримав відповідь про те, що міським відділом ДВС винесено постанови про повернення виконавчого документу відносно ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стягувачеві та направлено до КС "Сяйво Карпат". Однак, при пересилці виконавчих документів стягувачеві оригінали виконавчих листів про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту в розмірі 11228 грн. 69 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КС "Сяйво Карпат" втрачено, що підтверджується довідками МВ ДВС Мукачівського МРУЮ № 06-23 (а.с. 37), № 07-43/8624 (а.с. 44) та № 07-43/8623 (а.с. 45).

Відповідно до частини першої статті 370 ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який видав виконавчий лист, за наслідками розгляду заяви стягувача або подання державного виконавця у судовому засіданні має право постановити ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа замість втраченого оригіналу.

Отже, матеріали справи містять, а позивачем надано достатньо доказів на підтвердження втрати оригіналів виконавчих листів, тобто у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення заяви про видачу їх дублікатів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в ухвалі від 22 вересня 2014 року, не спростовують та не дають підстав для визнання ухвали такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 308, 312 ЦПК України апеляційні скарги представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 слід відхилити як необґрунтовані та безпідставні й залишити без змін оскаржувані рішення та ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: