Справа № 395/202/15-ц
Провадження № 4-с/395/2/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за відсутністю учасників судового розгляду, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Приватного підприємства «Агрофірма «Перлина»» (далі заявник, скаржник, ПП «Агрофірма «Перлина»») на дії та рішення державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_1 (далі субєкт оскарження, державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В.),

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла скарга ПП «Агрофірма «Перлина»» на дії та рішення державного виконавця СОПІЛЬНЯК О.В., в якій скаржник вказав, що ОСОБА_1 винесла незаконну постанову про відкриття виконавчого провадження.

Так, 23.03.2015 р. на адресу ПП «Агрофірма «Перлина»» надійшла постанова державного виконавця СОПІЛЬНЯК О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 46876034 від 12.03.2015 р.

Вищезгадана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена на виконання ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2015 р. про забезпечення позову ОСОБА_2 до ПП «Агрофірма «Перлина»» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження скаржник вважає такою, що прийнята з порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

Відповідно до вказаного Закону:

ст. 1 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

ст. 6 державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

ст. ст. 1, 11 державний виконавець зобовязаний вживати передбаченим цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено в межах та у спосіб, визначених цим Законом.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2015 р. зазначено, що документ вступив у законну силу 13.03.2015 р. тоді як заява про примусове виконання подана 12.03.2015 р.

Поряд з цим ухвала суду, на виконання якої відкрито виконавче провадження, станом на 12.03.2015 р. не могла містити напис про набрання нею законної сили майбутньою датою 13.03.2015 р., відповідно вказана ухвала станом на 12.03.2015 р. не могла відповідати вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

П. 6 ч. 1 ст. 26 згаданого Закону, в свою чергу, визначає, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Таким чином, державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В. мала б відмовити ОСОБА_2 у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, керуючись чч. 1-2 ст. 20, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-384, 387 ЦПК України, просить суд:

визнати дії державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 46876034 неправомірними;

скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Новомиргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 46876034 від 12.03.2015 р.

Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представники заявника і субєкта оскарження у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник скаржника ОСОБА_3 по телефону повідомив, що не зможе зявитися у судове засідання, причину власної відсутності не пояснив, не заперечував проти розгляду скарги в його відсутність.

Як вбачається з письмової заяви представників субєкта оскарження від 09.04.2015 р., вони просять суд розглянути справу в їх відсутність та відмовити у задоволенні скарги повністю.

Окрім цього, представник субєкта оскарження подав письмові заперечення проти скарги, бо відділ ДВС Новомиргородського РУЮ вважає її необґрунтованою.

Тому, посилаючись на статті 7, 8, 10, 12 та 82 Закону України «Про виконавче провадження», статі 383-389 ЦПК України, просить суд постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги ПП «Агрофірма «Перлина»» повністю.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Ознайомившись зі скаргою, безпосередньо дослідивши матеріали справи та інші письмові докази, суд міркує за потрібне відмовити у задоволенні скарги із таких підстав.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон):

ч. 1 ст. 18 У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу,

прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано

документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я

(прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних

осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних

осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб),

ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача

та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний

ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для

фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони

відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які

ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому

виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи

(для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки

стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

ч. 3 ст. 18 Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного ОСОБА_2 України.

ч. 1 ст. 25 Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

п. 6 ч. 1 ст. 26 Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

У судовому засіданні безспірно зясовано, що за ухвалою Новомиргородського районного суду від 02.03.2015 р. у справі № 395/202/15-ц було частково задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПП «Агрофірма Перлина» про витребування майна із чужого незаконного володіння:

З метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ПП «Агрофірма Перлина» про витребування майна із чужого незаконного володіння, заборонено ПП «Агрофірма «Перлина»» (юридична адреса якого: вул. Щорса, 34 у с. Панчеве, Новомиргородського району Кіровоградської області, код 32450306) здійснювати будь-яке товарне сільськогосподарське виробництво або будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці № 41, яка належить ОСОБА_2, площею 7,3512 га, кадастровий номер :02:000:0041, що знаходиться на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, зокрема, її обробку, посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії щодо знищення наявних посівів чи збирання врожаю з неї до розгляду справи у суді.

Також у судовому рішенні було зазначено, що:

ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень;

копію ухвали слід надіслати заявнику негайно після її постановлення, а також копію ухвали потрібно надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання;

оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Як вбачається з наданих субєктом оскарження матеріалів виконавчого провадження, 12.03.2015 р. позивач ОСОБА_2 подала до відділу ДВС заяву про примусове виконання вище згаданої ухвали суду.

Державний виконавець СОПІЛЬНЯК О.В. ухвалила постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46876034 від 12.03.2015 р., зазначивши, що документ вступив у законну силу 13.03.2015 р.

23.03.2015 р. копія цієї постанови надійшла на адресу ПП «Агрофірма «Перлина»».

Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження скаржник вважає такою, що прийнята з порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», бо в ній вказано, що документ вступив у законну силу 13.03.2015 р., тоді як заява про примусове виконання була подана 12.03.2015 р.

Поряд з цим ухвала суду, на виконання якої відкрито виконавче провадження, на думку заявника, станом на 12.03.2015 р. не могла містити напис про набрання нею законної сили майбутньою датою 13.03.2015 р., відповідно вказана ухвала станом на 12.03.2015 р. не могла відповідати вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Інші посилання на неправомірність дій або невідповідність рішення державного виконавця вимогам ст. 18 Закону у скарзі відсутні.

Згідно розясненням п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди мають ураховувати, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень субєкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у звязку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Відповідно до чч. 1, 4 ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до суду, який видав виконавчий документ.

У даному випадку суд вважає, що представник субєкта оскарження обґрунтовано стверджує у власних письмових запереченнях проти скарги, що:

Згідно пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення виконавчого документу до виконання встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

У скарзі ПП «Агрофірма «Перлина»» зазначено, що ухвала Новомиргородського районного суду у справі № 395/202/15-ц від 02.03.2015 р. не набрала законної сили.

Згідно статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», ухвала в частині забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За пунктом 10 статті 153 Цивільно-процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

12.03.2015 р. до відділу надійшла заява від 12.03.2015 р. від ОСОБА_2 з ухвалою Новомиргородського районного суду у справі № 395/202/15-ц від 02.03.2015 р. «Про заборону ПП «Агрофірма «Перлина»» здійснювати будь-яке товарне сільськогосподарське виробництво або будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці № 41, яка належить ОСОБА_2, площею 7,3512 га, кадастровий номер :02:000:0041, що знаходиться на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області».

Тоді ж, 12.03.2015 р., державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаної ухвали від 02.03.2015 р.

13.03.2015 р. постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам згідно статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

27.03.2015 р. державним виконавцем було складено акт, відповідно до якого уповноваженим особам ПП «Агрофірма «Перлина»»: секретарю Босько О.В. та головному бухгалтеру ОСОБА_4 доведено до відома ухвалу суду від 02.03.2015 р. про заборону здійснювати будь-яке товарне сільськогосподарське виробництво або будь-яку господарську діяльність на земельній ділянці № 41, яка належить ОСОБА_2

30.03.2015 р. до відділу було подано заяву представника ПП «Агрофірма «Перлина»» згідно дорученню від 30.03.2015 р. ОСОБА_5, дільничного агронома ПП «Агрофірма «Перлина»», відповідно до якої копії акту державного виконавця від 27.03.2015 р. він отримав та із забороною про використання зазначеної в ухвалі Новомиргородського районного суду від 02.03.2015 р. земельної ділянки ознайомлений.

01.04.2015 р. на адресу відділу ДВС Новомиргородського РУЮ надійшла заява боржника ПП «Агрофірма «Перлина»» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з питання дати набрання виконавчим документом чинності.

Згідно частини 3 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчого провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Тому 03.04.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про виправлення граматичної помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження, а саме: виправлено дату набрання ухвалою законної сили з «13.03.2015 р.» на «02.03.2015 р.»

07.04.2015 р. постанову про виправлення граматичної помилки та відповідь на звернення ПП «Агрофірма «Перлина»» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам згідно статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Як вже зазначав суд, заявник у скарзі посилається лише на дві обставини:

у постанові про відкриття виконавчого провадження неправильно вказано, що документ вступив у законну силу 13.03.2015 р., тоді як заява про примусове виконання була подана 12.03.2015 р.;

ухвала суду, на виконання якої відкрито виконавче провадження, станом на 12.03.2015 р. не могла містити напис про набрання нею законної сили майбутньою датою 13.03.2015 р.

Інші посилання на неправомірність дій або невідповідність рішення державного виконавця вимогам ст. 18 Закону у скарзі відсутні.

Оскільки 03.04.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про виправлення граматичної помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2015 р., а ухвала суду про забезпечення позову від 02.03.2015 р. дійсно підлягала негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, підстави для задоволення скарги відсутні.

Таким чином, оскаржуване рішення (постанова про відкриття виконавчого провадження) було прийнято, а дії стосовно виконання ухвали суду вчинено відповідно до закону, у межах повноважень субєкта оскарження і права чи свободи заявника у даному випадку не було порушено.

Окрім обґрунтування скарги заявником та письмових заперечень проти скарги представником субєкта оскарження, вищевикладені обставини також підтверджуються наданими учасниками судового розгляду письмовими доказами: копіями виконавчого провадження, поштових відправлень, іншими документами.

Оскільки твердження скаржника з приводу неправомірності дій та оскаржуваного рішення державного виконавця необґрунтовані, суд вважає за потрібне постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 1, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 18, 20, 22, 25, 26, 31, 75, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 153, 209-210, 292-294, 296, 383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги Приватного підприємства «Агрофірма «Перлина»» з приводу визнання дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Новомиргородського районного управління юстиції ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження неправомірними та скасування постанови вказаного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 46876034 від 12 березня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко

Згідно з оригіналом:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО