Справа № 490/1452/15-ц н/п 6/490/40/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Подзігун Г.В.

при секретарі Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Центрального Відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про примусове проникнення до житлового приміщення боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Центральний ВДВС ММУЮ звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у нього на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 41250295 про стягнення з ОСОБА_1 на загальну суму 26015,08 грн. з примусового виконання: судового наказу №14-12539/08 виданого 03.12.2008 року Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" в розмірі 7790,74 грн. та виконавчого листа №490/2330/13-ц виданого 17.01.2014 року Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 18043,07 грн. У встановлений для добровільного виконання строк відповідач рішення суду не виконав. Державний виконавець здійснював неодноразові виходи за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2, де нікого не було вдома, про що державним виконавцем було складено відповідні акти.

Вивчивши доводи подання, дослідивши письмові докази, судом встановлене наступне.

Як визначено Конституцією України і міжнародно-правовими актами ніхто немає права проникнення до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, крім випадків коли цього вимагають суспільні інтереси.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановления вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

В силу статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правом на недоторканість житла (ст. 30 Конституції України) є правом кожного на державну охорону його житла від незаконних вторгань з боку службових осіб.

Примусове проникнення до житла застосовується як крайній захід, коли державний виконавець здійснив всі необхідні дії щодо виявлення майна боржника.

Як встановлено судом, на виконання у Центральному відділі ДВС ММУЮ знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з № 41250295 про стягнення з ОСОБА_1 на загальну суму 26015,08 грн.постановою Державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ від 21.12.2013 року було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

Відповідно до відповіді ДПС України від 26.03.2014 року боржник не отримує пенсію, відкриті рахунку в банківських установах відсутні.

За результатами відповіді за базами даних АІС "Автомобіль" рухоме майно за боржником не зареєстроване.

Під час здійснення виконавчих дій було з'ясовано, що боржник має у володінні житлове приміщення - будинок за адресою м.Миколаїв вул.Котельна 68, а його місце проживання зареєстровано за іншою адресою в Миколаївській області.

03.11.2014 року та 30.01.2015 року боржнику надсилалися вимоги про обов'язкову сплату заборгованості в сумі 28776,58 грн.

З актів державного виконавця від 04.11.2014 року, 11.12.2014 року, що боржник за місцем проживання відсутній .

До подання державним виконавцем долучено вимоги державного виконавця про обов'язкову сплату заборгованості в сумі 28776,58 грн., при цьому доказів на отримання даних вимог державним виконавцем суду не надано.

Також не надано доказів, які підтверджували б, що державний виконавець надсилав боржнику листа з вимогою про надання доступу до його житла у зв'язку з проведенням виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що боржник ОСОБА_1 не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, не отримував повідомлення державного виконавця про вихід за місцем проживання боржника для вчинення виконавчих дій, тому в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю його вимог.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.В. Подзігун