АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/1472/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 22-ц/789/409/15 Доповідач - Фащевська Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Гурзель І. В., Ходоровський М. В.,

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на рішення Бережанського районного суду від 30 грудня 2014 року по справі за позовом ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №517/2936CLPS2 від 28 вересня 2011 року на суму 3132,19 грн., з яких 2120,29 грн. заборгованість по тілу кредиту, 512,25 грн. - заборгованості по процентах, 499,65 грн. пені за порушення графіку погашення заборгованості.

Рішенням Бережанського районного суду від 30 грудня 2014 року у задоволенні позову ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №517/2936CLPS2 від 28 вересня 2011 року відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду і просить його скасувати, посилаючись на те, що дане рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підставі наведеного апелянт просить ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання сторони повторно не з'явились.

Враховуючи те, що в справі є дані про належне оповіщення сторін, колегія вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що ОСОБА_1 сплатила кредит та відсотки за користування ним в повному обсязі та у строки і на умовах передбачених договором, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він суперечить обставинам справи та вимогам закону, а тому вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням на підставі ст.309 ЦПК України нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 28 вересня 2011 року між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №517/2936CLPS2, згідно з умовами якого ОСОБА_1 було надано в кредит грошові кошти в розмірі 3000 грн. із сплатою відсотків в розмірі 36% строком на 30 місяців.

19 червня 2013 року між ПАТ "Платинум Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20130619-К, у відповідності до умов якого, ПАТ "Платинум Банк" відступив позивачу право вимоги від відповідачки коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ "КБ Платинум Банк", а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки.

Згідно Додатку №1 до Договору факторингу від 19.06.2013 року - реєстру заборгованостей, позивачу було передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму заборгованості - 3132,19 грн. по кредиту від 28.09.2011р.№517/2936CLPS2.

25.06.2013 року ПАТ "КБ Платинум Банк" надіслав ОСОБА_1 повідомлення за №000760328 про відступлення права грошової вимоги.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила на користь ПАТ "Платинум Банк" за договором кредиту №517/2936CLPS2 від 28.09.2011 р. 4180,0 грн., а саме по тілу кредиту - 1321,97 грн., по відсоткам - 1119,03 грн., по комісії - 1739,0 грн.

Із 08.03.2013 року ОСОБА_1 перестала сплачувати платежі по кредиту.

Заборгованість відповідачки по кредиту станом на 18.06.2013 року становила 3131,19 грн., з яких 2120,29 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 512,25 грн. - заборгованість по процентах, 499,65 грн. - пені за порушення графіку погашення заборгованості.

Дані обставини стверджуються виписками по особовому рахунку відповідачки за період з 28.09.2011 року по 07.10.2014 року, розрахунком заборгованості відповідачки станом на 18.06.2013 року, випискою з Реєстру боржників від 19.06.2013 року, а також поданими відповідачкою квитанціями про сплату нею кредиту,

Враховуючи наведене, колегія вважає, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 18.06.2014 року має заборгованість у сумі 3131,19 грн., яка складається з наступного: 2120,29 грн. - заборгованість за кредитом, 512,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 499,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

За таких обставин з врахуванням вищезазначених вимог закону, колегія вважає, що позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості з боржника є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона сплатила кредит, як таке що спростовується матеріалами справи. І не доведено відповідачкою належними та допустимими доказами.

Посилання відповідачки на квитанції про сплату грошових коштів в рахунок погашення кредиту, долучені відповідачкою до матеріалів справи свідчать про сплату нею кредиту на суму 4180 грн. за договором кредиту №517/2936CLPS2 від 28.09.2011 р. Крім того, як вбачається з виписок по особовому рахунку відповідачки за період з 28.09.2011 року по 07.10.2014 року, кошти на суму 4180 грн., сплачені згідно поданих відповідачкою квитанцій зараховані у рахунок погашення нею кредиту.

Колегія не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона не отримувала повідомлення про відступлення грошової вимоги, як таке що спростовується матеріалами справи, зокрема, наявністю повідомлення від 25.06.2013 року, списком поштових відправлень, з якого вбачається, що повідомлення про відступлення права грошової вимоги кредитором було направлене ОСОБА_1 05.07.2013 року.

Разом з тим, колегія вважає, що не можна погодитися із позовними вимогами про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, аналіз норм ст. 549 та ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

Як вбачається з розрахунку кредитної заборгованості, пеня нарахована за несвоєчасне виконання умов кредитного договору за період з 28.11.2012 року по 18.06.2013 року. Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості 27.10.2014 року. Розрахунків про нарахування неустойки (пені, штрафу) за останні 12 місяців перед зверненням кредитора позивач до суду не надав.

Враховуючи вищезазначене, колегія вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за період з 28.11.2012 року по 18.06.2013 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" задовольнити частково.

Рішення Бережанського районного суду від 30 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №517/2936CLPS2 від 28 вересня 2011 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №517/2936CLPS2 від 28 вересня 2011р. в сумі 2632,54 грн.( дві тисячі шістсот тридцять дві грн.54 коп.), 243,60 грн. судових витрат.

В задоволенні решту позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Є. Фащевська