Справа № 369/8434/14-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/1038/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 46 31.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.,

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про визнання незаконним та скасування рішення ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить 52/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1. Власником інших 48/100 частин будинку є відповідач ОСОБА_2

Тривалий час між ними існував спір щодо часток в будинку, тому не вирішувалось питання щодо встановлення порядку користування житловим приміщенням. При цьому в цілому біля будинку згідно технічного паспорту БТІ на житловий будинок за 1999 рік фактична площа земельної ділянки становить 0,1682 га. Разом з тим, вважає, що відповідач неправомірно приватизував земельну ділянку біля будинку площею 0,1215 га, що не відповідає його частці в будинку, оскільки він набув право на 52/100 частин житлового будинку вважає, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,08746 га, на якій розташована його частина будинку та яка відповідає його частці в будинку. Таким чином, посилається, що сільська рада приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу відповідачу земельної ділянки площею 0,1215 га порушила його права, тому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Петропавівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №47 від 17 листопада 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1215га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,1215га від 28 листопада 2013 року, видане ОСОБА_2 та скасувати проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

Під час розгляду справи позивач позовні вимоги доповнив, просив суд також визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №279 від 15 серпня 1997 року про передачу у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,12 га, визнати незаконним та скасувати рішення Петропавівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 листопада 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_2

Відповідачі проти позову заперечували.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року у задоволення позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

Посилається на те, що він, як спадкоємець померлого ОСОБА_3 належним чином прийняв спадщину свого діда до складу якої входило 52/100 частин житлового будинку, про що отримав свідоцтво на своє ім'я від 22.09.2010 року. Проте, 14.05.2014 року дізнався, що відповідач набув право власності на земельну ділянку площею 0,1215 га, тоді як вони мають право на поділ земельної ділянки, відповідно до своїх часток по 0,08746 га, що суд не врахував.

У запереченнях на скаргу відповідач послався на те, що позивач не має жодного відношення до його ділянки, яка є оспорюванню у даній справі, оскільки є дві самостійні та окремі земельні ділянки, право користування, а в подальшому і право власності виникало у сторін окремо та в різний час і не було пов'язано між собою співвласниками, тому просив скаргу відхилити.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 - 48/100 частин та ОСОБА_1 - 52/100 частин житлового будинку.

ОСОБА_2 набув право власності на 48/100 частин житлового будинку на підставі рішення Києво-Святошинського районного народного суду Київської області від 16 травня 1980 року.

Даним рішенням суду між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розділено житловий будинок АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_4 виділено у власність 52/100 частин.

В подальшому 26 лютого 1996 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом - ОСОБА_5 на 52/100 частин житлового будинку.

07 березня 1996 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу 52/8100 частин житлового будинку.

22 квітня 1997 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір дарування 52/100 частин житлового будинку.

15 квітня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 укладено договір дарування 52/100 частин житлового будинку.

22 вересня 2010 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 52/100 частин будинку ОСОБА_1

Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №279 від 15 серпня 1997 року на підставі заяв громадян передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до земельно-шнурової книги, яка була відкрита в 1985 році, за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка розміром 0,12 га, за ОСОБА_6 - 0,03га.

Відповідно до земельно-шнурової книги, яка була відкрита в 1995 році, за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка розміром 0,12 га, за ОСОБА_6 (із зміною власників частини житлового будинку ОСОБА_7, ОСОБА_3) - 0,03га. Розмір земельної ділянки площею 0,03га була закріплена ще за ОСОБА_4

на підставі наказу виробничого об'єднання плодово-овочевого господарства «Совки» №154-278 від 19 квітня 1984 року.

14 травня 2013 року узгоджувальною комісією по землекористуванню при виконавчому комітеті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради складений акт, згідно якого встановлено, що межі земельних ділянок ОСОБА_2 не порушені та відповідають розмірам плану забудови садиби, кадастровому плану земельної ділянки, фактична площа становить 0,1215 га. Незгода підписання акту погодження меж земельної ділянки викликана особистою неприязню з боку ОСОБА_1, тому від підпису акту встановлення та погодження меж ОСОБА_1 відмовився.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №55 від 27 червня 2013 року затверджено акт узгоджувальної комісії по землекористуванню при виконавчому комітеті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 14 травня 2013 року та надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 згідно фактичних розмірів земельної ділянки.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №47 від 17 жовтня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1215га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1.

28 листопада 2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1, видане реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на земельну ділянку площею 0,1215га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що після розподілу житлового будинку в натурі між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у 1980 році, був проведений фактично розподіл земельної ділянки. Крім того, з поданих суду технічних паспортів на спірний житловий будинок вбачається, що між ОСОБА_2 та колишніми співвласниками склався фактичний порядок користування земельною ділянкою. При цьому ОСОБА_1 став власником житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на час прийняття оспорюваного рішення в 1997 року права позивача порушені не були, тому суд прийшов до висновку, що оскільки рішення радою прийняті в межах своєї компетенції, позивач не надав доказів на спростуванням рішення та наказів про передачу земельних ділянок площами 0,12 га та 0,03га, тому при отриманні свідоцтва про право власності на земельну ділянку відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що оскаржувані позивачем рішення ради та свідоцтво про реєстрацію права власності, видані на ім'я відповідача не порушують права позивача, як користувача земельної ділянки, яка знаходилась у користуванні попередніх власників частини будинку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Позивач не довів свого позову щодо порушення його прав, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :