РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року З А О Ч Н Е !!!

Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді: Нев'ядомського Д.В.

При секретарі: Кузнецовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: Київський районний відділ у м.Харкові Головного Управління ДМС України у Харківській області про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням та скасування державної реєстрації місця проживання -,

В С Т А Н О В И В:

19.12.2014 року до Київського районного суду м.Харкова звернувся з позовом позивач ОСОБА_1 до відповідачів та третьої особи в якій просить:

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати сектор Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління ДМС України у Харківській області (61024, м. Харків, вул. Студентська,5/6) зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним витрати на правовому допомогу в розмірі 3500, 00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що, він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 08 серпня 1979 року (копія паспорту з відміткою про реєстрацію місця проживання а.с.№ 5,6). Підставою для вселення у помешкання за зазначеною адресою та проведення державної реєстрації місця проживання став Ордер № 01585 серії А, виданий Виконавчим комітетом Київської Ради депутатів трудящих міста Харкова 25 квітня 1975 р. (а.с № 7).

Згодом, наприкінці 1994 року його батьки та рідний брат відповідача перебрались до іншого помешкання. Таким чином ОСОБА_1 залишився єдиним , а отже - основним квартиро ви наймачем помешкання за адресою: АДРЕСА_1

Згодом право користування цією квартирою отримали також члени його сім'ї дружина яка померла та дві доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в якої у 2002 році народилась донька ОСОБА_5, яка також отримала право користування квартирою.

Станом на 12 грудня 2014 року у квартирі № 68 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано чотири особи - позивач (ОСОБА_1), ОСОБА_2 - донька; ОСОБА_4 - друга донька; ОСОБА_5 - онука.

Проте, старша донька - ОСОБА_2 (копія паспорту № а.с.№ 10 ), яка зареєстрована у АДРЕСА_1, за вищенаведеною адресою від моменту реєстрації не проживає (з 1999 року). Речі її у зазначеній квартирі не зберігаються, жодних побажань щодо вселення у помешкання вона ніколи не висловлювала

Усе своє майно відповідач з помешкання вивезла понад 15 років тому - до іншого житлового приміщення, де проживає, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, що дає підстави вважати її такою, що вибула на постійне проживання в інше жиле приміщення. На підтвердження цього позивач надав до суду копію Актів від мешканців цього будинку(а.с. 11) про не проживання ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1, починаючи з моменту державної реєстрації місця проживання - тобто, з 1999 року

Отже, відповідач не проживала за адресою: АДРЕСА_1, тривалий час - понад 6 місяців.

Також відповідач жодного разу не здійснювала оплату за користування квартирою АДРЕСА_1, та за отримані за цією адресою комунальні послуги (а.с. 12-15)

Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, вона вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Більше того, за весь період не проживання відповідача в спірній квартирі і аж до сьогодні нарахування квартплати та інших комунальних платежів в проводиться з урахування проживання відповідача (адже лічильники у квартирі не встановлено). Це значно збільшує суми до оплати, чим порушуються права позивача.

Крім того, інтереси ОСОБА_1 порушуються також і тим, що відповідач ОСОБА_2 є боржником по кількох кредитних договорах, у яких адресою її проживання зазначена саме адреса державної його реєстрації. А відтак - за всіма її боргами кредитори звертаються за адресою: АДРЕСА_1, порушуючи його спокій та створюючи нервову напругу.

Перед початком судового засідання від позивача надійшла заява про слухання справи без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надали, про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У силу положень статей 21, 24 ,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Статями 317, 358, 361 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник при цьому може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, мешкання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

В даному випадку відповідач, втратив право власності на квартиру, втратив разом з одним із його складових, а саме право користування даною квартирою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 391 ЦК України, ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: Київський районний відділ у м.Харкові Головного Управління ДМС України у Харківській області про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням та скасування державної реєстрації місця проживання - задовольнити повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати сектор Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління ДМС України у Харківській області (61024, м. Харків, вул. Студентська,5/6) зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ІІН НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІІН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні ) 60 коп.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ІІН НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІІН НОМЕР_2 понесені ним витрати на правовому допомогу в розмірі 3500, 00 грн. (трьох тисяч п'ятсот гривень) 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.В. Нев'ядомський