Справа № 212/1844/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі;

головуючого судді Т.І. Тимошенко

при секретарі І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, в залі суду міста ОСОБА_1 позовну заяву,-

Представника за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обовязків, -

В С Т А Н О В И В ;

Представник за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обовязків.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 у своїй позовній заяві суду зазначила, що ОСОБА_4, працював в умовах впливу на організм значно перевищуючої концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі 25 років 05 місяців.

09 квітня 2013 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини протокол № 658 йому було встановлено професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), фаза загострення. ЛН першого-другого ступеня. Професійне захворювання було встановлене на підставі даних індивідуальної СГХ умов праці від 16 серпня 2011 року виданою ДЗ «Жовтнева районна санітарно-епідеміологічна станція міста ОСОБА_1» де вказано, що ОСОБА_4 працював в умовах, які значно перевищували гранично допустимі концентрації та у відповідності гігієнічної класифікації праці ГН 3.3.5-3.3.8; 6.6.1-083-2001 р. умови праці ОСОБА_4, відносяться до 3 класу З ступеня шкідливості.

По факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання ф. П-4 від 30 травня 2013 року де вказано, що працюючи на підприємстві відповідача ОСОБА_4, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, та порушень режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування.

Концентрація, мг/м3 : з вмістом кристалічного кремнію діоксиду у пилу від 10 % до 70 % ,- 17,2 при гранично допустимій до 2,0 (більш як в 8 разів)

Тобто відповідач протягом тривалого часу грубо порушували ст.13 ЗУ «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпПУ, що саме і призвело до виникнення у ОСОБА_4, професійного захворювання, цей факт визнали члени комісії з розслідування професійного захворювання.

За висновком МСЕК від 08 липня 2013 року серії АБ № 0007268 ОСОБА_4, була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 15 % безстроково. Згідно рекомендацій МСЕК ОСОБА_4, потребує « медикаментозного лікування, ВМП». Таким чином в наслідок отримання професійних захворювань позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Працювати ОСОБА_4, не може, навіть допомогти по господарству своїй родині він також не має змоги бо при фізичному навантажені постійно відчуває задишку, болі у грудній клітці, кашель з виділенням харкотиння, ОСОБА_4, мучить кашель постійно, він не може спати вночі сам та заважає своїм рідним. При будь-якому фізичному навантажені він постійно відчуває задишку, приступоподібний кашель з виділенням харкотиння, важкість у грудній клітці, порушення сну. Він не може спати вночі сам та заважає своїм рідним, тому що не може без болі та стонів перевертатись у ліжку. Зранку, взагалі без сторонньої допомоги не в змозі піднятися з ліжка. Періодично його мучить головний біль, бувають запаморочення, підвищується артеріальний тиск, що ставить під загрозу його життя.

25 років та 5 місяців ОСОБА_4, працював на підприємстві відповідача, був опорою і підтримкою для своїх дітей, онуків. Фактично він був головним годувальником своєї сім'ї, тепер же за станом здоров'я він не може повноцінно забезпечувати свою родину, усі державні компенсації ідуть на медичну реабілітацію та придбання ліків, крім того, його сім'я тепер несе додаткові витрати на нього. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною.

В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань, наприклад при користуванні громадським транспортом він відчуває задуху, у нього виникає кашель, що привертає на нього увагу оточуючих, люди відвертаються від нього, як від хворого на туберкульоз чи якесь інше небезпечно захворювання, бо всім не розповіси, що це викликано професійним захворюванням, а не якоюсь інфекцією. Іноді ОСОБА_4, стає так зле, що він змушений виходити з транспорту завчасно, не доїжджаючи до місця призначення. Ці хвороби змінили життя ОСОБА_4, назавжди, він не може няньчити своїх онуків, піти з ними на прогулянку, бо найменший різкий рух викликає не тільки шалений біль, а й може замкнути спину таким чином це ставить під загрозу життя онуків, навіть підняти їх на руки він не здатний. При захворюванні ОСОБА_4, повне одужання неможливе, і перспектива в майбутньому переносити болі, постійно лікуватись спричиняє йому моральні страждання.

Отже, наявність фізичних страждань і викликає моральні страждання, адже фізичний біль неможливо переносити без душевного болю. Саме такої позиції ОСОБА_4, дотримувався при визначені розміру моральної компенсації. Для того, щоб покращити свій емоційний стан, йому потрібно активно підтримувати своє здоров'я, для уникнення подальшого прогресування хвороби та погіршення стану здоров'я, а також попередження розвитку такого тяжкого захворювання, як бронхіальна астма, що дуже часто виникає при загостренні професійного бронхіту. Хоча вже ніколи не вдасться наблизити стан його здоров'я до норми, але полегшити страждання можливо. Свої моральні і душевні страждання ОСОБА_4, оцінює в 121800 гривень. Ця сума дасть йому можливість протягом декількох років підтримувати своє здоров'я, проводити інтенсивне лікування купуючи ефективні (а значить дорогі) ліки, якими, на жаль, його не може забезпечити держава. Пройти такий курс лікування у санаторіях і профілакторіях міст України, де є сприятливий мікроклімат для хвороб легень, ефективні фізіотерапевтичні процедури, які б могли полегшити фізичний, а значить і душевний стан.

Тому представник за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила суд постановити рішення яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4 за заподіяну моральну шкоду - 243600 гривень 00 копійок.

Представник за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача в справі Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_3, позов не визнав у повному обсязі, та вказав, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоровю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника відповідача, ОСОБА_4, сам винен у тому, що його здоровю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці. Тому вини відповідача у завдані шкоди здоровю ОСОБА_4, і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представник відповідача суду зазначив, що позовні вимоги не доведені позивачем, а також те що позивачем пропущено строк позовної давнини.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги представника за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4, внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення належних умов відповідачем для виконання безпечної роботи для життя та здоровя працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачу встановлено 15 % втрати професійної працездатності, безстроково. А згідно Акту форми П-4 від 30 травня 2013 року, розслідування професійного захворювання ОСОБА_4, усі показники шкідливого впливу на здоровя працівника мають місце, так вони значно перевищують встановлені норми.

Так, основною причиною професійного захворювання було визнано концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі мг/м3 : з вмістом кристалічного кремнію діоксиду у пилу від 10 % до 70 % ,- 17,2 при гранично допустимій до 2,0.

Таким чином, та обставина, що ОСОБА_4, захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби ОСОБА_4, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання форми П-4 від 30 травня 2013 року.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінив в 121800 гривень 00 копійок. При цьому, позивач не надав суду доказів того, чому саме таку суму він вимагає до відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону від 21 листопада 2002 року, державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є ОСОБА_4, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27.01.2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги представника за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку вона вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_4 у відшкодування йому моральної шкоди, - 7000 гривень 00 копійок.

Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала чинності 13.01.2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки ОСОБА_4 отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем , який не створив безпечних умов праці.

З вини відповідача, який порушував норми безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода. В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, - суд,

В И Р І Ш И В ;

Позов представника за довіреністю ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 7000 гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; ОСОБА_5