Справа № 362/2908/13-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С.В.
Провадження № 22-ц/780/166/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 1 09.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ будинку та земельної ділянки та другим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на житловий будинок, та визнання права власності на житловий будинок.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за тією ж адресою між ним та його рідною сестрою відповідачем ОСОБА_2 у відповідності до їх часток у праві власності на спадкове майно після смерті їх батьків.

ОСОБА_2 також звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та просила скасувати рішення виконавчого комітету Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області № 69 від 27 серпня 2010 року, яким визнано право власності відповідача - її рідного брата ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1, а також скасувати свідоцтво про право приватної власності від 20 вересня 2010 року, видане Великосолтанівською сільською радою на його ім'я на зазначений будинок.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року первісний позов задоволено частково.Виділено ОСОБА_3 в порядку розподілу спадкового майна та визнано за ним право приватної власності на 1/3 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається: з кімнати «1-7», площею 16,30 кв.м., кімнати «1-8», площею 7,9 кв.м., туалету «Г», сараю «Е», сараю «Д», літньої кухні «Б». Зобов'язано ОСОБА_3 провести ремонтно-будівельні роботи вартістю 500 грн. по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку, які пропонується виділити, а саме, закласти дверний проріз між приміщеннями кухні «1-5», площею 10,1 кв.м. та кімнатою «1-8», жилою площею 7,9 кв. м., а також влаштувати вхідний дверний проріз в приміщені кімнати «1-8», площею 7,9 кв.м., демонтувавши віконний проріз, вартістю 1200 грн. Виділено ОСОБА_2 в порядку розподілу спадкового майна та визнано право приватної власності на 2/3 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається: з веранди «1-1», площею 10,30 кв.м., коридору «1-2», площею 2,60 кв.м., кухні «1-3», площею, 10,60 кв.м., кладової «1-4», площею 4,00 кв.м., кухні «1-5», площею 10,10 кв.м., кімнати «1-6», площею 10, 60 кв.м., коридору« 1-9», площею 4,00 кв.м., погребу «В», воріт «О». Зобов'язано ОСОБА_2 провести ремонтно-будівельні роботи по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку, які пропонується виділити, а саме, закласти дверний проріз між приміщеннями коридору «1-9», площею 4,0 кв.м. та кімнатою «1-8» площею 7,9 кв.м., а також влаштувати дверний проріз між приміщеннями коридору «1-9», площею 4,0 кв.м. та кімнатою «-5», площею 10,1 кв.м., вартістю 900 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 внаслідок відступу від ідеальної частки в сумі 19192 грн. Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,2465 га., обмежену точками 15, лінія поділу житлового будинку 20, 19, 18, 17, 10, 11,12,13, 14, 15. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2465 га., обмежену точками 15, 16, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 17, 18, 19, 20, лінія поділу житловогобудинку 15.Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2- 34845 від 28 лютого 2003 року на ім'я ОСОБА_4, за реєстровим № 1314, скасовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, та задовольнити її позов, посилаючись на порушенням судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями нерухомого майна своїх батьків, що знаходиться в АДРЕСА_1, в розмірі, відповідно: 1/3 та 2/3 частин, та складається з домоволодіння та земельної ділянки площею 0,493 га, (в тому числі 0,446 га - ріллі, 0,036 га - багаторічні насадження, 0,011 га - під забудовою; 0,151 га - наданої для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,342 га - ведення особистого селянського господарства - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 28 лютого 2003 року на ім'я ОСОБА_4, за реєстровим № 1314)..

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні іншого позову, суд виходив з положень ст.ст. 355, 358, 354, 366, 369, 370, 372 ЦК України та прийшов до висновку, що поділ спірного майна можливий за варіантом №2 висновку будівельно-технічної експертизи.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам закону та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок є одноквартирним, 1965 року забудови, знаходиться в незадовільному стані, доступ до будинку обмежений, будинок має три жилі кімнати розміром 10,6 кв.м, 16,3 кв.м та 7,9 кв.м.

Відповідно до положень ст. 152 ЖК України на переобладнання будинку у двохквартирний необхідна згода виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий комітет Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області рішеннями від 26 лютого 2013 року за №6 та від 18 лютого 2015 року за №5 не надав дозволу на переобладнання спірного будинку у двоквартирний, враховуючи стан будинку, особливості його розташування на земельній ділянці та взаємовідносини сторін.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення позову про поділ будинку в натурі.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 4 березня 2014 року запропоновано чотири варіанти поділу спірного будинку в натурі, проте всі ці варіанти з відступом від вимог ДБН та арифметичних часток сторін у праві власності на будинок.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про неможливість поділу спірного будинку в натурі, позовні вимоги про поділ земельної ділянки також не підлягають задоволенню, оскільки розділ земельної ділянки є похідним від розділу будинку та узгоджується з розділом будинку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач просила скасувати рішення органу місцевого самоврядування щодо оформлення прав власності її рідного брата № 69 від 27 серпня 2010 року та від 20 вересня 2010 року на будинок АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці належній відповідачеві ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_2 не має жодного відношення до спірного будинку № 3-а, цей будинок не є об'єктом спадкового майна, а також, позивачем не доведені неправомірність набуття ОСОБА_3 прав власності на новостворене ним нерухоме майно та порушення цивільних прав та інтересів заявниці.

З позицією суду першої інстанції щодо позовних вимог ОСОБА_2 погоджується колегія суддів, так як вважає, що докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі щодо її позовних вимог, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ будинку та земельної ділянки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ будинку та земельної ділянки - відмовити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Великосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на житловий будинок, та визнання права власності на житловий будинок - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: