Справа № 465/866/14 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/1992/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Тропак О.В.,Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду розмірі 5 636 грн. та моральну шкоду у розмірі 800 грн., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 грудня 2013 року з вини відповідача була залита його квартира АДРЕСА_1. Внаслідок даного залиття було пошкоджено стелю ванної кімнати площею 2,4 кв. м, стіну та стелю коридору площею 0,5 кв. м. Комісією ЛКІІ «Львівський ліхтар» складено акт від 19 грудня 2013 року, де зазначено, що залиття квартири відбулось внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів мешканцями квартири АДРЕСА_2. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості будівельно-монтажних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, вартість збитків, завданих залиттям квартири, становить 5 336 три., яку позивач просить стягнути. Крім того, вважає, що своїми діями відповідач завдав йому (позивачеві) моральну в розмірі 800 грн. Також просить стягнути судові витрати.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15 травня 2014 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 336 грн. майнової шкоди, 800 грню моральної шкоди та 243,60 грн. судового збору.

Рішення оскаржив ОСОБА_3 У своїй апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, свій скрутний матеріальний стан та наявність тяжких захворювань, просить таке скасувати та визначити шкоду в сумі 1 500 грн., яку він добровільно сплатив позивачеві.

Позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають (ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що сторони проживають у будинку АДРЕСА_1 Позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1; відповідачеві на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, яка знаходиться над квартирою позивача (а.с.24).

З акту від 19 грудня 2013 року, складеного комісією представників ЛКП «Львівський ліхтар», вбачається, що через халатне відношення до сантехнічних приладів відповідача, у квартирі позивача відбулось залиття на стелі ванної кімнати площею 2,4 кв.м на стіні та стелі в коридорі площею 7,7 кв.м (приблизна площа залиття 0,5 кв.м квартири позивача (а.с.27).

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе відсутність її вини. Статтею 1167 цього Кодексу визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На обґрунтування розміру завданої йому майнової шкоди позивач надав звіт про незалежну оцінку ринкової вартості будівельно-монтажних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-38).

Із викладеними у зазначеному звіті висновками відповідач не погодився, визнав, що ним завдано позивачеві майнову шкоду в сумі 1 500 грн. Таку суму коштів він сплатив позивачеві добровільно, що стверджується платіжними документами (а.с.60). Цю обставину визнав позивач.

За приписами ст. 10 ЦПК України, виходячи з вимог процесуального закону про допустимість та належність доказів, суд вживав заходів для сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права, обов'язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, право на призначення експертизи. Сторони не виявили бажання скористатися такими правами.

Відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища.

Встановлено, що відповідач є людиною похилого віку (1929 року народження), має незначні доходи. Він страждає тяжкими захворюваннями (онкозахворюванням, переніс інфаркт міокарда), що стверджується наданими медичними документами. Такі захворювання потребують вартісного лікування (а.с.43-45).

На підставі аналізу наведених вище доказів у їх сукупності та кожного окремо, колегія суддів приходить до висновку, що слід зменшити завдану позивачеві майнову шкоду з 5 336 грн. до 1 500 грн. Такий розмір майнової шкоди визнано відповідачем, яку він відшкодував добровільно.

Внаслідок залиття квартири позивача пошкоджено його майно і слід погодитися з тим, що такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду.

Виходячи з міркувань доцільності, розумності та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що розмір спричиненої позивачеві моральної шкоди слід визначити у 400 грн., виходячи з наступного.

Відповідач визнав свою вину і у добровільному порядку відшкодував майнову шкоду, тобто вжив заходів для ліквідації негативних наслідків, які наступили через залиття квартири позивача. Залиттям були пошкоджені незначні площі у приміщеннях, що відносяться до вигод ( ванна кімната і коридор), не є житловими приміщеннями.

Розподіл судових витрат судом першої інстанції проведено відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.303, п. 3 ч.1 ст.307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 травня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 536 грн. майнової шкоди, - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в позові. В частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 800 грн. моральної шкоди рішення змінити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400 (чотириста) грн. моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскарженим у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: