Справа № 338/169/15-ц
Провадження № 22-ц/779/817/2015
Головуючий у 1 інстанції Гутич П.Ф. П. Ф.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Васильковського В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: апелянта ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду від 04 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 На даний час дочка ОСОБА_4 є студенткою факультету іноземних мов денної форми навчання Прикарпатського національного університету ім.. В. Стефаника. Термін навчання визначено з 01.09.2013 року по 01.07.2017 року. Оскільки дочка навчається, то можливості працевлаштуватися не має. Позивач не в змозі самостійно забезпечити дочці належні матеріальні умови. В той же час відповідач, хоча офіційно і не працює, однак є заможною людиною, і його дохід є стабільно високим. У зв'язку з цим ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 610 грн. щомісячно до закінчення нею навчання.

Рішенням Богородчанського районного суду від 04 березня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнення аліментів розпочато з 04.02.2015 року та вирішено проводити до припинення навчання в Прикарпатському національному університеті ім. В. Стефаника, але не довше, як до досягнення ОСОБА_4. 23 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

На дане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку судом доказів, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Визначаючи розмір аліментів, суд не врахував його матеріального стану та спроможність сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Так, на даний час він ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Крім того, на його утриманні перебувають малолітня дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацездатна дружина ОСОБА_8, у зв'язку з вагітністю та мати ОСОБА_9, яка є інвалідом ІІ групи по зору. Дані обставини підтверджуються відповідними довідками.

У зв'язку з цим, на думку апелянта, лише та обставина, що він є працездатною, молодою, фізично здоровою особою, не може бути підставою для стягнення аліментів, враховуючи відсутність можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Крім того, апелянт вважає, що в такому випадку аліменти повинні стягуватись на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а не на користь її матері.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції, ОСОБА_2 просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнала. Рішення суду вважає законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.06.1994 року, який було розірвано в судовому порядку 27.11.2014 року (а.с.3).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2).

Судом також вірно встановлено, що ОСОБА_4. є студенткою 2 курсу факультету іноземних мов, денної платної форми навчання; терміном навчання по 01.07.2017 року (а.с.4). Навчання ОСОБА_4. є платним.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Аналогічне положення міститься і в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Як вірно встановлено судом, основним заняттям ОСОБА_4. є навчання на денній платній формі, і у зв'язку з цим вона потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, встановивши наявність у ОСОБА_4. потребу у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням в університеті, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Що стосується доводів апелянта в частині неспроможності сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі внаслідок скрутного матеріального становища, то такі не знайшли свого підтвердження ні в суді першої інстанції, ні в засіданні Апеляційного суду.

Так позивач в суді Апеляційної інстанції пояснила, що 10 років відповідач працював за кордоном, має певні заощадження, придбав дорогий автомобіль. Зазначених доводів позивача ОСОБА_2 не спростував, крім цього у своїх поясненнях зазначив, що на облік у центрі зайнятості він став лише під час розгляду судом даної справи, до того, протягом двох років перебування в Україні мав дохід від проведення ремонту, однак такий був нестабільним.

Мати відповідача, яка є інвалідом ІІ групи по зору, отримує пенсію по інвалідності, і доказів які б вказували на те, що вона знаходиться на утриманні відповідача, в матеріалах справи немає. Немає також доказів, на підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 щодо малолітньої дочки ОСОБА_10, яка є донькою його дружини.

А тому суд, визначаючи до сплати аліменти, цілком обгрунтовано на підставі встановлених обставин справи прийшов до висновку про стягнення таких в розмірі 500 грн. щомісячно.

Посилання апелянта, на те, що аліменти повинні були стягуватись на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а не на користь її матері, то такі не приймаються судом до уваги, оскільки, виходячи з вимог ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В даному випадку, судом першої інстанції, обгрунтовано стягнуто аліменти в користь ОСОБА_3, на утриманні якої на даний час знаходиться повнолітньої донька ОСОБА_4., про що і зазначено в рішенні. Будь-яких процесуальних порушень в даному випадку колегією суддів не встановлено.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богородчанського районного суду від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.Є. Меленко

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський