АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/869/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретарі< Волвенко А.В. >

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в середині літа 2013 року він домовився з відповідачем про те, що він буде допомагати виконувати йому ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1

Проте, всупереч домовленості про відповідну плату, відповідач з ним не розрахувався.

Також, зазначив, що відповідач 23.05.2014 року власноручно написав розписку про те, що він зобов'язується до 20 червня 2014 року віддати йому борг в сумі 5000 грн., а в разі не повернення боргу до вказаної дати, борг буде складати 10 000 грн., однак зобов'язання по розписці відповідач також не виконав.

26.06.2014 року позивач звернувся до Соснівського РВ УМВС м. Черкаси з заявою про неповернення грошових коштів гр.ОСОБА_6 і в ході перевірки було встановлено, що він з відповідачем дійсно працювали по ремонту квартири, після завершення ремонту замовниця виплатила грошові кошти не в повному обсязі, після чого гр. ОСОБА_6 надав позивачу письмову розписку про повернення коштів згідно усної домовленості, але на даний час борг відповідачем не повернутий, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач та його представник - ОСОБА_8 позов підтримали частково та просили стягнути з ОСОБА_6 кошти з урахуванням 400 грн. які повернуті відповідачем.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 борг в сумі 4, 600 грн.( чотири тисячі шістсот гривень 00 коп.), стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.( двісті сорок три гривні 60 коп.).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить скасувати рішення суду, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального права, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, апелянт ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, за матеріалами справи колегією суддів установлено, що сторони домовились про те, що позивач ОСОБА_7 буде допомагати ОСОБА_6 виконувати ремонтні роботи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 Позивач виконав свої зобов'язання по договору, однак відповідач з ним не розрахувався.

Факт невиконаного зобов'язання позивача перед відповідачем підтверджується його власноручно написаною розпискою від 23.05.2014 року, згідно якої він зобов'язувався повернути ОСОБА_7 до 20 червня 2014 року борг в розмірі 5000 грн., в разі невіддачі боргу до вказаної дати борг буде складати 10 000 грн. ( а. с. 5).

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач звертався за захистом своїх прав до Соснівського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області. Згідно наданого висновку від 26.06.2014 року була проведена перевірка, в ході якої було встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дійсно працювали по ремонту квартири, після завершення ремонту замовниця виплатила грошові кошти не в повному обсязі, після чого гр. ОСОБА_6 надав ОСОБА_7 письмову розписку про повернення коштів згідно усної домовленості ( а. с. 4).

За правилами ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони ( замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням всіх обставин справи, суд першої інстанції вірно зазначив, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини.

Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду відносно того, що між позивачем ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_6 для виконання ремонтних робіт фактично був укладений усний договір підряду. В результаті невиконання даних договірних зобов'язань відповідач повинен сплатити позивачу 5000 грн., з даної суми відповідач відшкодував позивачу 400 грн., що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, а тому районний суд вірно дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4600 грн.

Крім того, доказів про відшкодування позивачу 10 000 грн. та їх підстав позивач ОСОБА_7 суду не надав, а тому в цій частині позову суд першої інстанції правомірно відмовив.

Таким чином, враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, борг позивачу в сумі 4 600 грн. не передав, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а борг у розмірі 4 600 грн. до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, падати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Проаналізувавши норми ст. ст. 524, 533 - 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи норми матеріального права, докази у справі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на законність судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :