АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 656/603/14-ц
Провадження №22-ц/791/1026/2015 Головуючий в І інстанції Крисанова В.І.
Категорія 27 Доповідач Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року квітня місяця 16 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Приходько Л.А.

Суддів : Кузнєцової О.А.

Борка А.Л.

при секретарі : Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2015 року у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 посилаючись на те, що 11 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № НЕQWGK00002005, згідно умов якого Банк надав останньому кредит у розмірі 4675,00 американських доларів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 вересня 2022 року. У забезпечення сплати позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 в той же день укладено договір іпотеки № НЕQWGK00002005, за умовами якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та надвірними будовами та спорудами, загальною площею 47,60кв.м., житловою площею 26,40кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року становить 4689,05 американських доларів, що складається із заборгованості: по кредиту у сумі 3285,30 американських доларів, по процентам за користування кредитом у сумі 747,45 американських доларів, по комісії за користування кредитом у сумі 168 американських доларів, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 242,70 американських доларів, штрафу (фіксована частина) у сумі 23,43 американських доларів та штрафу (процентна складова) у сумі 222,17 американських доларів. Зважаючи на викладене ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4689,05 американських доларів, що за курсом 10,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27 березня 2014 року складає 50032,19грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 47,60кв.м., житловою площею 26,40кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу предмету іпотеки банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом і іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у цьому житловому будинку, та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2015 року у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Додатковим рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2015 року відмовлено у задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на будинок загальною площею 47,60кв.м., житловою площею 26,40кв.м., що розташований по АДРЕСА_1, шляхом продажу предмету іпотеки банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом і іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки та виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2015 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приватбанк» Сукач А.А. апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначив, що на його думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит на сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 11 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №НЕQWGK00002005, згідно умов якого Банк надав останньому кредит у розмірі 4675,00 американських доларів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 вересня 2022 року.

В той же день з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, вказаним вище, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №НЕQWGK00002005, за умовами якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та надвірними будовами та спорудами, загальною площею 47,60кв.м., житловою площею 26,40кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 27 березня 2014 року становить 4689,05 американських доларів, що складається із заборгованості: по кредиту у сумі 3285,30 американських доларів, по процентам за користування кредитом у сумі 747,45 американських доларів, по комісії за користування кредитом у сумі 168 американських доларів, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 242,70 американських доларів, штрафу (фіксована частина) у сумі 23,43 американських доларів та штрафу (процентна складова) у сумі 222,17 американських доларів.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання, надавши кредитні кошти в повному розмірі, проте, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 27 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 4689,05 американських доларів, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості (а.с.18-21).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Статтями 12, 33 Закону України «Про іпотеку» та ст. 589 ЦК України передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України, ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Частиною 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Так, умовами кредитного договору передбачено, що кошти ОСОБА_2 отримав як споживчий кредит в іноземній валюті для придбання нерухомого житлового майна. Відповідач зареєстрований та постійно проживає в житловому будинку № 45 по вул. Пушкіна, смт. Іванівка, Херсонської області загальною площею 47,60кв.м, придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2007 року №712951, що є предметом іпотеки. Іншого нерухомого майна ОСОБА_2 у власності не має, що підтверджується інформацією наданою реєстраційною службою Іванівського районного управління юстиції Херсонської області (а.с.106-108).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки між сторонами був укладений споживчий кредит, який видавався в іноземній валюті, а предмет іпотеки, який має загальну площу 47,60кв м, є єдиним місцем постійного проживання відповідача, іншого нерухомого майна у власності не знаходиться, а отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який на час ухвалення судового рішення є чинним та встановлює тимчасову заборону щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги, що протягом дії вказаного вище Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, застосувавши положення ст.217 ЦПК України з відстрочкою виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не передбачено відстрочення виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а встановлено заборону на вчинення таких дій.

Крім того, така відмова має лише тимчасове правове значення і банк може звернутися до суду із вказаним позовом після закінчення дії мораторію.

Суд з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :