АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: Кутц А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Куксенка П.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом з урахуванням збільшення позовних вимог просив стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» суму страхового відшкодування в розмірі 29 697,87 грн., стягнути з ОСОБА_3 втрату товарної вартості 11 846,11 грн., 510 грн. франшизу, витрати за проведення дослідження 450 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» суму страхового відшкодування в розмірі 30 147,87 грн., судові витрати в розмірі 250,84 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 кошти в розмірі 12 356,11 грн., судові витрати 174,20 грн.

Справа № 757/32972/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5595/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оскаржуючи суми відшкодування, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з нього коштів в розмірі 12 356,11 грн. та ухвалити нове, яким стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 42 503,98 грн. та стягнути з нього лише суму франшизи в розмірі 510 грн. Апелянт посилається на те, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що при розгляді справи в суді першої інстанції не було враховано, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку та її відшкодування необхідно покладати на страховика - ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО».

Рішення в частині стягнення суми страхового відшкодування з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» не оскаржувалося, в зв'язку з чим набрало законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що останні знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2014 приблизно о 17 год. 10 хв. по вул. Володимирській, 19 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів «Рено», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мітсубісі» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Відповідно до протоколу огляду ТЗ №4/70 за наслідками вказаної події автомобіль «Мітсубісі» отримав значні пошкодження (а. с. 28). Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2014 винним у зазначеному ДТП визнано ОСОБА_3 (а. с. 5-7). Цивільно-правова відповідальність останнього на момент ДТП була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1844694 у ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО». 18.03.2014 ОСОБА_1 повідомив страхову компанію про ДТП (а. с. 8) та 15.05.2014 подав заяву про страхове відшкодування (а. с. 10). 04.08.2014 було надіслано ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО» листа №5444/в позивачу, в якому було вказано, що на р/р останнього буде виплачене страхове відшкодування за вирахуванням франшизи (510 грн.) у розмірі 17 848,37 грн., але вказана сума виплачена не була (а. с. 12). Згідно звіту № 4388/02/15 від 09.02.2015 вартість матеріального збитку позивача внаслідок вищезгаданої ДТП становить 42 053,98 грн., в т.ч. втрата товарної вартості 11 846,11 грн. Оскільки страхова компанія не виплатила страхове відшкодування позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За правилами ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 35.2. зазначеної статті передбачено, що до заяви додаються: документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником.

Відповідно до вимог п. 36.2 Закону страховик протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 36.2 ст. 36 Закону страховик не пізніше 90 днів з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування, у випадку прийнятого позитивного рішення, повинен сплатити таке відшкодування.

Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).

Матеріали справи свідчать про те, що позивач своєчасно звернувся до страхової компанії з письмовою заявою про отримання вказаної виплати. 04.08.2014 було надіслано ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО» листа №5444/в на ім'я позивача, в якому було вказано, що на р/р останнього буде виплачене страхове відшкодування за вирахуванням франшизи (510 грн.) у розмірі 17 848,37 грн. (а. с. 12).

Також з матеріалів справи вбачається, що з моменту виникнення вищезгаданого ДТП та звернення позивача з вказаною заявою пройшло більше 90 днів, але виплата відповідачем досі не здійснена.

Під час розгляду справи позивач надав звіт № 4388/02/15 від 09.02.2015, який було виконано ТОВ «Сател Груп», відповідно до якого вартість матеріального збитку позивача внаслідок вищезгаданої ДТП становить 42 053,98 грн., в т.ч. втрата товарної вартості 11 846,11 грн.

Згідно із частинами другою, п'ятою ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

За наявністю законодавчого обмеження щодо відшкодування зі страхової компанії шкоди, пов'язаної із втратою товарної вартості транспортного засобу висновки суду першої інстанції щодо стягнення такої шкоди з винної особи колегія суддів вважає правильними.

Посилання апелянта на те, що сума матеріальної шкоди повністю покривається сумою страхового відшкодування, в зв'язку з чим саме страхова компанія повинна відшкодовувати втрату товарної вартості транспортного засобу позивача, колегія суддів вважає безпідставним у зв'язку з вищевказаними обставинами.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук