Провадження № 22-ц/780/1788/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 28 14.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі : Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів за електроенергію, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ПАТ «Київобленерго» звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що являються постачальником електроенергії за регульованим тарифом на території Київської області. Відповідачі є власниками різних частин житлового будинку АДРЕСА_1. Всупереч п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не зверталися до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. Однак, 1 листопада 2011 року працівниками енергопостачальника у відповідачів було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року, а саме самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку, про що було складено акт № К 017233. Позивач вказав на те, що згідно п. 53 ПКЕЕН та п.п. 3.1.5, 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, відповідачам нараховано суму вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення у розмірі 5 582,54 грн., яку просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь в судовому порядку та понесені витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київобленерго» 928,25 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 29 січня 2015 року позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме із споживача електричної енергії - відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути збитки заподіяні порушенням ПКЕЕН, оскільки у частині квартири, де вона проживала з 7 вересня 2011 року було виявлено самовільне підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6івна являються співвласниками будинку АДРЕСА_1 і кожному з них належить по 49/400 його частин, які разом складають квартиру № 1.

Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2010 року ОСОБА_4, який є сином відповідача ОСОБА_2, вселено до квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зобов'язано не чинити перешкоди йому в користуванні цим житловим приміщенням.

Судом встановлено, що з моменту реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, а саме з 28 травня 2011 року і до 6 вересня 2011 року, відповідач ОСОБА_2 не проживала у даному помешканні, оскільки відповідач ОСОБА_3. чинила їй перешкоди в цьому. До 28 травня 2011 року ОСОБА_3 проживала одна у квартирі. 7 вересня 2011 року ОСОБА_2 за згодою ОСОБА_3 вселилася до квартири, як член сім'ї співвласника будинку ОСОБА_4, і цього ж дня ОСОБА_3 надала ОСОБА_2 розписку про те, що вона зобов'язується не чинити перешкоди у користуванні частиною будинку з окремим виходом за вищевказаною адресою.

У вересні 2011 року сторонами було замуровано внутрішній прохід між двома частинами вказаної квартири, в результаті чого вона була розділена на дві ізольовані частини з окремими входами і у одній з частин квартири залишилася проживати ОСОБА_3, а в іншій - ОСОБА_2

Окрім цього, судом встановлено, що у частині квартири, в якій проживала ОСОБА_3 залишився електричний лічильник. Остання відключила електричне постачання у частині, де стала проживати ОСОБА_2 і вона проживала без світла.

Відповідачі не зверталися до позивача для укладення договору про користування електричною енергією, а на ім'я ОСОБА_3 було відкрито особовий рахунок для оплати коштів за спожиту електроенергію у квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 64, 156 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 листопада 2011 року працівниками ПАТ «Київобленерго» за місцем проживання та реєстрації відповідачів було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Самовільно підключений силовий кабель на трубостойку вводу електричної енергії. Договір на постачання електричної енергії відсутній, електрична енергія споживається, не враховується і не сплачується, про що було складено акт про порушення № К 017233. Зі змісту вказаного акту убачається, що він був складений в присутності ОСОБА_3, яка його підписала без жодних зауважень.

З'ясовуючи дійсні обставини справи, судом першої інстанції в якості свідка було допитано ОСОБА_7, який проводив вказану перевірку, і той показав, що на будинку по АДРЕСА_1 була трубостойка (гусак), з якого подавалася напруга в будинкову мережу і при обстеженні з'ясувалося, що на трубостойкі під'єднаний безобліковий кабель, який був проведений до частини квартири № 1 з боку споживача ОСОБА_2. Безобліковий ввод працівники позивача демонтували і склали акт, який підписала ОСОБА_3 Поруч з цим, вона пояснила, що співвласник іншої частини квартири № 1 викрадає світло. Свідок також зазначив, що квартира АДРЕСА_1 розділена на дві ізольовані частини. Працівники ПАТ «Київобленерго» заходили в квартиру № 1 зі сторони ОСОБА_3, у вказаній частині знаходився лічильник і електрична енергія обліковувалася належним чином.

У відповідності до пунктів 3.1.5, 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 4 травня 2006 року № 562, відповідачам була нараховано до сплати 5 582,54 грн. збитків, що підтверджується розрахунком обсягу та вартості не облікованої електричної енергії і вказаний розрахунок проведено у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Відносини між громадянами та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. В п. 2 цих Правил передбачено, що самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

За п. 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Згідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно п. 37 вищевказаних Правил енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно врахував наведені норми закону та встановив всі фактичні обставин справи, зокрема той факт, що у частині квартири АДРЕСА_1, де з 7 вересня 2011 року проживала ОСОБА_2 було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, що полягає в самовільному підключенню до електричної мережі з порушенням схеми обліку, тому дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають до стягнення заподіяні збитки сумі 928,25 грн. за період з 7 вересня 2011 року по 31 жовтня 2011 року, тобто за період фактичного споживання електричною енергією.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення суми вартості безобліково використаної електроенергії повинно здійснюватися з моменту реєстрації в житловому приміщенні не підтвердженні будь-якими нормами законодавства і є власним тлумаченням спірних правовідносин. При цьому судом достовірно встановлено і це підтверджується належним доказами та поясненнями свідків, що відповідач ОСОБА_2, як член сім'ї співвласника, набула право користування житловим приміщенням починаючи з 7 вересня 2011 року.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача ОСОБА_3 збитків заподіяних порушенням ПКЕЕН з огляду на те, що у частині квартири де проживала ОСОБА_3 знаходився лічильник і електрична енергія у цій частині квартири обліковувалася належним чином.

Ураховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київобленерго» відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: