18.08.2015 Єдиний унікальний номер 205/2190/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олександрівна, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олександрівна, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25 січня 1994 року належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається з: коридора площею 6,2 кв.м., туалета - 1,1 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., кухні - 5,8 кв.м., житлової кімнати 17,4 кв.м., житлової - 11,0 кв.м., шафа - 1,2 кв.м., балкона - 0,7 кв.м.. Загальна площа квартири складає 62,9 кв.м., житлова - 45,8 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати ОСОБА_5.

Згідно ст..1268 ч. 3 ЦК України ОСОБА_1, фактично прийняла спадщину після смерті батьків, оскільки проживала та була зареєстрована разом з ними на день смерті.

Однак, постановою від 16.01.2015 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища та по-батькові в свідоцтві про смерть та з свідоцтвом про народження позивачки.

На підставі викладеного просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 р., а саме, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судове засідання відповідач, Територіальна громада в особі Дніпропетровської міської ради, в особі свого представника, не зявився. Про день, місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином. Заяв про розгляд справи за відсутності їх представника до суду не надходило.

В судове засідання третя особа-приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна І.О. не з'явилася. Надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явився. Надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням за №6/338-94, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35п за реєстровим №55, квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с.7/

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається з: коридора площею 6,2 кв.м., туалета - 1,1 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., кухні - 5,8 кв.м., житлової - 17,4 кв.м., житлової - 17,4 кв.м., житлової - 11,0 кв.м., шафа - 1,2 кв.м., балкона - 0,7 кв.м.. Загальна площа квартири складає 62,9 кв.м., житлова - 45,8 кв.м.

Згідно довідки КП «ДМБТІ» ДОР від 01.12.2014 року за №13239 вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на ? частку за «ОСОБА_4, на ? частку за ОСОБА_5, на ? частку за ОСОБА_6, на ? частку за ОСОБА_3» (рос.мовою) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням за №6/338-94, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35п за реєстровим №55 /а.с.16/

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції. /а.с.5/

Відповідно після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, як слідує з матеріалів справи, спадкоємцем першої черги за законом вищевказаного спадкового майна після смерті ОСОБА_4 є донька померлого позивач по справі ОСОБА_1./а.с.6/

Проте, на теперішній час маються розбіжності в написанні прізвища та по батькові спадкодавця, оскільки при оформленні свідоцтва про народження ОСОБА_1 було допущено помилку внаслідок якої прізвище та по батькові її батька було невірно вказано російською мовою як «ОСОБА_4» , а українською мовою в свідоцтві про смерть вказано, «ОСОБА_4», що фактично призводить до відсутності підтвердження того, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_4.

Між тим, доказами того факту, що ОСОБА_4 дійсно є батьком ОСОБА_1 є наступне: згідно довідки про склад сім*ї та місце реєстрації №13780 від 13.11.2014 року ОСОБА_4 померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с.23/; довідкою КП «ДМБТІ» ДОР від 01.12.2014 року за №13239 встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за «ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3» (рос.мовою) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням за №6/338-94, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №35п за реєстровим №55 /а.с.16/; згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 14 червня 2002 Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 21 грудня 1989 року /а.с.26/; згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3 в якому прізвище, імя та по батькові в графі «Батько» зазначені російською мовою як «ОСОБА_4», що співпадає з правильним перекладом на українську мову (крім декількох літер) прізвища, імя та по батькові ОСОБА_4, які вказані свідоцтві про смерть останньої /а.с.5,6/.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин, що передбачено пунктом 1 статті 256 ЦПК України.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/4 частину квартиру в порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3./а.с.6/

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_5./а.с.38 на звороті/

Тобто, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_1.

Спадщину ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 прийняла фактично у відповідності до вимог п.3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця була зареєстрований за однією адресою з померлим, що підтверджується довідкою виданою 13.11.2014 року Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне підприємство №25»./а.с.23/

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року з заявою про прийняття спадщини звернулась донька - ОСОБА_1./а.с.36/

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського управління юстиції Гуніної І.О. від 16 січня 2015 року ОСОБА_1, було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом , оскільки відсутній факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4./а.с.42/

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Також, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з її боку, внаслідок чого підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 74, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна Ірина Олександрівна, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 62,9 кв.м., житлова 45,8 кв.м. що складається з: коридора площею 6,2 кв.м., туалета - 1,1 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., кухні - 5,8 кв.м., житлової -17,4 кв.м., житлової -17,4 кв.м., житлової - 11,0 кв.м., шафа - 1,2 кв.м., балкона - 0,7 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко