Справа № 758/3111/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Миколайцю Я. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПрАТ «СК «ВУСО»., звернувся до суду з позовом, , до ОСОБА_1, ПАТ «СК «Країна» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2897 грн. 58 коп..

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що ПрАТ «СК «ВУСО» уклав із ОСОБА_2 договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 07.10.2013, згідно з умовами якого було забезпечено транспортний засіб марки «Лексус» ES, д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності страхувальникові, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6.

Зазначає, що 17.09.2013 приблизно о 12 год. 00 хв., відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись в районі перехрестя вул. Бородинської та вул. Тиражна в м. Запоріжжі, не витримав безпечний боковий інтервал внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Факт настання ДТП від 17.09.2013 року підтверджується Довідкою ВДАЇ № 9267275.Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного ДТП встановлена постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року.

Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника (п.2.1.1. договору страхування). Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для визначення розміру збитків є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої ПрАТ «СК «ВУСО» (п. 2.4. Договору страхування).

Відповідно до Рахунку на замовлення-наряд № ВА-005020 від 23.09.2013 з розшифровкою калькуляцією №1075 від 23.09.2013 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, складає суму 4064,44 грн.

Після отримання всіх необхідних документів, ДТП від 17.09.2013 року було визнано страховим випадком та здійснено страхове відшкодування в сумі 2897, 58 грн.

Способом виплати стало - зарахування коштів в рахунок несплаченої частини страхового платежу згідно укладеного договору страхування № -01 від 07.10.2013, що підтверджується страховим актом № 4379-02 та довідкою - підтвердженням виплати страхового відшкодування головного бухгалтера ПрАТ «СК «ВУСО».

Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до статей 20, 25 Закону України «Про страхування».

На підставі п. 27 Постанови, ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Пре страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Винним у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком пошкодження застрахованого транспортного засобу, згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року був визнаний ОСОБА_1.

Згідно витягу з електронної бази МТСБУ та Довідки ВДАЇ № 9190376 встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 станом на дату ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Країна» за Полісом № АС/2049979 з терміном дії до 18.05.2014.

Так, згідно п.16 ППВСУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» та ст. 21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка " застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавана шкоди у відповідному розмірі.

За умовами Полісу № АС/2049979 передбачена франшиза в розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 5, 6 Постанови ПВСУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Виїздом працівників ВДАЇ на місце ДТП було проведено огляд місця події, зафіксовано обсяг отриманих пошкоджень ТЗ, проведено огляд документів учасників ДТП та складено адміністративний протокол на ОСОБА_1 в частині скоєння останнім адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, інших адміністративних протоколів за ст. 126 КУпАП не складено, а тому відповідальність за відшкодування шкоди несе саме ОСОБА_1

Таким чином, з моменту здійснення страхового відшкодування шляхом зарахування коштів в рахунок несплаченої частини страхового платежу у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло право зворотної вимоги до ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_1, як до особи чиї винні, протиправні дії перебувають у причинно - наслідковому зв'язку із заподіянням шкоди та матеріальних збитків, - по відшкодуванню розміру страхового відшкодування в межах фактичних витрат понесених ПрАТ «СК «ВУСО», які складають суму у розмірі 2897,58 грн.

Просили стягнути з ПАТ «СК «Країна» на їх користь суму завданої матеріальної шкоди в межах фактичних витрат в розмірі 2387 грн. 58 коп., стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму завданої матеріальної шкоди в межах фактичних витрат в розмірі 510 грн., та віднести на їх рахунок понесені витрати на сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Позивач просив позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в заяві, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач, ОСОБА_1, із позовом ознайомлений, у судове засідання повторно не з'явився, письмових заперечень суду не надав, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача, ПАТ «СК «Країна», ОСОБА_6 у судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд установив, що 17.09.2013 о 12 год. 00 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись в районі перехрестя вул. Бородинської та вул. Тиражна в м. Запоріжжі, не витримав безпечний боковий інтервал внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження , що підтверджується Довідкою ВДАІ № 9267275 від 27.09.2013 (а.с.15).

Відповідача, ОСОБА_1, відповідно до постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.16) .

Позивач уклав із ОСОБА_2 договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 07.10.2013, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки «Лексус» ES, д.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності страхувальникові, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6.(а.с.9-11).

13.09.2013 р. страхувальник, ОСОБА_2 подав заяву до СК «ВУСО» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду якої позивачем 07.10.2013 було складено страховий акт №4379-02, та цього ж дня здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику в сумі 2897,58 грн. (ас. 13, 29-30).

Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «СК «Країна» за полісом № АС/2049979 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 19.05.2013 р. до 18.05.2014 р. включно, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000 грн., із зазначенням обов'язкової франшизи в розмірі 1000 грн. (а.с.11).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень п. п. 34.2., 34.3. ст. 34 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Тобто, відповідно до вимог цього закону розмір страхового відшкодування може бути визначений на підставі експертного висновку чи/або калькуляції СТО за домовленості сторін.

Позивач 21.05.2014 звернувся до відповідача ПАТ СК «Країна» із регресною вимогою про відшкодування понесених ними збитків в розмірі 2897,58 грн. (а.с.33).

03.03.2015 ПАТ «СК «Країна» здійснила виплату ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 1897,58, по підтверджується платіжним дорученням №1465 від 22.07.2015, за вирахуванням суми обов'язкової франшизи в розмірі 1000 грн. відповідно до умов Полісу АС/2049979; сума страхового відшкодування.

Таким чином, відповідач ПАТ СК «Країна» виконав свої зобов'язання у повному обсязі.

За цих підстав позовні вимоги до ПАТ СК «Країна» не обгрунтовані відповідачем і задоволенню не підлягають.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач вправі отримати від відповідача ОСОБА_1 несплачену ним суму обов'язкової франшизи в розмірі 1000 грн., а тому у цій частині задовольняє вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені і підлягають задоволенню частково, у частині стягнення з відповідача несплаченого страхового відшкодування в сумі 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору: з відповідача, ОСОБА_1 в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 23, 166, 1167, 1188 ЦК України, ст. ст. 6, 9, 22, 28- 30, 34-37 Закону України України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () несплачену суму франшизи в сумі 1000 грн. ( одна тисяча гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста у встановленому законом порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. О. Трегубенко