Справа № 699/288/15-ц
Номер провадження 2-о/699/13/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретаря судових засідань Сміян А.В.,

прокурора прокуратури Корсунь-Шевченківського району Початенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву прокурора Корсунь-Шевченківського району, подану в інтересах держави в особі Кошмаківської сільської ради, про визнання майна безхазяйним, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 заявник звернувся до суду з даною заявою, яку перед початком розгляду прокурор уточнила, в якій просить ухвалити рішення та визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, - земельну частку (пай) розміром 2,05 умовних кадастрових гектари в адміністративних межах Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області вартістю 80918, 96 грн., безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади с. Кошмак Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в особі Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Заяву подано в порядку ст.137 ЦК Української РСР, оскільки до відносин, вказаних у заяві, як до таких, що виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року (спадщина відкрилась у 2003 році, а ЦК України 2003 року набрав чинності 01.01.2004), застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, а також щодо визнання майна безхазяйним.

Свою заяву заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кошмак Корсунь-Шевченківського району Черкаської області померла жителька села ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,05 умовних кадастрових гектари, в адміністративних межах Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Після ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про спадщину не видавались, заповіти чи спадкові договори не зареєстровані. В такому випадку майно повинно було перейти до держави в особі Кошмаківської сільської ради, яка не вчинила жодних дій для цього, у зв'язку з чим право на землю нікому не належить і статус землі є невизначеним.

Вказане є порушенням інтересів держави, оскільки земля є основним національним багатством, перебуває під особливою охороною держави, тому прокурором подана вказана заява.

В судове засідання прокурор прокуратури Корсунь-Шевченківського району Н.В.Початенко з'явилась, заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

Представник Кошмаківської сільської ради в судове засідання не з'явився, сілььский голова надав заяву, в якій просить справу слухати без участі представника сільської ради, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 45 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно із ч.ч.1, 3 та 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у суді.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №1-1/99 прокурор, звертаючись до суду самостійно визначає і обгрунтовує у заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи у суді.

Як повідомила у судовому засіданні прокурор Початенко Н.В., до прокуратури Корсунь-Шевченківського району надійшло звернення Кошмаківської сільської ради з проханням щодо вжиття заходів представницького характеру з метою визначення правового статусу земельних ділянок, а саме - земельних часток (паїв) в адміністративних межах Кошмаківської сільської ради, які належали громадянам, що померли більше року тому, а спадкоємці не заявили про своє право на спадщину або взагалі відсутні, в тому числі щодо земельної частки (паю), право на яку належало ОСОБА_3

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля перебуває під особливою охороною держави, оскільки є основним національним багатством. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Невизначеність правового статусу земельної ділянки, що залишилась після смерті ОСОБА_3, не дає змоги органу місцевого самоврядування використовувати її за призначенням або ж передати за плату в користування з метою наповнення місцевого бюджету для забезпечення виконання власних та делегованих функцій.

У зв'язку з цим, звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини на невитребувані земельні частки (паї), безхазяйним майном прокурор реалізовує свої представницькі повноваження у сфері охорони землі, яка є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, шляхом подачі даної заяви.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, про що наявний актовий запис про смерть НОМЕР_1 від 10.02.2003, складений Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.4), яка тимчасово проживала у смт.Стеблів на день смерті.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право".

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до п.4 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

В абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 надано роз'яснення з приводу застосування правил книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та роз'яснено, що у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам звернуто увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР встановлювалось, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави,а тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529- 531 ЦК УРСР.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

· якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 2,26 умовних кадастрових гектари , станом на даний час це вже 2.05 умовних кадастрових гектари, в адміністративних межах Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка перебувала у колективній власності КСГП «Україна». Вказане право належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого головою Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації 10.08.1996 та зареєстрованого 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3 на підставі рішення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації від 25.07.1996 № 386 (а.с. 5).

Розмір земельної частки (паю) на території Кошмаківської сільської ради станом на час розгляду справи у суді становлять 2, 05 умовних кадастрових гектари, відповідно до розпорядження Корсунь-Шевченківської РДА, а проіндексована вартість, відповідно до листа відділу Держземагентства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області від 17.03.2015 № 18-28-0.2-350/2-15 становить 80918,96 грн. (а.с.11, 15 ).

Відповідно до Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, лише зі Спадкового реєстру можливо отримати достовірну інформацію про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи, про заповіти, спадкові договори, внесення змін до них, скасування заповітів або розірвання спадкових договорів, а також про видані свідоцтва про спадщину.

Після ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти чи спадкові договори не зареєстровані, що підтверджується листом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 12.03.2015 №426/01-16 (а.с.7); інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.03.2015 (а.с.8) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.03.2015 (а.с. 9) .

Згідно п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України 2001 року, в редакції, яка була чинна на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належало, в т.ч. :

а) розпорядження землями територіальних громад;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 80 цього Кодексу передбачено, що суб'єктами права власності на землю є, в т.ч. :

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Отже, Кошмаківська сільська рада була органом, який уповноважений був взяти земельну ділянку на баланс через рік після смерті ОСОБА_3, але з часу її смерті, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 Кошмаківська сільська рада не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави.

Тобто, на даний час вищезазначена земельна ділянка не має власника та її правовий статус є невизначеним.

Спадкоємці у померлої відсутні, іншого майна чи майнових прав у ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу.

Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів.

Оскільки законодавство, повноваження органів і процедура визнання майна безхазяйним змінились, суд вважає за необхідне визнати не успадковане право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 безхазяйним майном і передати його тогочасному суб'єкту права державної власності на землю - Кошмаківській сільській раді.

Керуючись ст.14, п.2 ст.121 Конституції України; п.4 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року ; ст.ст.137, 549, 555 ЦК УРСР; ст.ст.12, 80 Земельного кодексу України 2001 року; ч.ч. 1, 3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»; ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування»; ст.ст.2, 3, 10,11, ч.2 ст. 45, ст.ст. 57-60, 212-215, ч.1 ст.294 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

Уточнену заяву прокурора Корсунь-Шевченківського району, подану в інтересах держави в особі Кошмаківської сільської ради, про визнання майна безхазяйним, - задовольнити.

Визнати земельну частку (пай) розміром 2,05 умовних кадастрових гектари, що знаходиться в адміністративних межах Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 80 918, 96 грн., що належав ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого головою Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації 10.08.1996 та зареєстрованого 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 146 на підставі рішення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації від 25.07.1996 № 386,- безхазяйним майном та передати його у власність територіальної громади с. Кошмак Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в особі Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення, а Кошмаківською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області таким же чином в та в той же строк, з часу одержання копії даного рішення.

Суддя Кіхтенко Н.&nbsp; І.