Номер провадження: 22-ц/785/2573/15
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4, подану через представника ОСОБА_5, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди 17683 грн. 77 коп. та моральної шкоди 1700 грн..

Позивач посилався на те, що 29 грудня 2013 року о 17 годині 50 хвилин відповідач ОСОБА_4 переганяв худобу через проїжджу частину автодороги в темний час доби, чим створив небезпеку для дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль Ніссан Терано державний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача скоїв наїзд на худобу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Розмір матеріальної шкоди від пошкодження автомобіля в сумі 17683 грн. 77 коп. визначено висновком спеціаліста від 23 лютого 2014 року.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 15000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1043 грн. 60 коп. судових витрат, а разом 16043 грн. 60 коп.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, через представника ОСОБА_5, просить рішення суду скасувати, посилаючись на неналежний доказ розміру матеріальної шкоди, який надано позивачем, та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, котрі належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджується розписками про отримання ними судових повісток про виклик / розписки знаходяться в матеріалах справи/.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 грудня 2013 року о 17.50 год. ОСОБА_4, являючись погоничним тварин, по а/д С-16-1019 /3 км + 300 м/ у порушення п.п. 7.6, 7.7 ПДР України переганяв худобу через проїжджу частину вказаної автодороги в кількості двох корів у темний час доби, не притягнувши до цього достатньої кількості погоночних з метою не створювати небезпеки та перешкоди для учасників дорожнього руху, через що сталася ДТП, а саме наїзд на тварину автомобілем марки Нісан державний номер НОМЕР_1, у зв"язку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження /довідка ДАІ про ДТП а.с. 20/.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 січня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП / а.с. 21/.

Висновком № 5 від 23 лютого 2014 року експертного автотоварознавчого дослідження встановлено вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Нісан Терано, реєстраційний номер ВН0761ОО, що складає 17683, 77 грн.

При встановлених обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відповідальність ОСОБА_4 за спричинену з його вини матеріальну шкоду.

Доводи апеляційної скарги про незгоду з висновком експерта, якою визначено розмір спричиненої матеріальної шкоди, та про те, що цей висновок не є допустимим доказом розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Висновок №5 від 23.02.2014 року, яким визначена сума матеріальної шкоди, завданої позивачу, зроблено експертом-товарознавцем ОСОБА_6, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2. "Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитків, завданих транспортним засобам", що підтверджується свідоцтвом № 67, виданого Міністерством юстиції України, та яке дійсне до 28.11.2014 року, свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінщиків Фонду Держмайна за № 249 Ввід 05.02.2002 року.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Ні при розгляді справи в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції відповідач та його представник не надали інших доказів розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди, клопотання про призначення судової експертизи не заявляли в установленому законом порядку при відсутності перешкод з боку суду на здійснення відповідачем своїх прав та обов"язків.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Ю.І. Кравець

О.В. Оверіна