АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3790/15 Справа № 2-227/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік травень 14 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Бабушкінський відділ РАЦС Дніпропетровського МУЮ, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання шлюбу та заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним шлюбу та заповіту, посилаючись на те, що він є сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженим в законному шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.10.1961 року, і виходячи з того, що інших дітей у ОСОБА_5 не було позивач вважає, що саме він, у відповідності до положень статті 1261 ЦК України, і є спадкоємцем першої черги при спадкуванні по закону.

Позивач вказує, що за декілька років до смерті його батько тяжко хворів на рак головного мозку і вже до кінця 2005 року хвороба так негативно вплинула на його волю та стан здоров'я в цілому, що він потребував постійного стороннього догляду, саме за для чого позивачем і була найнята колишня дружина батька, відповідачка по справі ОСОБА_3, з якою ОСОБА_5 знаходився у шлюбі до 1995 року.

Після смерті батька позивача ОСОБА_5, померлого 07 червня 2006 року, позивачеві стало відомо, що 19 травня 2006 року, тобто за двадцять днів до смерті батька, відповідачка по справі ОСОБА_3 запросила додому приватного нотаріуса ОСОБА_6, який посвідчив заповіт від імені його батька на ім'я відповідачки, а 01 червня 2006 року, тобто за сім днів до смерті ОСОБА_5, між ним та відповідачкою ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що здійснено актовий запис за номером 290, але з чим позивач погодитись не може та у зв'язку з чим він вимушений був звернутись з даним позовом до суду, оскільки вважає, що з врахуванням вищенаведених обставин його батько вже зовсім не міг ходити, розмовляти та розуміти обставин, які відбувалися.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу та заповіту недійсними - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції були неправильно досліджені і оцінені докази по справі, допущені порушення норм процесуального і матеріального права, просив зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким визнати заповіт, укладений 19.05.2006 року його батьком ОСОБА_5 на ім'я відповідачки та шлюб, укладений між його батьком ОСОБА_5 і відповідачкою ОСОБА_3 01.06.2006 року - недійсними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про те, що висновки проведених по справі повторної судової почеркознавчої та судово-психіатричної експертизи підлягають повторному дослідженню з підстав відсутності у почеркознавчий експертизі посилань на розбіжності, які мали місце між первинним та повторним висновком щодо належності підпису на заповіті, а повторна судово-психіатрична експертиза була викладена взагалі у формі висновку, а не акту, як передбачено Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ № 397 від 08.10.2001 року, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки, як повторна судова почеркознавча експертиза, так і повторна судова-психіатрична експертиза були призначені у відповідності до положень статті 150 ЦПК України з підстав того, що первинні висновки почеркознавчої і судово-психіатричної експертизи були необґрунтованими та такими, що суперечили матеріалам справи, в результаті чого викликали сумніви в їх правильності.

З огляду на те, що повторні судово-почеркознавча та судової психіатрична експертиза були проведені за матеріалами справи і відповідно до наданих до неї доказів та медичної документації, а за положеннями частини 2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами з вересня 2006 року, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :