Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділ житлового будинку в натурі, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про виділ житлового будинку в натурі. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником 43/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку. У його користуванні знаходяться приміщення житлового будинку та господарські споруди, які позивач мотивуючи суперечками з приводу використання даного майна остаточно просив виділити йому в натурі: коридор 2-1, кухню 2-2, кімнату 2-3, кімнату 2-4, сходову клітину 4-1, кімнату 4-2, літню кухня «В» з прибудовою (літера «в»), сарай «Г», сарай «Д», вбиральню «У», ворота №2, огорожу №3, огорожу №4, огорожу №8 по вищевказаній адресі. Відповідачі користуються іншими приміщеннями даного будинку, але відмовляються укласти угоду про виділення житлового будинку в натурі.

ОСОБА_5 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_4, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області, Житомирської міської ради та просив зобов'язати Житомирську міську раду прийняти рішення, яким визнати самочинне будівництво жилої кімнати 4-2 площею 16,90 кв. м, сходову клітину 4-1 площею 2,30 кв. м, літню кухню «В» з прибудовою літ. «В» літ. «в» та огорожу №8 по АДРЕСА_1 незаконним, зобов'язати інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області скласти та видати припис, зобов'язати ОСОБА_4 знести самовільно збудовані об'єкти. Вимоги обґрунтовував розбіжностями у правовстановлюючих документах.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30 квітня 2015 року зустрічний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10 червня 2015 року ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30 квітня 2015 року скасовано, справу в частині зустрічного позову направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року, позов задоволено. Виділено ОСОБА_4 в натурі приміщення та господарські споруди житлового будинку АДРЕСА_1, а саме: коридор 2-1 площею 4,9 кв. м., кухню 2-2 площею 7,8 кв. м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв. м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв. м., сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв. м., кімнату 4-2 площею 16,9 кв. м., літню кухню "В" з прибудовою (літера "в"), сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", вбиральню літ. "У", ворота № 2, огорожу 3, огорожу 4, огорожу 8.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, а справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 24 жовтня 1996 року ОСОБА_7 подарував, а його син ОСОБА_4 прийняв у дар 43/100 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. У договорі вказано, що до будинку належить сарай «Б,Г», туалет «У», сарай-літня кухня «В,в» та огорожа №1-3.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку 21 червня 2005 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 купили 57/100 частин жилого будинку, в рівних частках кожний, що знаходиться в АДРЕСА_1. У договорі зазначено, що до жилого будинку належать сарай літ. «Б», вбиральня літ. «У», сарай, літня кухня літ. «В», сарай, літня кухня літ. «в», сарай літ. «Г», огорожа №1-3.

У матеріалах справи відсутні докази розірвання або визнання недійсними вказаних вище договорів або їх окремих частин.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2015 року залишено без змін, відмовлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у задоволені їх позову до КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Пріми Н.В., Державної нотаріальної контори м. Норильська Красноярського краю РФ, ОСОБА_8, Другої Житомирської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу частини будинку та зобов'язання вчинити певні дії. Підставою прийнятого рішення є встановлені судом обставини про одержання за вище вказаними договорами ОСОБА_4 в дар частини домоволодіння з надвірними спорудами: сараєм-літньою кухнею літ. «В,в», сараєм літ. «Б,Г», вбиральнею літ. «У» та огорожею 1-3 та переходом у користування покупців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наступних приміщень: кухні 1-1, ванни 1-2, жилої кімнати 1-3, площею 18,9 кв. м, жилої кімнати 1-4, площею 19,6 кв. м, жилої кімнати 3-2, площею 23,8 кв .м, сходової клітини 3-1.

Також рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2008 року, яке ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10 грудня 2008 року залишено без змін, відмовлено ОСОБА_5 у задоволені позову до ОСОБА_4, комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» про повернення у власність господарських споруд. Підставою цього рішення є встановлені судом обставини про те, що власником надвірних господарських споруд: сараю-літньої кухні літ. «В,в», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «У» по АДРЕСА_1 до 1996 року був ОСОБА_7, а з 1996 року власником 43/100 частин домоволодіння та спірних споруд став ОСОБА_4

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій, встановивши належним чином фактичні обставини справи та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийнявши до уваги порядок користування, що склався між сторонами та врахувавши висновок експертизи від 26 грудня 2014 року, згідно з яким запропоновано один варіант виділення майна в натурі, який також відповідає фактичному користуванню майном співвласниками, дійшли до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги щодо того, що суддя апеляційного суду ОСОБА_10 під час апеляційного розгляду 26 серпня 2015 року повторно приймав участь у розгляді даної справи, що є порушенням ст. 21 ЦПК України є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук