Справа № 562/2850/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю. А. секретаря судових засідань Дацишиної Р.В. за участю позивачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягненням сином 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що за час шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син є повнолітнім і навчається у Рівненському державному аграрному коледжі, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги на оплату за навчання, проживання, харчування, придбання підручників, одягу. Відповідач працює на будівельних роботах, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позову, розглянути справу без його участі. В обгрунтування своїх заперечень зазначив, що він не працює, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей. Його сім'я проживає на кошти, які дружина отримує по догляду за дитиною. Не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до роз'яснень даних в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними

навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час навчається у Рівненському державному аграрному коледжі за спеціальністю розробка програмного забезпечення, денної, платної форми навчання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 не працює, що підтверджується копією трудової книжки, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачкою ОСОБА_2 не було надано належних доказів, на підтвердження, що відповідач ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому відсутні підстави для задоволення позову. В судовому засіданні позивачці було роз'яснено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 199 - 200 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в той же строк з часу отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.А. Ковалик