Справа № 135/57/15-ц Провадження № 22-ц/772/902/2015Головуючий в суді першої інстанції Патраманський І. О.
Категорія Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина В.П., Ковальчука О.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Ладижинського міського суду від 30 січня 2015 року про відстрочку виконання рішення суду, ухваленого у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Ладижинської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення Ладижинського міського суду від 12.05.2014 року про звернення стягнення на належну йому квартиру АДРЕСА_1 та виселення його з сім'єю із даної квартири. Зазначив, що 19.09.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду в частині виселення його та родини. Посилаючись на набрання чинності 07.06.2014 року ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон № 1304-VII), а також на те, що дана квартира була надана в забезпечення повернення споживчого кредиту, являється єдиним його нерухомим житловим майном та постійним місцем проживання родини, просив відстрочити виконання рішення суду.

Ухвалою Ладижинського міського суду 30 січня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Виконання рішення Ладижинського міського суду від 12.05.2014 року в частині виселення ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1 відстрочено до закінчення дії Закону № 1304-VII. В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення в частині звернення стягнення на квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитом - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить дану ухвалу в частині відстрочки виселення скасувати через грубе порушення судом норм процесуального права, а по справі постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні даної заяви в повному обсязі. Вказує, що Закон № 1304-VII не має зворотної дії в часі, так як питання цивільної відповідальності осіб не регулює, а тому не може застосовуватись до даних правовідносин.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 373 ЦПК України, ч.ч.1, 2 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що за наявності обставин, які утруднюють виконання рішення, суд розглядає питання про відстрочку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону № 1304-VII протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом, зокрема, іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ладижинського міського суду від 12.05.2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у іноземній валюті звернуто стягнення на належну заявнику квартиру АДРЕСА_1 та виселено його з родиною із зазначеної квартири. 19.09.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення в частині виселення сім'їзаявника із квартири, відомості про виконання рішення суду в частині звернення стягнення шляхом продажу квартири відсутні. Боржник ОСОБА_2 іншого нерухомого житлового майна у власності не має і постійно проживає з родиною у вищевказаній квартирі.

Оскільки виселення боржника з квартири є наслідком звернення стягнення на майно, яке заборонено Законом № 1304-VII, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про необхідність відстрочення виконання рішення суду в частині виселення ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із квартири до втрати чинності Законом № 1304-VII.

Доводи апеляційної скарги про те, що Закон № 1304-VII не має зворотної дії в часі, оскільки питання цивільної відповідальності осіб не регулює, а тому не може застосуватись до даних правовідносин, є безпідставними.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.2 ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Оскільки Закон № 1304-VII забороняє, хоч і тимчасово, відчужувати без згоди власника нерухоме житлове майно, то можна вважати, що він тим самим пом'якшує цивільну відповідальність, тому підлягає застосуванню до даних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду постановлена з додержанням норм закону, тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Ладижинського міського суду від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: