Справа № 369/9270/13 Головуючий у І інстанції Нікушин В.В.
Провадження № 22-ц/780/2128/15 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв
Категорія 26 07.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Лопатюк В.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки "Народний кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01 серпня 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача боргу у сумі 508 882,16 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 липня 2012 року вищезазначене рішення скасовано та ухвалено нове, яким позов КС «Народний кредит» задоволено частково та стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача 215822,58 грн. заборгованості за кредитним договором. Після набрання рішенням законної сили протягом року в рахунок погашення заборгованості боржниками не зроблено жодної сплати в рахунок погашення боргу. Посилаючись на норми ст.ст. 599, 612,625 ЦК України просив суд, з урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу у вигляді інфляційних втрат, трьох процентів річних у сумі 56 376 грн. 23 коп. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 12 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки "Народний кредит" борг у вигляді інфляційних втрат та трьох процентів річних у сумі 56 376 грн. 23 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, через порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції не було досліджено докази надані відповідачем, а саме, що він є інвалідом другої групи, особою, яка постраждала, внаслідок чорнобильської катастрофи. Крім того, суд не застосував до спірних правовідносин норми ст.ст. 614,617 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 24 липня 2012 року позов КС "Народний кредит" задоволено частково. Стягнуто з відповідачів солідарно на користь КС "Народний кредит" 215 882, 58 грн. заборгованості за кредитним договором, 2 158 грн. судового збору та 120 грн. витрат пов'язаних зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.16-17).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 22 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання згаданого вище рішення на підставі виконавчих листів, виданих 11 жовтня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 2-611/2011 (а.с. 46-48).

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (стаття 11 ЦК України).

Отже, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, де відповідач повинен сплатити кредитору заборгованість за умовами кредитного договору, такий обов'язок слід вважати грошовим зобов'язанням та на нього поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Зазначена позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року, якою справу Кредитної спілки "Народний кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував вказівки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та прийшов до вірного висновку про задоволення позову з урахуванням встановлених обставин та наданих в обґрунтування позивачем доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання апелянта на норми ст.ст. 614,617 ЦК України, як на підставу до відмови в задоволенні позову, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Так, у відповідності до вимог ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 617 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже обставини, на які вказує відповідач в обґрунтування своїх заперечень, а саме, що він є інвалідом другої групи, особою, яка постраждала, внаслідок чорнобильської катастрофи, має незадовільний стан здоров'я не можуть бути підставою до не виконання зобов'язань.

Наявність зазначених обставин при певних обставинах може бути враховане судом лише при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду.

Таким чином висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперська Т.Ц.