Справа 431/1146/14-ц
Провадження 2/431/487
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 березня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Форощук О.В.,

при секретарі Мозуль І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти у сумі 396 505,52 доларів США в еквіваленті до національної валюти України на дату перерахування та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07.09.2012 року ним з ОСОБА_5, як з продавцем, було укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрофірму «Калмичанка». Сума договору склала 16320000 грн., що в еквіваленті становило 2000000 доларів США. Пунктом 6 договору купівлі-продажу визначено, що підписання цього договору свідчить, що розрахунки за даним договором здійснено повністю та про відсутність претензій до покупця, тобто до нього (позивача) по оплаті з боку відповідача. Крім того, 07.09.2012 року ним з відповідачем як позикодавцем укладено договір позики, згідно якого позивачем, як позичальником прийнято грошові кошти у сумі 3450467 грн., що в еквіваленті становило 422851 доларів США. Згідно п. 4 даного договору він зобов'язаний був повернути позичену суму у строк до 07 березня 2013 року. Так, сума вищезазначених договорів склала 19770467 грн. або 2422851 доларів США, ним (позивачем) перераховано на рахунок ОСОБА_5 01.08.2012 року - 1732600 доларів США, 28.08.2012 року - 1086756,52 доларів США, всього 2819356,52 доларів США, переплата за договором склала 396505,52 доларів США. Дане перерахування коштів здійснювалось з рахунку позивача у банку КБ «Агропромкредит» на рахунок ОСОБА_5 у ПАТ «УкрСиббанк». Тобто відповідач набув грошових коштів позивача у сумі 396505,52 доларів США за відсутності на це правових підстав. Згідно п. 12 договору купівлі-продажу усі спори, що пов'язані із цим договором вирішуються шляхом переговорів між представниками сторін. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку згідно чинного законодавства України. Позивачем на адресу відповідача 19.03.2014 року було направлено листа з проханням повернути отримані ним грошові кошти у сумі 396505,52 доларів США, в гривневому еквіваленті на дату перерахування, як зайво сплачені на рахунок позивача. Відповідь на дату подачі даного позову не надійшла.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, оскільки факт переказу ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_5 підтвердив, проте вказав, що кошти отримав за контракт від 31.07.2012 р. Окрім цього вказав, що вищевказаний позов було подано після внесення 08.02.2014 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Бурмістровою Н.В. виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суми неповерненої позики 422 851 доларів США, що в еквіваленті на момент вчинення виконавчого напису згідно з офіційною ставкою НБУ складає 3 678 803 грн. 70 коп. за період з 08 березня 2013 року по 08 лютого 2014 року з урахуванням індексу інфляції за зазначений період 3 723 129 грн. 89 коп., пеня за неповернення боргу 111 693 грн. 67 коп., а всього 3 834 823,56 грн., про що було зроблено реєстрацію в реєстрі за № 92. Цей факт підтвердив представник позивача ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З копії договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М. 07.09.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1817, вбачається, що ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 гроші в сумі 3 450 467,00 грн., що в еквіваленті складає 422851,00 доларів США строком до 07 березня 2013 року (а.с. 5)

07 вересня 2012 року ОСОБА_4 з ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Калмичанка», за яким продавець ОСОБА_5 зобов'язується передати покупцю ОСОБА_4, а покупець ОСОБА_4 зобов'язується прийняти та оплатити корпоративні права на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Калмичанка». Сума договору склала 16 320 000 грн., що в еквіваленті становило 2000000 доларів США. Пунктом 6 договору купівлі-продажу визначено, що підписання цього договору свідчить про те, що розрахунки за корпоративні права здійснені повністю та про відсутність претензій до покупця по оплаті з боку продавця. Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу корпоративних прав на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Калмичанка», посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним С.М. 07.09.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1814 (а.с. 6-7).

З наданих позивачем ОСОБА_4 заяв на переказ іноземної валюти на розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_5 на суму 1 732 600 доларів США від 01.08.2012 року та на суму 1 086 756,52 доларів США від 28.08.2012 року, вбачається, що призначення переказу - контракт 31.07.2012 р. (а.с. 8,9) Отже, надані позивачем копії заяв на переказ грошей ОСОБА_5 свідчать про те, що зазначені грошові кошти були сплачені 01.08.2012 р. та 28.08.2012 р. за укладений 31.07.2012 р. контракт.

Представники відповідача, заперечуючи проти позову, сам факт переказу ОСОБА_4 грошових коштів ОСОБА_5, в судовому засіданні фактично не оспорювали.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами суд вважає, що дані грошові перекази, датовані серпнем 2012 року, будь-якого відношення до вищевказаних договору позики та договору купівлі-продажу корпоративних прав не мають, оскільки були перераховані до укладення договору позики від 07.09.2012 року та договору купівлі-продажу корпоративних прав від 07.09.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Сторони по справі у судовому засіданні не клопотали перед судом про витребування будь-яких доказів по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд вважає, що позивачем ОСОБА_4 не доведено, що кошти, які було перераховано позивачем ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_5 в серпні 2012 року, перераховувалися саме за договором позики від 07.09.2012 року або договором купівлі-продажу корпоративних прав від 07.09.2012 року, та на які відповідач набув прав без достатньої правової підстави.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладеного, суд в задоволенні позову відмовляє за необґрунтованістю.

На підставі наведеного та ст. 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 10-11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Форощук