Справа № 466/5634/14-ц
УХВАЛА

судового засідання

«06» лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, Львівського міського управління юстиції, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, третьої особи без самостійних вимог обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним та скасування наказу, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності, скасування державної реєстрації права спільної часткової власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, Львівського міського управління юстиції, відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, третьої особи без самостійних вимог обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним та скасування наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради№2701-НЖ-Ш від 30 грудня 2009 року «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення на вул. Шевченка,186 в м. Львові», визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 30 грудня 2009 року, яке посвідчує, що 1/2 ідеальна частка нежитлових приміщень під літерою «Б-2» по вул. Шевченка, 186 в м. Львові належить на праві власності ОСОБА_3, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 30 грудня 2009 року, яке посвідчує, що 1/2 ідеальна частка нежитлових приміщень під літерою «Б-2» по вул. Шевченка, 186 в м. Львові належить на праві власності ОСОБА_2, скасування державної реєстрації права спільної часткової власності на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про призначення в справі експертизи.

В клопотанні покликається на те, що в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27 грудня 2002 року, виданого і посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, він є власником майна, яке складається із споруд цілісного майнового комплексу по вул. Шевченка, 186 у м. Львові, до яких, серед іншого, належить водонапірна вежа (літ. «Л-1»), рік вводу в експлуатацію 1985, стіни цегляні, фізичний знос - 60%. У відповідності до свідоцтв про право власності на нежитлові приміщення від 30 грудня 2009 року, виданих на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 30 грудня 2009 року №2701-НЖ-Ш, відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належать на праві спільної часткової власності приміщення під літерою «Б-2», що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 186 з розподілом ідеальних часток по 1/2 (одній другій). З листа-відповіді ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 3/03-12/12 від 04 грудня 2012 року видно, що площа та обєм водонапірної вежі, що позначена в технічній документації під літерою «Л-1» та належить його, позивачу, увійшли в площу та обєм приміщень під №15 та № 35 в будівлі під літерою «Б-2» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,186, що зареєстрована за відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Однак з долученої до справи копії ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2014 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7, яка працювала на посаді інженера в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що остання внесла в інвентаризаційну справу, а саме, в поверховий план на нежитлові приміщення по вул. Шевченка, 186 в м. Львові завідомо неправдиві відомості, які не відобразили наявність в приміщеннях першого поверху, відміченого номером 15, приміщення другого поверху, відміченого номером 35, чужої приватної власності металевої водонапірної вежі.

З огляду на такі обставини просить призначити в справі експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи є металева водонапірна вежа, що розташована за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 186 в приміщеннях №15 та №35 будівлі «Б-2» нерухомим майном та яку площу така вежа займає в будівлі «Б-2»?

- яка вартість водонапірної вежі, що розташована за адресою м. Львів вул. Шевченка, 186 в приміщеннях №15 та №35 будівлі «Б-2»?

- яка вартість переміщення водонапірної вежі, що розташована за адресою . Львів вул. Шевченка, 186 в приміщеннях №15 та №35 будівлі «Б-2»?

Заслухавши думку позивача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_8 і ОСОБА_9, представника ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_10, які проти задоволення клопотання заперечили у звязку з його безпідставністю, думку представника управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради ОСОБА_11, представника Львівського міського управління юстиції ОСОБА_12, які у вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 143 ЦПК України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь в справі, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Положеннями ст. 145 цього Кодексу передбачено, що призначення експертизи є обовязком лише у випадках, якщо в справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоровя; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

З матеріалів справи убачається, що предметом оспорювання в даній справі є рішення структурного підрозділу органу місцевого самоврядування щодо оформлення права власності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на нежитлові приміщення під літерою «Б-2» по вул. Шевченка, 186 в м. Львові, видані на його підставі правовстановлюючі документи та їх державна реєстрація.

Позивачем ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи копію реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, що належать юридичним та фізичним особам Серія КММ №016981, виданого Львівським ОДК БТІ та ЕО 29 грудня 2002 року, в якому чітко зазначено, що споруди цілісного майнового комплексу в цілому площею 2988,6 м. кв., які розташовані в м. Львові по вул. Шевченка, 186, зареєстровані на праві приватної власності за ними, ОСОБА_1, на підставі свідоцтва, виданого 27 грудня 2002 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №5946, що записано в реєстрову книгу №19 за реєстровим №5962.

Відповідно до свідоцтва Серія ВАС №532352, виданого 27 грудня 2002 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, до споруд цілісного майнового комплексу по вул. Шевченка, 186 у м. Львові належить, зокрема, водонапірна вежа (літ. «Л-1»), рік вводу в експлуатацію 1985, стіни - цегляні.

Згідно з приписами ч. 1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Крім цього, в матеріалах справи містяться також ряд інших доказів, які можуть дати суду підстави зробити правильний висновок про те, чи відноситься вищевказана водонапірна вежа до нерухомих чи рухомих речей.

Керуючись ст.ст. 143, 145, 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 про призначення в справі експертизи відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

Суддя: ОСОБА_13