АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9389/15 Справа № 208/3831/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
12 листопада 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік листопад 12 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року та ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року по справі за позовом представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 звернулася в інтересах своєї довірительниці до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та зміну прізвища на дошлюбне, посилаючись на те, що 28.05.2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5? про що зроблено актовий запис № 163.

Однак, у звязку з тим, що спільне життя між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в подальшому не склалося через різні погляди на життя та взаємне непорозуміння, з причин чого між ними стали виникати сварки, які привели до втрати почуття любові, поваги один до одного та розпаду сімї, представляюча інтереси ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 звернулася з даним позовом до суду, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з відновленням дошлюбного прізвища її довірительниці ОСОБА_4 на Цибізову.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 травня 2011 року Дніпровським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та актовим записом № 163 розірвано. Цим же рішенням після розірвання шлюбу, у разі необхідності, надана можливість ОСОБА_2 на зміну прізвища на Цибізову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року абзац третій резолютивної частини вищезазначеного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 червня 2015 року, де йдеться про можливість зміни прізвища ОСОБА_2 на Цибізову після розірвання шлюбу виключено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на те, що довіреність , яку використала ОСОБА_3 при розгляді даної справи, була видана нею для ведення справи по кредитним зобовязанням по рекомендації відповідача по справі ОСОБА_4, а наміру у неї на розірвання шлюбу не було, просила рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 червня 2015 року та ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 вересня 2015 року скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення та ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Довіреності, які видані іноземними органами і будуть предявлятися на території України, зокрема для вчинення нотаріальної дії нотаріусами України, мають відповідати вимогам, встановленим чинним законодавством України та міжнародним договорам.

Відповідно до статті 100 Закону України «Про нотаріат», документи, які складені за кордоном з участю іноземних властей або які від них виходять, приймаються нотаріусами за умови їх легалізації органами Міністерства закордонних справ України. Без легалізації такі документи приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України.

Згідно зі статтею 98 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси приймають документи, складені відповідно до вимог іноземного права, а також вчиняють посвідчувальні написи за формою, передбаченою іноземним законодавством, якщо це не суперечить законодавству України.

Стаття 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає, що документи, які видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція 1961 троку, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обовязковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів», набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22.12.2003 року.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями Конвенції, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Україна є учасницею окремих міжнародних договорів, якими скасоване будь-яке додаткове засвідчення офіційних документів, що подаються до установ держав-учасниць такого договору.

На сьогодні діють договори про правову допомогу між Україною, в тім числі і ОСОБА_7, на території якої у місті Щеціні по вулиці Мілковського, номер 20/30 проживала ОСОБА_6 на момент видачі ОСОБА_3 довіреності щодо представлення її інтересів в усіх майнових та немайнових справах перед загальними місцевими судами України, господарськими та адміністративними судами України, апеляційними та вищими спеціалізованими судами, Верховним судом України, у всіх інстанціях, приймаючи до уваги всі справи : цивільні, господарські та адміністративні, і в звязку з чим довірена особа має право знайомитися зі станом справи, приймати участь в судових розглядах, надавати докази, приймати участь у дослідженнях доказів, робити пропозиції, надавати усні та письмові пояснення, змінювати вимоги та предмет позову, збільшувати чи зменшувати розмір претензій, відмовлятися від претензій повністю чи частково, укладати угоди та порозуміння, звертатися про розгляд рішень, судових вердиктів у всіх інстанціях, одержувати судові рішення та інші судові документи, виконувати інші процесуальні дії, здійснювати повноваження з правом до підписання пропозицій, рекламацій та інших документів.

Відповідними статтями зазначених договорів передбачено, що документи, які були складені або засвідчені відповідною установою однієї з Договірних Сторін, скріплені печаткою та засвідчені підписом компетентної особи, мають силу документа на території другої Договірної Сторони без будь-якого іншого засвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж і на території другої Договірної Сторони.

Нотаріуси посвідчують довіреності, складені від імені фізичної особи, або юридичної особи, на імя однієї або кількох осіб з чітко визначеними юридичними діями, які належать учинити представникові.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що довіреністю перекладеною з польської мови, яка у звязку з вищевикладеними обставинами має силу документа на території України без будь-якого іншого засвідчення, ОСОБА_3 не була наділена ОСОБА_2 повноваженнями на представництво її інтересів щодо звернення від її імені з позовом до суду про розірвання шлюбу з ОСОБА_4 та зміну прізвища на дошлюбне, але на що судом першої інстанції не було звернуто належної уваги при постановці рішення по суті справи, зазначене рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню разом з ухвалою про виправлення у вказаному рішенні описки.

Приймаючи до уваги, що в разі подачі заяви від імені заінтересованої сторони особою, яка не мала повноважень на ведення справи, у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 207 ЦПК України, суд залишає таку заяву без розгляду, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2015 року та ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року по справі за позовом представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу скасувати.

Заяву представляючої інтереси ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та зміну прізвища на дошлюбне залишити без розгляду.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :