УХВАЛА

27 січня 2015 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ілюшик І.А.

при секретарі Заіка А.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільногірську заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсною розписки,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсною розписки, яким первісний позов задоволено в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі

19.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в якій просив переглянути та скасувати вказане вище заочне рішення з тих підстав, що судовий розгляд проведено за участі його представника ОСОБА_5 і без його участі, участі ОСОБА_4 та її представника. Вважає, що судом невірно застосовано норми процесуального права, якими регламентовано заочний розгляд справи, тому заочне рішення підлягає перегляду. Заявник наполягає на тому, що не зявився в судове засідання з поважних причин. Також зазначив, що справа слухалась з 2011 року і на момент винесення ухвали про її заочний розгляд було досліджено ряд доказів та фактично зясування обставин справи було завершено, однак він мав на меті подати додаткові докази про які не було відомо його представнику і які він бажав подати особисто.

22.12.2014 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_6 подала заяву про перегляд заочного рішення з тих підстав, що судом невірно застосовано норми процесуального права, якими регламентовано заочний розгляд справи, відповідачі не були присутні в судовому засіданні з поважних причин. Крім того, при постановленні заочного рішення, судом не були прийняті до уваги обставини та факти, на які протягом всього розгляду справи неодноразово звертали увагу суду сторони.

Представник позивача та позивач проти задоволення заяв про перегляд заочного рішення заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 заяви про перегляд заочного рішення підтримав та просив їх задовольнити, заочне рішення скасувати, продовжити розгляд справи.

Представник відповідача ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності не зявившихся осіб, згідно ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами справи та зі змістом заяв про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступного висновку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд відповідно до

ч. 3 ст. 231 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій може реалізувати одне з таких повноважень: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2014 року ОСОБА_3 подав суду заяву в якій просив перенести судове засідання, призначене на 02.12.2014 року, в звязку із його хворобою, надавши одночасно копії медичних документів (а.с. 38-42), 02.12.2014 року представник ОСОБА_4 подав заяву в якій просив відкласти судове засідання на іншу дату в звязку з необхідністю отримання нової довіреності від ОСОБА_4, яка перебуває за кордоном (а.с. 43).

Згідно журналу судового засідання, 02.12.2014 року був присутнім представник відповідача ОСОБА_5, а ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, судом постановлено ухвалу про продовження розгляду справи за відсутності не зявившихся осіб з заочним розглядом справи (а.с. 45, 46).

Враховуючи тривалий час розгляду цивільної справи (з 2011 року) сторони не були позбавлені можливості своєчасно подати відповідні докази суду та доводити перед судом їх переконливість, право оцінки доказів належить виключно до компетенції суду, а посилання відповідачів на недотримання судом умов проведення заочного розгляду справи не є тією обставиною, яка тягне за собою скасування судового рішення тим судом, який його ухвалив.

З урахуванням наведеного вище та виходячи з положень ст. 232 ЦПК України, суд вважає, що заочне рішення Вільногірського міського суду від 02.12.2014 року не може бути скасовано, тому заяви вiдповiдачів про перегляд заочного рiшення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року відмовити.

Розяснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення не пiдлягає оскарженню в апеляцiйному порядку окремо вiд заочного рішення суду.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_7