справа № 166/523/15-ц
провадження №6/166/58/15
УХВАЛА

іменем України

09 квітня 2015 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши справу за поданням головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив :

Головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС Ратнівського РУЮ) ОСОБА_1 за погодженням із начальником цього відділу звернувся до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до сплати ним на користь ОСОБА_3 20300 грн аліментної заборгованості.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_2 ніде не працює, власного майна не має, в добровільному порядку аліменти не сплачує, за викликами до ВДВС не з'являється, що, на думку заявника, свідчить про ухилення боржника від виконання рішення Старовижівського районного суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Зазначено, що боржник неодноразово виїжджав за межі України.

Заявник просив справу розглянути у його відсутності.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно із п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх на це підстав.

Судом установлено, що у провадженні головного державного виконавця Кузнецова С.Д. перебуває виконавче провадження з виконання виданого Старовижівським районним судом виконавчого листа від 24 червня 2010 року №2-234/2010 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі щомісячно по 350 гривень, починаючи з 14 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

За даним виконавчим листом 19 липня 2010 року відкрито виконавче провадження.

Згідно із наданим заявником розрахунком заборгованість ОСОБА_2 із сплати аліментів станом на 31 березня 2015 року становить 20300 грн. При цьому, жодного платежу за рішенням суду боржник не вносив.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, державний виконавець обґрунтовував вимоги наявністю заборгованості за виконавчим листом Старовижівського районного суду, відсутністю в боржника майна, будь-яких доходів та непрацевлаштуванням останнього.

Проте жодних доказів на підтвердження невиконання боржником покладених на нього ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків заявником не надано, у тому числі доказів про отримання ОСОБА_2 вимог державного виконавця про необхідність явки до ВДВС та попередження останнього про кримінальну відповідальність за ст.164 КК України.

Такі доводи, у тому числі перетинання боржником державного кордону, на думку суду, є недостатніми для підтвердження факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Тому наявність заборгованості по виконанню рішення суду без встановлення обставин, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення, тобто дій або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, не є підставою для застосування згаданих вище санкцій.

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст.ст.11, 12 Закону України Про виконавче провадження, суд

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 5 - денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційних скарг.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_5