Провадження №2/485/444/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

з участю представника позивача - ОСОБА_2,

за участю відповідача - ОСОБА_3,

за участю представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості будівництва,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2015 року ОСОБА_1, звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позивач зазначала, що разом з чоловіком ОСОБА_5, розпочали в 1993 році будівництво житлового будинку по вулиці Степова,41, в селі Новокандакове Снігурівського району Миколаївської області. В зв'язку з браком коштів будівництво фактично тривало до липня 2013 року. В червні 2014 року звернулася до Снігурівської філії БТІ з метою виготовлення технічної документації на вказаний будинок та подальшого оформлення права власності. Тоді і дізналася, що рідна донька відповідач по справі ОСОБА_3, вже оформила право власності на житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування.

Внаслідок таких протиправних дій їй заподіяно матеріальну шкоду в сумі 19192 гривень. Оскільки відповідач добровільно не бажає відшкодувати понесені нею витрати.

Просить стягнути з відповідача на її користь 19192 гривень понесених витрат на придбання будівельних матеріалів для будівництво даного житлового будинку.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Не заперечували, що відповідач належним чином оформила право власності на земельну ділянку та житловий будинок. Але не бажає добровільно відшкодувати понесені витрати в сумі 19192 гривень на будівництво житлового будинку. Зазначене можуть підтвердити свідки ОСОБА_6Я, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали.

Не заперечували, що разом з позивачем здійснювали будівництво даного житлового будинку протягом 1993-1995 років. Який введено в експлуатацію в 1996 році. Надані позивачем докази понесених витрат на придбання будівельних матеріалів в 2012 та 2013 роках не відповідають дійсності. Оскільки в цей період будівництво не здійснювалося. Крім того шиферу восьми хвильового фактично використано 118 штук замість 163 листів, які зазначає позивач. А цементу 2.5 тон замість 6,5 тон. Та і вартість будівельних матеріалів на період будівництва була інша. Ці обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, Суд, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що сторони у справі є рідними, матір'ю та донькою. І не заперечується ними, що власником житлового будинку № 41 по вулиці Степова в с. Новокандакове Снігурівського району Миколаївської області і земельної ділянки площею 0,169 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є відповідач ОСОБА_3.

Будинок збудований згідно технічного паспорту і зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. Інвентаризаційна справа № 426.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Між сторонами виник спір щодо відшкодування вартості понесених позивачем витрат на будівництво даного житлового будинку.

На підтвердження свого позову ОСОБА_1, надала суду чотири накладних за 2012-2013 роки на придбання цементу марки 500 та шиферу восьми хвильового у ПП ОСОБА_13, загальною вагою 6.5 тон та 163 штук на загальну суму 19192 гривень. Стверджуючи, що зазначені будівельні матеріали використані на будівництво житлового будинку, який безпідставно набув відповідач.

Згідно зі ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на моменти розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, закон вимагає від позивача надання доказів, що відповідач безпідставного набув майно.

При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові, а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а відповідно, для задоволення вимог позивача.

З наданих матеріалів справи, так із показань позивача вбачається, що вона дійсно брала участь в будівництві житлового будинку по вулиці Степова,41, в с. Новокандакове Снігурівського району Миколаївської області, зазначені обставини підтвердили допитані свідками ОСОБА_14І, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_15, за клопотанням позивача.

Разом з тим свідки зазначали, що будівництво житлового будинку розпочалося в 1993 році, а закінчилося в 1995 року.

Зазначені обставини також підтвердили допитані свідками ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_16, за клопотанням відповідача, що вони також допомагали сторонам у справі в будівництві будинку протягом двох років. Яке здійснювалося за кошти позивача протягом двох років та закінчилося дійсно в кінці 1995 року. Після чого будівельні роботи не проводилися.

Відповідач на підтвердження своїх вимог посилається на рішення Нововасилівської сільскої ради №7 від 11 лютого 1994 року про виділення їй земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку. Витягу з по господарської книги з 1996 року по 2015 рік, що вона є головою домогосподарства по вулиці Степова.41, в с.Новокондакове Снігурівського району Миколаївської області.

Судом, встановлено та підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно земельну ділянку кадастровий номер :38:004:0001 видане 08 серпня 2014 року, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно житловий будинок №41 по вулиці Степова в с. Новокандакове Снігурівського району Миколаївської області видане 20 жовтня 2014 року реєстраційною службою Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. Та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 жовтня 2014 року реєстраційною службою Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області про реєстрацію житлового будинку та земельної ділянки, що власником зазначеного майна є ОСОБА_3

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст. 58-60,212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд від ображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За змістом ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст. 1,3-4.10-11 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом процесуальних норм (ст.ст.3,15 ЦПК України) об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Аналогічні роз'яснення містить п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.1,2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Позивач не надав допустимих доказів щодо протиправної поведінки відповідача щодо безпідставно набутого майна, понесених витрат позивача та необхідність придбання будівельних матеріалів в 2012-2013 роках. І спростовуються показами самого позивача в судовому засіданні, що відповідач є власником зазначеного майна. Показами свідків та дослідженням доказів, що будівництво будинку закінчилося в 1995 році. Потім проводилися роботи відповідачем лише по облаштуванню будинку.

Суд критично ставиться до стверджень позивача та свідків ОСОБА_15В, ОСОБА_6, про придбання за власні кошти у ОСОБА_13, будівельних матеріалів в 2012-2013 роках. Та не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказів та показами свідків про те, що будівництво закінчилося в 1995 році. Крім того відсутні докази про сплату позивачем вказаної суми за придбання будівельних матеріалів та використання їх на будівництво даного житлового будинку.

Відповідач же, допустимими засобами доказування довів протилежне. Що він є власником зазначеного майна на законних підставах. Що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: Витягом по господарській книги, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно житловий будинок №41 по вулиці Степова в с. Новокандакове Снігурівського району Миколаївської області. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 жовтня 2014 року реєстраційною службою Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області про реєстрацію житлового будинку та земельної ділянки, що власником зазначеного майна є ОСОБА_3 ОСОБА_4 за власні кошти за допомогою родичів, мешканців села протягом 1993-1995 років збудувала його. На покриття будівель використано 118 листів восьми хвильового шиферу, а для будівництва житлового будинку 2.5 тон цементу марки 500.

Оскільки ж судом не встановлено порушення прав позивача діями відповідачки, та приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст.10,11, 57, 60, 208, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення вартості будівництва - відмовити.

З повним текст рішення особи зможуть ознайомитися 16 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ