Номер провадження: 22-ц/785/3494/15
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2015 року,

встановила:

07.11.2014 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_5: 1) усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу встановленого раніше паркану; 2) не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою; 3) не чинити йому перешкод в користуванні горищем.

В позові ОСОБА_4 посилався на те, що рішенням суду визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться домоволодіння по АДРЕСА_1. Відповідач відмовляється добровільно пересунути паркан, який знаходиться на виділеній йому в користування земельній ділянці. Крім того, відповідач перешкоджає йому в користуванні горищем.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_5 та його представник - ОСОБА_7 в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні. Посилалися на те, що вони не згодні з рішенням суду щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки експертом неправильно було визначено розміри земельних ділянок.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати паркан, розташований від зовнішньої стіни сараю літ. "Е" по прямій лінії до перетину із задньою межею та перенести його від зовнішньої стіни сараю літ. "Е" по прямій лінії до перетину із задньою межею у точці, розташованій з відступом 11,33 м. від правого зовнішнього кордону, за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, розмір якої встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2013 р., з урахуванням зазначених у рішенні апеляційного суду Одеської області від 07.05.2014 р. доповнень. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі - 234,60 грн..

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 та його представник - ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав Його представник - ОСОБА_8 в судовому засіданні просив скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилався на те, що ОСОБА_5 не переносить паркан, чим фактично не виконує попередні рішення суду.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Рішення суду про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_4 щодо усунення перешкод в користуванні горищем не оскаржено, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що сторони є співвласниками домоволодіння. Порядок користування земельною ділянкою, на якій розмішено домоволодіння, остаточно визначено рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2013 р. та рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.05.2014 р.. Вказаними рішеннями судів були визначені межі, що відокремлюють ділянки особистого користування сторін. ОСОБА_5 рішення судів не виконав, продовжує користуватися земельною ділянкою частково виділеною ОСОБА_4. Межовий паркан, який існував до ухвалення рішень суду, не переносить (а. с. 40 - 41 зворотна сторона).

Колегія суддів погоджується з такими висновками, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства (ст. 124 Конституції України, ст. 358 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України). Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі, наданих сторонами і дослідженими судом доказів.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником 3/10 ч., а ОСОБА_5 - 7/10 ч. будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2013р. (а. с. 7 - 10) визначено порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою - АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_9. Виділено в особисте користування ОСОБА_4 земельну ділянку, площею - 206 кв. м., із зазначенням меж земельної ділянки. Виділено в особисте користування ОСОБА_5 земельну ділянку, площею - 481 кв. м., із зазначенням меж земельної ділянки. Визначено межу, що відокремлює ділянки особистого користування сторін наступним чином: - від фасадної межі з боку вул. Вишнева, з точки розташованої з відступом 7,40 кв. м. від правої бічної межі по прямій лінії довжиною 5,90 м. до житлового будинку літ. "А"; - далі по осях міжквартирних перегородок, що відокремлюють квартири співвласників на всю їх довжину до перетину в місці примикання зовнішніх стін житлового будинку літ. "А" та прибудови літ "А1" орієнтованих на задню межу ділянки; - поворот направо по зовнішній межі зовнішньої стіни прибудови літ. "А1" довжиною 3,0 м.; - поворот направо по зовнішній межі зовнішніх стін літ. "Д" - сарай за погребом, літ. "Б" - літня кухня, літ. "В" - сарай, літ. "Е" - сарай, загальною довжиною - 13,13 м.; - поворот направо по зовнішній межі зовнішньої стіни літ. "Е" - сарай, довжиною - 4,98 м.; - поворот наліво по прямій лінії довжиною 20 м. до перетину з задньою межею у точці розташованої з відступом 11,33 м. від правої зовнішнього кордону.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.05.2014 р. (а. с. 11 - 15) рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.02.2014 р. змінено. Надлишки земельної ділянки, площею - 87 кв. м. розподілено між сторонами. Залишено земельну ділянку, площею - 26 кв. м., у тимчасовому користуванні ОСОБА_4. Земельну ділянку, площею - 61 кв. м., у тимчасовому користуванні ОСОБА_5 не період до припинення права користування.

Доказів, що вказані рішення скасовано, змінено матеріали справи не містять.

Таким чином, рішенням суду встановлена нова межа між земельними ділянками і, зокрема, - по зовнішній стіни літ. "Е" - сарай, довжиною - 4,98 м.; - поворот наліво по прямій лінії довжиною 20 м. до перетину з задньою межею у точці розташованої з відступом 11,33 м. від правої зовнішнього кордону (а. с. 31), замість існуючої межі (а. с. 29) на лінії якої знаходиться паркан.

Виникли правовідносини щодо порядку користування земельною ділянкою, виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЗК України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи, що порядок користування суміжними земельними ділянками між сторонми встановлено попередніми рішеннями судів, вищевказані положення діючого законодавства, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що не відомо де повинна проходити межа між спірними земельними ділянками, визначений судом порядок користування земельною ділянкою позбавляє його можливості доглядати за належними йому будівлями.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_5, а також для прийняття доводів його апеляційної скарги у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко