АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/4752/2015 головуючий у 1-й інстанції: Виниченко Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 квітня2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов'язання вчинити дії, за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після досягнення шістнадцятирічного віку та отримання паспорту він був зареєстрований за місцем реєстрації його матері ОСОБА_2 у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, який на той час був підвідомчий АЕК "Київенерго". На підставі рішенням комісії з надання житла у гуртожитках АЕК "Київенерго" від 16 червня 2005 року йому, як працівникові, був виданий ордер №. 99с від 29 червня 2005 року на житлову, площу в гуртожитку по АДРЕСА_1, після чого з липня 2005 року він був зареєстрований за даною адресою. Після отримання ордеру він протягом липня-жовтня 2005 року звертався до команданта гуртожитку по АДРЕСА_1 з метою його вселення на ліжко-місце в одну з кімнат гуртожитку, проте йому відмовляли посилаючись на відсутність вільних ліжко-місць у гуртожитку. У квітні 2006 року Службою будівель та житлово-комунального господарства АЕК "Київенерго" йому було запропоновано перереєструватися за адресою гуртожитку АЕК "Київенерго" по АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що розпорядженням КМДА від 4 листопада 2005 року за № 2048 статус гуртожитку по АДРЕСА_1 був змінений, на будинок із комунальними квартирами та переданий на баланс Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Проте, в поселенні та реєстрації у гуртожитку по АДРЕСА_2 йому було відмовлено. Після передачі будинку по АДРЕСА_1 на баланс відповідача цей будинок стала обслуговувати ЖРЕО № 409 Дніпровського району міста Києва, до якої він неодноразово протягом 2006-2008 років звертався з метою надання йому вільної житлової площі за наявним у нього ордером від 29 червня 2005 року та з приводу отримання довідки про склад сім'ї за формою № 3 для постановления на квартирний облік, однак постійно отримував відмову з поясненнями, про те, що він не займає житлову площу за вказаною адресою, а тому не має правових підстав як на отримання житлової площі, так і на отримання довідки. Довідку за формою № 3 він отримав лише після постановлення Київським апеляційним адміністратвиним судом рішення від 27 березня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яким зобов'язано начальника ЖРЕО № 409 Дніпровського району міста Києва видати довідку про склад сім'ї за формою № 3. Розпорядженням Дніпровської РДА в місті Києві від 15 травня 2014 року № 208 йому та його матері ОСОБА_2 у взятті їх сім'ї на квартирний облік було відмовлено. Дане розпоряджень ОСОБА_2 оскаржила до адміністративного суду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на житло у будинку АДРЕСА_1; зобов'язати Дніпровську РДА в місті Києві за участі відповідної районної громадської комісії з житлових питань прийняти рішення про надання йому вільного жилого приміщення у межах законодавчо обумовленої норми жилої площі у будинку АДРЕСА_1 або у разі відсутності вільного жилого приміщення у вказаному будинку зобов'язати відповідача прийняти рішення про надання йому вільного жилого приміщення в іншому будинку державного або громадського житлового фонду Дніпровської РДА в місті Києві; зобов'язати Дніпровську РДА в місті Києві видати йому ордер на вселення в надане йому жиле приміщення по АДРЕСА_1 або ордер для вселення в жиле приміщенню в іншому будинку.

З аналогічними позовними вимогами у листопаді 2014 року до суду звернулась ОСОБА_2, посилаючись на те, що що вона у місті Києві проживає з 1995 року. З 8 лютого 2001 року відповідно до дозволу Київської міської державної адміністрації вона тимчасово з 31 січня 2001 року по 31 січня 2002 року була прописана у гуртожитку без поселення на ліжко-місце по АДРЕСА_1, який на той час був підвідомчий АЕК "Київенерго". На той час вона працювала в Управлінні податкової міліції ДПА в Київській області. Рішенням житлової комісії ДПА у Київській області у 2002 році їй було відмовлено у включенні до списку співробітників ДПА в Київській області, які погребують поліпшення житлових умов з причин того, що вона не перебуває на квартирному обліку за місцем проживання у відповідному виконавчому комітеті районної Ради. Після закінчення терміну тимчасової приписки вона неодноразово зверталася до АЕК "Київенерго" з письмовими заявами безтерміново зареєструвати її у гуртожитку по АДРЕСА_1 з метою постановления на квартирний облік, однак отримала відмови у реєстрації, у тому числі письмову відмову від 20 жовтня 2005 року. 3 1995 року вона проживає в орендованому житлі, з 2001 щсу по даний час тимчасово прописана у гуртожитку, статус якого був змінений на будинок із комунальними квартирами, та протягом тривалого часу намагається стати на квартирний облік для поліпшення житлових умов.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов'язання вчинити дії і позов ОСОБА_2 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов'язання вчинити дії об'єднано в одне провадження.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

У поданих апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржники зазначають, що суд першої інстанції вибірково та не в повному обсязі з'ясував обставини справи, на які вони посилались як на підставу свої вимог та заперечень.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в суд апеляційної інстанції не з'явився, про час і місце розгляду справи районна адміністрація повідомлена належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка їх представника не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до довідки Служби житлово-комунального господарства Енергосервіс Київенерго по формі № 3 від 20 травня 2002 року № 08/272 та запису у паспорті ОСОБА_2, у гуртожитку по АДРЕСА_1 позивачі були зареєстровані на ліжко-місце з 8 лютого 2001 року до 31 січня 2002 року. Дозвіл на тимчасову прописку ОСОБА_2 за вказаною адресою без поселення у гуртожиток був наданий Київською міською державною адміністрацією на підставі звернення Управління податкової міліції ДПА в Київській області де остання працювала.

За зверненням ОСОБА_2 від 7 жовтня 2002 року ДПА в Київській області була надана відповідь від 23 жовтня 2002 року про те, що для включення до списку працівників ДПА в Київській області потребуючих поліпшення житлових умов необхідно перебування на загальному обліку потребуючих поліпшення житлових умов, який здійснюється за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті раді народних депутатів.

ОСОБА_1 29 червня 2005 року Філіалом "Енергосервіс Київенерго" Акціонерної компанії "Київенерго" був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку № 99с на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету АК "Київенерго" від 16 червня 2005 року № 4 на право зайняття з сім'єю 1 (один) чоловік житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с. 26-27).

Згідно відмітки у паспорті, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 19 липня 2005 року (а. с. 6).

ОСОБА_1 було відмовлено у вселенні за вказаною адресою на підставі ордеру від 29 червня 2005 року у зв'язку з відсутністю вільних. місць, тому він у вказаному гуртожитку не проживав.

Розпорядженням КМДА від 4 листопада 2005 року № 2048 статус будинку по АДРЕСА_1 був змінений на будинок з комунальними квартирами.

Відповідно до повідомлення Дніпровської РДА в місті Києві від 17 червня 2010 року ОСОБА_1 у 2008 році було відмовлено у взятті на квартирний облік з тих підстав, що подані ним документи містили невірні дані (а. с. 34-36).

Через відмову у видачі довідок про склад сім'ї за формою № 3 ОСОБА_2 зверталася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ЖРЕО № 409 Дніпровського району міста Києва про визнаний дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2014 року змінено, викладено резолютивну частину в наступній редакції, а саме визнано протиправною бездіяльність начальника ЖРЕО Дніпровського району міста Києва щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_2 від 20 жовтня 2013 року про видачу довідки про склад сім'ї за формою № 3 та зобов'язано начальника ЖРЕО № 409 Дніпровського району міста Києва видати ОСОБА_2 довідку про склад сім'ї за формою № 3.

Також установлено, що розпорядженням Дніпровської РДА в місті Києві від 19 травня 2014 року № 208 ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті на квартирний облік (а. с. 10).

Розпорядженням Дніпровської РДА в місті Києві від 24 грудня 2014 року № 602 "Про розгляд заяв громадян та організацій Дніпровського району з питань квартирного обліку" ОСОБА_2 сім'єю з двох осіб - її та сина ОСОБА_1, прийнято на квартирний облік за загальною чергою.

Відповідно до довідки Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської РДА в місті Києві від 26 грудня 2014 року № 995 ОСОБА_2, перебуває на квартирному обліку з 24 грудня 2014 року, облікова справа № 38869.

Згідно зі ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

За приписами ст. 53 ЖК України жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Відповідно до положень ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лишена вільне жиле приміщення.

Установивши, що ОСОБА_1 ордер надавався для вселення саме в гуртожиток на ліжко-місце без зазначення кімнати, при цьому ОСОБА_1 у гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 не вселявся і там не проживав, на даний час статус будинку по АДРЕСА_1 змінено на будинок з комунальними квартирами, ОСОБА_2 у вказаному гуртожитку була зареєстрована тимчасово, а саме до 31 січня 2002 року, суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання за позивачами права на житло у будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Установивши, що ОСОБА_2 сім'єю з двох осіб - її та сина ОСОБА_1 з 24 грудня 2014 року перебуває на квартирному обліку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про надання вільного жилого приміщення та видачу ордеру на вселення в жиле приміщення по АДРЕСА_1 в місті Києві, оскільки це порушить житлові права інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в черзі, що передує часу взяття на квартирний облік позивачів.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: