АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 квітня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.,Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2015 року даний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.11.2007 року у розмірі 230 168.45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 1 839 736.42 грн. та судовий збір у розмірі 3 654.00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,поданої ним в інтересах ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, розгляд справи за відсутності відповідача та його представника й за одне судове засідання,не урахування тієї обставини,що банк не мав права надавати кредит в іноземній валюті,що умови кредитного договору є несправедливими.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_1, не з'явилися, повідомлені належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення долучені до справи. Клопотання ОСОБА_1 про відкладення справи ,колегія суддів відхиляє та не убачає підстав для визнання причин його неявки поважними.

Представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» просив апеляційну скаргу відхилити, справу розглянути за його відсутності,подав письмові заперечення.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині,колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов'язання перед банком щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків згідно умов кредитного договору,а тому повинен сплатити залишок кредиту, проценти за користування ним та пеню .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх правильними.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором,а у разі порушення умов договору - сплатити пеню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 05.11.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 0, згідно якого позичальник отримав кредит в pозмірі 130 000, 00 доларів США, під 13,4 % річних.

Відповідно до умов Кредитного договору погашення кредиту та відсотків за користування ним відбувається в терміни та розмірах, що встановленні графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору), але в будь - якому випадку Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 05.11.2027 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором ОСОБА_2 передав банку належну йому двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 55,7 кв.м., жилою площею 29,40 кв.м.

Банком здійснено надання кредитних коштів .

У порушення положень статті 1054 ЦПК України та умов укладеного договору, свої зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів у встановлені строки позичальник не виконував, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.09.2013 року становить 230 168.45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 1 839 736,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 123 499,50 дол. США, що еквівалентно 987 131,50 грн.; заборгованість по процентам - 91 131,41 дол. США, що еквівалентно 728 413,36 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 024,88 дол. США, що еквівалентно 32 170,89 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 11 512,66 дол. США, що еквівалентно 92 020,67 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості .

Розрахунок поданий ПАТ «УкрСибБанк» відповідачем не спростований, свого розрахунку не подано, заяви про застосування позовної давності при розгляді справи судом першої інстанції відповідач не подавав,тому суд підставно стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість по кредиту у зазначеному розмірі,виходячи з умов договору та положень ст.525,526,530,610 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують та на їх правильність не впливають.

Представник відповідача - ОСОБА_4 приймав участь у судовому засіданні 27.11.2014 року, був повідомлений про відкладення розгляду справи на 20.01.2014 року, про що свідчить його розписка ( а.с.79). Тому колегія суддів, виходячи з положень ч.2 ст. 169 ЦПК України , вважає що його неявка в судове засідання призначене на цей день не перешкоджала розгляду справи.

Відповідач та його представник мали можливість долучити до апеляційної скарги або подати до суду апеляційної інстанції докази, які вони вважали не були досліджені судом першої інстанції з причини розгляду справи за їх відсутності,проте таких доказів подано не було. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Умови договору визначаються і погоджуються на розсуд сторін, крім тих, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

ОСОБА_2 погодився з усіма умовами договору кредиту, підписавши його власноручно і без застережень.

Заборони на включення до договору, умов передбачених ним, чинне законодавство не містить.

Умови договору не можуть вважатись такими, що порушують права і інтереси відповідача, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ст. 1 ЦК України).

Позивач міг відмовитися від укладення кредитного договору на таких умовах,що визначені цим договором.

Договір чи його частина може бути визнаний недійсним у випадках, передбачених ст. 215 ЦК України, однак такого позову відповідачем у межах даної справи не заявлено.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивач ,відповідно до умов кредитного договору надав кредитні кошти в іноземній валюті, а відповідач отримав те, на що розраховував, - кошти в іноземній валюті .

Оскільки предметом кредиту були долари США, то, виходячи з положень ст. 1054 ЦК України, на позичальникові лежав обов'язок саме по їх поверненню кредиторові.

В даному випадку валюта не виступала засобом платежу, а тому, виходячи із специфіки кредитного договору та визначених ним прав і обов'язків сторін, відсутні підстави вважати про порушення при укладенні договору положень ст. 524 ЦК України, на що посилається апелянт.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційні скарги не містять.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 753/4247/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 4295 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сирбул О.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.