Ухвала

іменем україни

16 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, уточнивши позовні вимоги просив скасувати наказ про звільнення його з роботи від 02 вересня 2014 року № 20-к; поновити його на роботі на посаді старшого єгеря Тисменицької районної організації Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02 вересня 2015 року в розмірі 18 808 грн 66 коп.; стягнути з відповідача на його користь 60 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, при цьому просив поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду. також просив також стягнути витрати за надання правової допомоги у розмірі 2 тис. грн.

Заявлений позов ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 16 липня 2011 року відповідно до рішення зборів Тисменицької районної організації Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок він був призначений на посаду старшого єгеря. Згідно з наказом голови Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок від 02 вересня 2014 року його звільнено з посади з 02 вересня 2014 року відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку із втратою довіри.

Зазначений наказ ОСОБА_1 вважав незаконним, оскільки на порушення вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України він звільнений під час перебування на лікарняному.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Визнано незаконним наказ Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок від 02 вересня 2014 року № 20-к «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого єгеря Тисменицької районної організації Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок з 02 вересня 2014 року.

Стягнуто з Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок на користь ОСОБА_1 12 020 грн 97 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків та платежів, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов, зазначав, що ОСОБА_1 з 02 вересня до 05 вересня 2014 року перебував на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності від 02 вересня 2014 року, довідкою Тисменицької МЛ та копією результатів обстеження, повідомленням головного лікаря Тисменицької МЛ, копією повідомлення головного лікаря Тисменицької МЛ на ім'я голови президії Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період тимчасової непрацездатності працівника.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважав, що звільнення позивача відбулось з порушенням установленого законом порядку та дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання наказу про звільнення незаконним та про поновлення на попередній роботі.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 23 вересня 2015 року, справа № 6-33цс14, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Також суд стягнув з відповідача на користь позивача 12 020 грн 97 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 вересня 2014 року до 30 квітня 2015 року (за заявлений позивачем період часу), а також 168 грн 42 коп. індексації за 08 вересня 2014 року, яка нарахована, але не виплачена позивачу з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків та платежів.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з вимог розумності і справедливості, врахував характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних страждань позивача та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко