Справа № 128/669/15-ц
15 квітня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,
при секретарі Воробей В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20.12.2010 року було розірвано. Під час шлюбу в них в 1994 році народилась дочка ОСОБА_3, яка перебуває утриманні позивача. На даний час дочка являється повнолітньою і є студенткою денної форми навчання Вінницького обласного комунального гуманітарно-педагогічного коледжу (навчається за контрактом). В зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач фізично здоровий і може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на період її навчання, інших утриманців у нього не має, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду, який просить задовільнити.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання (25.03.2015 року, 15.04.2015 року) не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами справи, відомостей про поважність причин своєї неявки суду не надав.
З огляду на вищезазначене суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.12.2010 року було розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області, дане рішення набуло законної сили.(а.с.7).
В шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).
На даний час дочка сторін являється повнолітньою, є студенткою 5 курсу денної форми навчання іноземного відділення Вінницького гуманітарно - педагогічного коледжу, що підтверджується довідкою № 469 від 03.12.2014 року, виданою Вінницьким обласним комунальним гуманітарно-педагогічним коледжом, також даний факт підтверджується та контрактом 138-9ІМ про надання освітніх послуг на комерційних засадах від 23.08.2010 року (а.с.6).
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вищезазначене також вбачається з положень статті 182 СК України.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 офіційно працевлаштована, працює вчителем початкових класів в Загальноосвітній школі № 31 Вінницької міської ради та отримує дохід; фактично отриманий нею дохід за період з вересня по листопад 2014 року становить 8 069,21 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 3762 від 09.12.2014 року, виданою директором ЗШ № 31 Вінницької міської ради (а.с.9).
Відомості про офіційний дохід відповідача у суду відсутні.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на зазначене вище та оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд вважає, що з відповідача на утримання його дочки, яка продовжує навчання, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, а також враховуючи, що право на утримання припиняється в разі припинення навчання, аліменти підлягають стягненню з відповідача до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, тому позов підлягає до часткового задоволення.
Крім того, позивачка просить стягнути аліменти з відповідача, починаючи з 01.11.2014 року, в цій частині позовних вимог також слід відмовити, так як згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти з ОСОБА_2 слід стягувати саме з 24.02.2015 року, який є днем пред'явлення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави - судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.
На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 182, 183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 197, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дочки ОСОБА_3, починаючи з дня подання позову, тобто з 24.02.2015 року, і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року, але не довше досягнення ОСОБА_3 23-х років.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська