Справа № 466/1432/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" жовтня 2013 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретаря ГАЛИК М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах відділу Держземагенства у місті Львові Львівської області до Брюховицької селищної ради, ОСОБА_1, треті особа Державна інспекція сільського господарства у Львівській області, ОСОБА_2, про визнання недійсним рішення Брюховицької селищної ради, скасування запису про державну реєстрацію та визнання нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Прокурор Шевченківського району м.Львова в інтересах держави в особі відділу Держземагенства у місті Львові Львівської області звернувся в суд з позовом до Брюховицької селищної ради, ОСОБА_1, треті особа Державна інспекція сільського господарства у Львівській області, ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення про визнання недійсним рішення Брюховицької селищної ради №513 від 29.09.2005р., визнання нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.02.2006р. на ім'я ОСОБА_1 та скасування запису НОМЕР_2 кн.01-7 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди.

В обґрунтування позову покликається на те, що прокуратурою проведено перевірку звернення гр.ОСОБА_2 щодо законності приватизації земельної ділянки для городництва на АДРЕСА_1. За результатами перевірки встановлено, що управлінням Держкомзему у м.Львові ( відділом Держземагенства у місті Львові Львівської області) 24.01.2012р. на підставі п.б ст.6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» внесено клопотання голові Брюховицької селищної ради про відміну рішення Брюховицької селищної ради №513 від 29.09.2005р. та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_1. В клопотання зазначено, що рішенням селищної ради №81 від 22.02.2001р. ОСОБА_1 надано в тимчасове довгострокове користування земельну ділянку на АДРЕСА_1 для ведення індивідуального городництва.

Пунктом 1.28 рішення селищної ради №412 від 27.01.2005р. ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення інвентаризації та виготовлення технічної документації на згадану земельну ділянку. Рішенням селищної ради №513 від 29.09.2005р. ОСОБА_1 затверджено технічну документацію для видачі державного акту на право власності та безоплатно передано у власність вищезазначену земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва. На підставі цього рішення ОСОБА_1 07.02.2006р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку. При прийнятті оскаржуваного рішення Брюховицькою селищною радою порушено ст.36 ЗК України, за якою земельні ділянки для індивідуального городництва надаються тільки в оренду.

В судовому засіданні прокурор Юрчишин Я.М. позов підтримала повністю, покликаючись на вказані у ньому обставини. Просить задовольнити цей позов.

Представник відділу Держземагенства у місті Львові Львівської області, в інтересах держави в особі якого заявлено цей позов, в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник Брюховицької селищної ради Кубай Т.Є. в судовому засідання проти позову заперечив, покликаючись на те, що звернення з даним позовом прокурора є безпідставним, жодні інтереси держави чи Держземагенства у місті Львові Львівської області не порушено. Земельна ділянка, яка була передана у власність ОСОБА_1, відносилася до категорії земель сільськогосподарського призначення, категорія землі не мінялася. Ця земельна ділянка розташована в межах смт.Брюховичі, була комунальною власністю та належала територіальній громаді смт.Брюховичі. В оскаржуваному рішенні селищної ради вказано, що земельна ділянка безоплатно передається ОСОБА_1 у власність для ведення індивідуального садівництва. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судовому за сіданні проти позову заперечила з аналогічних підстав, додатково зазначивши, що прокуратура проводила перевірку за зверненнями ОСОБА_2 між котрою та ОСОБА_1 існують земельні спори. Вважає, що в інтересах держави такий позов заявлено безпідставно, оскільки жодні державні інтереси не порушені. Просить відмовити у позові.

Представник третьої особи Державної інспекціх сільського господарства у Львівській області Брйко О.В. в судовому засіданні пояснила, що Брюховицькою селищною радною допущено незначні порушення при здійсненні передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1, затверджено технічну документацію для виготовлення державного акту на право власності на землю, а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В той же час зазначила, що вид цільового призначення земельної ділянки не змінено. Порушення інтересів держави у даному випадку не вбачає.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала повністю. Пояснила, що спірною земельною ділянкою вона користувалася з матір'ю ОСОБА_1 тривалий час. В 2011р. довідалася, що ця земельна ділянка передана у власність матері. Вважає, що також мала право на приватизацію цієї земельної ділянки, а відтак рішення Брюховицької селищної ради вважає незаконним . Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно ст. 36-1 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно з тлумаченням Конституційного Суду України, даного у рішенні від 8 квітня 1999 р.) пред'явлення прокурором позову в інтересах держави не рівнозначно пред'явленню позову в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Отже, прокурор повинен визначити і обгрунтувати в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересів держави.

У даному випадку суд вважає пред'явлення прокурором даного позову в інтересах держави не обґрунтованим.

Оскаржуваним рішенням №513 від 29.09.2005р. у п.2.1 Брюховицька селищна рада затвердила технічну документацію для видачі державного акта на право власності на землю і безоплатно передала ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0665га для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 07.02.2006р. відділом приміських земель м.Львова оформлено та видано державний акт на право власності на землю.

Прийняттю даного рішення передувало прийняття Брюховицькою селищною радою рішення №81 від 22.02.2001р. про надання ОСОБА_1 в тимчасове довгострокове (на 4 роки) користування земельної ділянки на АДРЕСА_1 для ведення індивідуального городництва.

Пунктом 1.28 рішення селищної ради №412 від 27.01.2005р. ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення інвентаризації та виготовлення технічної документації на згадану земельну ділянку. Зобов'язано технічну документацію подати на затвердження сесії ради. Така технічна документація із землеустрою щодо складання та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, яка надається для ведення індивідуального садівництва в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 була розроблена спеціалізованою організацією.

Судом встановлено, що дана земельна ділянка розташована в межах смт.Брюховичі, належала територіальній громаді, яка відповідно до ст.ст.80,83 ЗК України мала право через орган місцевого самоврядування розпоряджатися цією земельною ділянкою.

Відповідно до ст.19 ЗК України визначено категорії земель України. Землі для садівництва та городництва відносяться до однієї категорії - землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗК України, яка визначає землі сільськогосподарського призначення та порядок їх використання, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання хвороби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення №513 від 29.09.2005р. у п.2.1 Брюховицька селищна рада не порушила норму ст.36 ЗК України, оскільки земельна ділянка надана ОСОБА_1 у власність для індивідуального садівництва.

Тому суд вважає, що надання ОСОБА_1 у користування земельної ділянки для ведення індивідуального городництва та передача цієї земельної ділянки їй у власність для індивідуального садівництва проведена в межах повноважень селищної ради. Жодні інтереси держави при цьому порушені не були і загрози для інтересів держави у таких діях немає. Підстав для захисту інтересів держави шляхом визнання недійсним рішення селищної ради №513 від 29.09.2005р., визнання нечинним державного акту на право власності на землю від 07.02.2006р. та скасування запису про такий в Книзі реєстрації державних актів немає.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,10,11,45,46,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову прокурора Шевченківського району м.Львова в інтересах відділу Держземагенства у місті Львові Львівської області до Брюховицької селищної ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Брюховицької селищної ради №513 від 29.09.2005р., визнання нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.02.2006р. на ім'я ОСОБА_1 та скасування запису НОМЕР_2 кн.01-7 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська