233 № 233/1036/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Наумик О.О.

при секретарі Сухоставець Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2015 року ОСОБА_2звернуласядо суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить розірвати договір довічного утримання, пославшись на наступне:

20 листопада 1996 року між нею та ОСОБА_1 був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, відповідно до якого вона передалаОСОБА_1. у власність квартиру АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат загальною площею 44,6 кв.м, жилою площею 27,9 кв.м, яка належала на час складання договору їй на праві власності.Відповідач, враховуючи вимоги п.4 вищевказаного Договору, взяв на себе зобов'язання повністю довічно утримувати її та забезпечувати продуктами харчування, одягом, а також надавати необхідні догляд та допомогу.

За весь час дії Договору відповідач не виконував договірнихобов'язків, а в 2014 році зовсім переїхав проживати за межі міста.

При спілкуванні з відповідачем за допомогою мобільного зв'язку останнім часом,останній повідомив їй про відмову від виконання своїх договірних обов'язків щодо довічного її утримання в загалі, та при цьому не надав ні матеріальної чи якоїсь іншої допомоги.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову.

Відповідач,належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на визнання позову у повному обсязі.

Дослідивши надані сторонами докази у справі суд дістає наступних висновків:

Судом встановлено, що 20 листопада 1996 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання, відповідно до п.1 якого ОСОБА_2 передалаОСОБА_1. у власність квартиру АДРЕСА_1 (п.1 Договору), а ОСОБА_1відповідно до п.4 Договору зобов'язавсяпожиттєво повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою, зберегти в її безоплатному пожиттєвомукористуванні кімнату3-2, жилою площею 18,7кв.м(а.с.9).

Правовідносини між сторонами виникли в період дії Цивільного кодексу України 1963 року і регулювалися Главою 37 «Пожизненноесодержание».

За статтею 425 ЦК України в редакції 1963 року «по договору пожизненного содержания одна сторона, являющаяся лицом нетрудоспособным по возрасту или по состоянию здоровья (отчуждатель), передает в собственность другой стороне (приобретателю имущества) дом или его часть, взамен чего приобретатель имущества обязуется предоставлять отчуждателю пожизненно материальное обеспечение в натуре в виде жилища, питания, ухода и необходимой помощи».

З 1 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України у новій редакції.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2004 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (п.4).

Правовідносини з довічного утримання (догляду) за ЦК України в редакції 2004 рокуврегульовані главою 57.

Стаття 744 ЦК України в редакції 2004 року визначає поняття договору довічного утримання (догляду), згідно якої за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Таким чином правовідносини між сторонами у теперішній час регулюються главою 57 ЦК України в редакції 2004 року

У відповідності до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України в редакції 2004 року договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, уразі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідач ОСОБА_1 що є набувачем за спірним Договором довічного утримання, не виконує взятих на себе за Договором обов'язків по утриманню та догляду позивача довічно.

На даній обставині наполягає позивач, і ця обставина відповідачем не спростована і фактично визнана ним, про що свідчить його заява з посиланням на визнання позову.

У зв'язку із зазначеним на вимогу відчужувача - позивача ОСОБА_2 вказаний договір довічного утримання слід розірвати у зв'язку з невиконанням набувачем - відповідачем ОСОБА_1 своїх обов'язків за Договором.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі п.1 ч.1 ст.755 ЦК України,керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Договір довічного утримання, посвідчений Костянтинівською державною нотаріальною конторою 20 листопада 1996 року, реєстр №1-4431, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,р озірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя