АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 671/623/14-ц
Провадження № 22-ц/792/17/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ВАТ НАСК „Оранта" про стягнення страхового відшкодування.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.02.2013 року, з вини ОСОБА_3, водія автомобіля НОМЕР_1. сталась ДТП, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль НОМЕР_2. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у НАСК „Оранта" згідно полісу №АЕ/0746947. Позивач вказував, що страхова компанія повинна була йому виплатити страхове відшкодування в розмірі 50 000грн., проте виплатила лише 36 806,55грн., а тому просив стягнути з відповідача на його користь 13 193,45грн. недоплаченої матеріальної шкоди та 1233,01грн. пені, а всього 14 426,46грн.

Ухвалою Волочиського районного суду від 07.05.2014 року замінено відповідача Волочиське районне відділення Хмельницької обласної дирекції НАСК «Оранта» на ВАТ НАСК «Оранта».

В ході розгляду справи ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 16 790,43грн., з яких: 13 193,45грн. недоплаченої матеріальної шкоди, 1795,81грн. пені, 1424,89грн. інфляційних та 376,28 грн. - три відсотки річних.

Рішенням Волочиського районного суду від 08 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що висновок суду про те, що він погодився із розміром відшкодування не відповідає дійсності, оскільки ним і подано відповідний позов, адже сума відшкодування визначена на підставі дослідження ТОВ „Гарант-Асістанс", що виконане на замовлення НАСК „Оранта". Апелянт зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги висновок оцінки автомобіля Mitsubishi Outlander, що виконаний ДП „ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО". Крім того, у висновках виконаних ТОВ „Гарант-Асістанс" та ДП „ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО" існують суттєві розбіжності, проте і цьому факту судом не надано належної оцінки та не призначено по справі атотоварознавчої експертизи. Також, апелянт звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не застосовано норму права, що підлягала до застосування, а саме: ст. 30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В засіданні апеляційного суду представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просить її задовольнити.

ОСОБА_1 та представник ВАТ НАСК «Оранта» до суду не з»явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, їх недоведеністю, які суд вважав встановленими та порушенням судом норм матеріального і процесуального права оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19 лютого 2013 року о 19 год. 15 хв. на а/д Волочиськ-Хмельницький з вини водія ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої останній, керуючи автомобілем «ІЖ-2126», д/н НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку - ожеледицю і в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем «Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 і в результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.03.2013 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП у вчиненні вказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 - власника автомобіля «ІЖ-2126», д/н НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» згідно полісу АЕ/0746947 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач виконав свої зобов»язання перед позивачем, адже на підставі висновку автотоварознавчого дослідження № НОМЕР_2 26.06-4 від 26 червня 2013 року, виконаного ТОВ «Гарант-Асістанс», позивачу було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 36806 грн. 55 коп. та пеню у розмірі 1199 грн. 99 коп. і позивач погодився з розміром страхового відшкодування, отримавши вказане відшкодування.

Про те, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Встановлено, що 19.02.2013 року о 19 год. 15 хв. на а/д Волочиськ-Хмельницький з вини водія ОСОБА_3 сталася ДТП, в результаті якої останній, керуючи автомобілем «ІЖ-2126», д/н НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, виїхавши на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП ці автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Волочиського районного суду від 19.03.2013 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП у вчиненні цієї ДТП. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» на підставі полісу АЕ/0746947 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.01.2013 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. (а.с. 22-26, 39-41).

Також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування, яку останній отримав 14.04.2013 року і лише 23.09.2014 року ВАТ НАСК «Оранта» виплатила ОСОБА_1 36806,55 грн. страхового відшкодування та 26.09.2013 року - пеню в сумі 1199,99грн. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 45-46, 91) та визнаються представником апелянта.

Положеннями, що закріплені в пункті 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 30 вищезазначеного Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до приписів пункту 36.2. статті 36 вищевказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі були виконані вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо роз»яснення учасникам процесу їх прав та обов»язків та їх не було попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. А тому, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у частині мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів, приймає до уваги як доказ висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №3139/14-26 від 26.12.2014 року. І згідно висновку вказаної експертизи вбачається, що ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008 року випуску, чорного кольору, двигун 2360 куб.см., кузов НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_1 до ДПТ складала 152811,12грн., після ДТП 104300грн. і вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 152811,12грн.

Колегія суддів вважає, що відповідач повинен був відшкодувати ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 48001,12грн. (152811,12грн. ( дійсна вартість ТЗ) -104300грн. (вартість залишків ТЗ) - 510грн. (франшиза) = 48001,12грн.). Оскільки відшкодовано 36806,55грн. (сума з врахуванням ПДВ), тому з ВАТ НАСК «Оранта» підлягає до стягнення страхового відшкодування в розмірі 11194,57грн. (сума з врахуванням ПДВ). На підставі наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення із відповідача страхового відшкодування, підлягають до часткового задоволення. І доводи апеляційної скарги щодо неповного з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та їх недоведеність є такими, що заслуговують на увагу.

Також, підлягають до часткового задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення пені, виходячи із слідуючого.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки ВАТ НАСК «Оранта» 14.04.2013 року отримала заяву ОСОБА_1 щодо виплати страхового відшкодування, тому зобов»язана була провести виплату по 12.07.2013 року включно (на протязі 90 днів з дня отримання заяви) і так як 12.07.2013 року субота (вихідний день), тому колегія суддів вважає, що пеня підлягає стягненню за період з 14.07.2013 року по 24.06.2014 року в розмірі 1519,39грн.

Також, колегія суддів вважає, що підлягають до часткового задоволення позовні вимоги позивача щодо стягнення із ВАТ НАСК «Оранта» суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляції та три відсотки річних, виходячи із слідуючого.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 21 постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 318,36грн. трьох відсотків річних та 1331,80грн. інфляційних витрат у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання.

У відповідності з ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при подачі позову та апеляційної скарги в сумі 292,32грн.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду від 08 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ВАТ НАСК „Оранта" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 11194 (одинадцять тисяч сто дев»яносто чотири) грн. 57коп. (сума зазначена без відрахування ПДВ), пені в сумі 1519 (одна тисяча п»ятьсот дев»ятнадцять) грн. 39коп., 318 ( триста вісімнадцять)грн. 36 коп. три відсотки річних та 1331 (одну тисячу триста тридцять одну)грн.80коп. інфляційних витрат.

Стягнути із ВАТ НАСК „Оранта" на користь ОСОБА_1 292,32грн. судового збору.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бабій О.М. Справа: №22ц/792/1811/14

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 19, 25