Справа № 366/3107/15-ц
Провадження № 2/366/670/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О. П., при секретарі Форощі І. С., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Мічуріна про визнання правочину дійсним,

ВСТАНОВИВ :

17 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача СГВК ім. Мічуріна про визнання правочину дійсним, вказуючи на те, що 13 листопада 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №2. За цим договором позивач, як покупець придбав, а відповідач, як продавець за ціною 40 000 гривень продав йому будівлю сільськогосподарського призначення критий тік. Нерухоме майно, яке є об'єктом цього договору, розташоване за адресою: вул. Колгоспна, 1-г, с. Дитятки Іванківського району Київської області. Повна ціна придбаного майна позивачем того ж дня внесена готівкою до каси продавця одним платежем. Предмет договору фактично був продавцем переданий в день укладення договору. Земельна ділянка, на якій знаходиться придбане позивачем майно, перебуває у власності відповідача. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна сторонами не було дотримано вимоги про обов'язкове нотаріальне посвідчення такого виду договору, передбачене ст.ст. 209, 657 ЦК України. Таке порушення допущене з вини продавця, в розпорядженні якого на час укладення договору були відсутні належні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості, що став предметом договору.

Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу виробничої будівлі сільськогосподарського призначення критий тік, укладений 13.11.2015 року між ним як покупцем та СГВК ім. Мічуріна як продавцем, який знаходяться по вул. Колгоспна, 1-г в с. Дитятки Іванківського району Київської області та визнати за ним право власності на вказане майно. Судові витрати згоден нести самостійно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно. Через канцелярію суду подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити у повному обсязі, справу слухати без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно. Направив до суду заяву, у які позов визнає у повному обсязі та просить справу слухати без його участі.

Дослідивши надані докази по справі суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем був укладений договір № 2 купівлі-продажу, відповідно до якого СГВК ім. Мічуріна в особі голови ОСОБА_2 продав як продавець, а ОСОБА_1 як покупець прийняв у свою приватну власність нежитлову виробничу споруду критий тік загальною площею 1307,4 кв.м., яка розташована в с. Дитятки Іванківського району Київської області по вул. Колгоспна, 1-г. Сторони вчинили правочин, передбачений договором за 40 000 (сорок тисяч) гривень. Вказані кошти позивач сплатив у той же день одним платежем (квитанція до прибуткового касового ордера № 15 від. 15.11.2015 р.). згідно акту прийому-передачі нежилої будівлі від 13.11.2015 р. продавець передав, а покупець прийняв нежитлову виробничу споруду критий тік.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З розяснень Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в п. 13 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню.

Згідно ст.. 657 ЦПК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, Житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

За таких умов, договір купівлі-продажу комори та складського приміщення потребує обовязкового нотаріального посвідчення та з 01.01.2013 року не потребує обовязкової державної реєстрації відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто, внаслідок недотримання сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна вимог лише щодо його нотаріального посвідчення, такий договір може вважатися укладеним в силу норм ч. 3 ст. 640 ЦК України.

В свою чергу правила ч. 2 ст. 220 ЦК України вказують, що передбачена можливість визнання договору дійсним у разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 при розгляді таких справ суди повинні з'ясувати чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухиляється від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказаний правочин між ОСОБА_1 та СГВК ім. Мічуріна є таким, що породжує для сторін права та обов'язки, наявні підстави для визнання письмового договору у вигляді квитанції до прибуткового договору і накладної про передачу товару від 03.11.2014 року дійсним в порядку ст. 220 ЦК України та визнання за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно виробничу будівлю сільськогосподарського призначення критий тік, тому суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати позивач згоден нести самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 203, 220, 319, 657 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови ПВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 та ст. ст. 10, 15, 16, 57, 60, 61, 130, 209, 213 - 218, 223 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Мічуріна про визнання правочину дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу виробничої будівлі сільськогосподарського призначення критий тік, розташований в с. Дитятки Іванківського району Київської області по вул. Колгоспній,1-г, укладений 13 листопада 2015 року між позивачем як покупцем та Сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Мічуріна як продавцем.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно виробничу будівлю сільськогосподарського призначення критий тік загальною площею 1307,4 кв.м., розташований в с. Дитятки Іванківського району Київської області по вул. Колгоспній, 1-г.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. П. Гончарук