Справа № 349/1607/14-ц
Провадження № 22-ц/779/780/2015
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на рішення Рогатинського районного суду від 02 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року представник ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. Ухвалою Рогатинського районного суду від 29 січня 2015 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Рогатинського районного суду від 02 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Так, суд безпідставно прийшов до переконання про наявність у відповідача права користування спірним будинком, не врахувавши, що останній фактично визнав позов та ствердив в судовому з засіданні, що з 2009 року в будинку не проживає. Поза увагою суду залишилось і те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є співвласниками домоволодіння, скористались своїм процесуальним правом на залучення їх до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та у поданій заяві висловили свою позицію щодо вирішення спору. А тому суд необґрунтовано вважав, що оскільки ними позов не заявлено, відповідно відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Посилаючись на зазначені обставини просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_6 та його представник доводів скарги не визнали посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в засідання апеляційного суду не з'явилися будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності.

Постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має право на користування житловими приміщеннями всього спірного будинку. Однак, звернення до суду з позовом тільки одного із співвласників, без подання позовної заяви іншими співвласниками - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, залучених до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача унеможливлює задоволення позову ОСОБА_2

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як передбачено ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Зі змісту даних норм вбачається, що обов'язкова співучасть можлива в тому разі, якщо характер спільного матеріального правовідношення такий, що питання про права і обов'язки одного із суб'єктів неможливо вирішити без притягнення до справи інших суб'єктів цього відношення, має місце, зокрема, у справах про спільну власність, про спадкування, про виключення майна з опису, про захист честі та гідності, про право користування житловими приміщеннями.

При цьому якщо позов пред'явлений не всіма особами, яким належить таке право, суд не вправі залучати таких осіб до участі у справі як співпозивачів, оскільки згідно з принципом диспозитивності особа, якій належить право вимоги, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_6 більше року не проживає у будинку, а тому втратив право на користування житловим приміщенням у ньому. В зв'язку із цим він і звернувся до суду за захистом свого права власності.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.09.2005 року та договору дарування частини житлового будинку від 18.10.2005 року належить на праві приватної власності 1/2 домоволодіння по АДРЕСА_1, Рогатинського району. Згідно вказаного свідоцтва власниками іншої 1/2 частини цього майна є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - кожен по 1/6 частки (а.с.4,70).

Судом з'ясовано, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку відповідач не оскаржував і воно скасовано не було.

Разом з тим, як видно зі змісту довідки Вербилівської сільської ради згідно даних погосподарської книги №1 за 1986-1990 рр. станом на 01.07.1990 року в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2(позивач), ОСОБА_6.(відповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.57).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно їхньої заяви на підставі ухвали Рогатинського районного суду від 29 січня 2015 року були залучені до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Постановляючи оскаржуване рішення місцевий суд правильно врахував процесуальний статус інших співвласників спірного домоволодіння, спільність прав і обов'язків їх та позивача, межі заявлених ним позовних вимог, недопустимість залучення співпозивачів чи зміни їх процесуального становища за відсутності поданої ними позовної заяви, а тому прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні з цих підстав позову в інтересах ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 відхилити, а рішення Рогатинського районного суду від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський