АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22ц/791/1168/2015 Головуючий в І інстанції Рябова О.Д.
Категорія: 5 Доповідач: Пузанова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 14 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової Л.В.
Суддів:Фурман Т.Г.
Чиркової К.Г.
при секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора міста Херсона, діючого в інтересах держави в особі виконавчого комітету Херсонської міської ради та Херсонського обласного державного центру експертизи рослин з державною інспекцією з охорони права на сорти рослин Херсонської області, на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 травня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета позову: Херсонський обласний державний центр експертизи рослин з державною інспекцією з охорони права на сорти рослин Херсонської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської територіальної громади в особі виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права власності, зазначаючи, що на підставі ордера, виданого йому у 1995 році Херсонською державною сортовипробувальною станцією, він безперервно на протязі 10 років користувався та володів житловим приміщенням - одноквартирним будинком АДРЕСА_1.

Зазначене майно до 1997 року перебувало у господарському віданні Херсонської обласної сортовипробувальної станції, яка була реорганізована в Херсонський обласний центр експертизи сортів рослин з державною інспекцією з охорони права на сорти рослин Херсонської області без передачі цього майна реорганізованій установі.

Посилаючись на те, що він добросовісно заволодів будинком АДРЕСА_1, який складається з двох кімнат площею 34 кв.м., і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом 10 років, проте непередача вказаного майна на баланс до органів місцевого самоврядування та відсутність його власника перешкоджає йому набути право власності на нього в порядку приватизації, позивач просив суд визнати за ним право власності на зазначений будинок за набувальною давністю.

Рішенням суду від 14 травня 2014 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі прокурор м. Херсона просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо добросовісності набуття позивачем права володіння спірним нерухомим майном та наявності підстав для набуття ним права власності на нього за набувальною давністю за відсутності належних доказів, не відповідають обставинам справи та суперечать нормам ЦК України, що регулює спірні правовідносини.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_5 її доводи не визнав, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_5 з 1995 року відкрито, безперервно та добросовісно володіє спірним житловим будинком, власник якого невідомий, а тому набув право власності на нього за набувальною давністю.

Проте, повністю погодитися з висновками суду неможливо, так як суд дійшов до них, допустивши порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що предметом спору в ній є житлове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1, в якому зареєстрований і проживає з 06 жовтня 1995 року позивач (а.с. 6-7).

Зазначене нерухоме майно, як об'єкт цивільно-правових відносин, в установленому законом порядку не зареєстровано і його статус - квартира чи житловий будинок не встановлено.

Надана суду апеляційної інстанції копія технічного паспорта, справжність якої з оригіналом не засвідчена, свідчить про те, що по АДРЕСА_1 знаходиться квартира, яка складається з двох кімнат жилою площею 27,1 кв.м. та загальною площею 36,2 кв.м., документи на яку не оформлені та реєстрований номер не присвоєний.

Визнавши за ОСОБА_5 право власності на будинок АДРЕСА_1, який складається з двох кімнат площею 34 кв.м., суд не з'ясував дійсну адресу спірного майна (сел. Текстильників у м. Херсоні на сьогоднішній день не існує) та не встановив його характеристику як об'єкта нерухомого майна.

Не встановлена судом також особа попереднього власника спірного нерухомого майна, який є належним відповідачем у даній справі.

Пославшись на те, що власник майна невідомий, суд керувався відповідями Херсонського обласного державного центру експертизи сортів рослин з державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Херсонської області від 14.12.2012 року та Херсонської філії ДП «Центр сертифікації» та експертизи насіння і садивного матеріалу» від 30.04.2014 року щодо відсутності відомостей про балансоутримувача спірного нерухомого майна, не врахувавши, що оскільки це житлове приміщення не передано до комунальної власності, воно належить до державної власності, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 326 ЦК України від імені та в інтересах держави Україна право власності щодо нього здійснюється органами державної влади, яких і належало залучати до участі в справі в установленому нормами процесуального права порядку.

Не залучено судом до участі в справі також орган державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, зважаючи на те, що спірне житлове приміщення не зареєстровано, як об'єкт цивільно-правових відносин, за попереднім власником.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування добросовісності заволодіння спірним житловим приміщенням послався на вселення в нього в установленому житловим законодавством порядку, на підставі ордера, однак такий порядок вселення передбачає з особою, яка отримує право на зайняття житлового приміщення, укладення договору найму, в той час, як наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку.

Вважаючи себе особою, яка втратила можливість набути право власності на житлове приміщення в порядку приватизації, позивач, з яким погодився суд першої інстанції, послався на ту обставину, що згідно відповіді виконавчого комітету Херсонської міської ради від 13.12.2012 року об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, від власника майна, або органів, уповноважених управляти цим майном, до виконавчих органів міської ради не передавались.

Однак, наведена обставина свідчить лише про те, що приватизація спірного житлового приміщення не може бути здійснена органом приватизації комунального майна. Приватизацію ж державного житлового фонду, до якого відноситься предмет даного спору, здійснює орган приватизації, що ним управляє, який у спірних правовідносинах не встановлений.

Таким чином, не залучивши до участі в справі компетентний орган державної влади, який від імені та в інтересах держави здійснює право власності на державне майно та не з'ясувавши його правову позицію в даному спорі, суд прийшов до передчасного висновку про те, що відповідальною особою у спірних правовідносинах є територіальна громада м. Херсона. При цьому суд не встановив статус спірного нерухомого майна як безхазяйної речі, передбачені ст. 335 ЦК України обставини з цього приводу не досліджував і відповідні висновки не робив.

Отже, не встановивши належного відповідача в даному спорі, статус та характеристику спірного житлового приміщення, як об'єкта цивільно-правових відносин (будинок чи квартира), а також підстави заволодіння позивачем цим приміщенням, суд прийшов до передчасного висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_5 вимог, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.ст. 326,335, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора міста Херсона, діючого в інтересах держави в особі виконавчого комітету Херсонської міської ради та Херсонського обласного державного центру експертизи рослин з державною інспекцією з охорони права на сорти рослин Херсонської області, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 травня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа - Херсонський обласний державний центр експертизи рослин з державною інспекцією з охорони права на сорти рослин Херсонської області, про визнання права власності на будинок відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: