Справа № 165/3124/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/542/15 Категорія: 41 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Осіпука В.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Новікова Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Нововолинську Волинської області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації,

за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Нововолинського міського суду від 19 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Нововолинського міського суду від 19.02.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд свої висновки обґрунтовував тим, що викладена в листах-запереченнях інформація містить як констатацію фактів так і оціночні судження, думки, переконання, критику щодо роботи позивачів на відповідних посадах управління Фонду у Волинській області і не може свідчити про поширення недостовірної інформації, а тому прийшов до висновку про безпідставність заявлених позивачами вимог.

Такі висновки суду є правильними, відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам та нормам матеріального права.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - ВД ФССНВВ) у Волинській області від 16.10.2014 року № 264 "Про проведення комплексної перевірки відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Нововолинську" (а.с.12) у жовтні-листопаді поточного року комісією у складі посадових осіб управління була проведена перевірка роботи відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Нововолинську з питань правильності віднесення страхувальників до відповідного класу професійного ризику, призначення та здійснення страхових виплат та надання страхових послуг потерпілим та членам їх сімей, правових питань, профілактики нещасних випадків та фінансово-господарської дисципліни.

За результатами комплексної перевірки, яка проводилась головним спеціалістом відділу кадрової та юридичної роботи управління Фонду у Волинській області ОСОБА_1, що працює за даним фахом в Управлінні Фонду з 05.01.2011 року (а.с.9) 17 листопада 2014 року було складено довідку стану правової роботи у відділенні ВД ФССНВВ та ПЗ України в місті Нововолинську Волинської області (а.с.16-18) та на підставі цієї довідки начальником управління виданий наказ від 17.12.2014 року № 309 "Про результати перевірки роботи відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Нововолинську", в якому зазначені, виявлені перевіркою порушення та як наслідок позбавлено начальника відділення ВД ФССНВВ та ПЗ в місті Нововолинську Новікова Е.В. премії за грудень 2014 року .

У відповідь на вищевказану довідку перевірки, начальником відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Нововолинську Волинської області Новіковим Е.В., що призначений на вказану посаду наказом ВД ФССНВВ та ПЗ України №01-93 від 03.12.2010 року (а.с.103), на адресу управління поштовим та електронним зв'язком було направлено лист-заперечення від 19.11.2014 року №1378/01-06 (а.с.25,26), який містить наступні висловлювання відповідача "…З огляду на зазначене наполягаю, саме наполягаю на притягненні до відповідальності головного спеціаліста з юридичних та кадрових питань управління Фонду у Волинській області ОСОБА_1, за некоректне та зверхнє спілкування телефоном з начальником відділення Фонду м. Нововолинська, за неналежне ставлення до проведення перевірки відділення Фонду в місті Нововолинську, що вилилося в пересмикуванні фактів, неналежному аналізі наданих для перевірки документів і в кінці-кінців за юридичну некомпетентність…" та лист-заперечення №1378/01-06 (додаток) - (а.с.30-31)., що містить вислів -"Тобто, зазначене у довідці перевірки відділення твердження головного спеціаліста зі страхових виплат управління ОСОБА_2 не зрозуміле та вказує на її повну некомпетентність у проведенні розслідувань нещасних випадків на виробництві…"

Позивач ОСОБА_2 вказувала на те, що вона з 2003 року працює в управлінні, в тому числі на посаді головного спеціаліста зі страхових виплат і не приймала участі у підготовці довідки за результатами перевірки відділення в місті Нововолинську, тому вважає, що висловлювання Новікова Е.В. у її некомпетентності є особистою образою.

Місцевим судом також встановлено, що Новіков Е.В. у листі запереченні критично оцінив професійний рівень ОСОБА_2 з питань що стосуються розслідування нещасних випадків на виробництві. Цю обставину не заперечила в судовому засіданні і сама позивач.

У відповідності до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування моральної шкоди, завданої збиранням, використанням та поширенням такої інформації.

Статтею 270 ЦК України визначено, що, відповідно до Конституції України, фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі, а згідно ст. 297 ЦК України фізична особа має право звернутись до суду про захист цього права.

Згідно положень ст. 277 ЦК України та роз'яснень, які містяться в п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.1999 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі Постанова), фізична особа, особисті немайнові права, якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі, або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (не повні, або перекручені).

Вирішуючи питання про розповсюдження поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 34 Конституції України, кожному надається право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини " суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) передбачає право кожного на свободу вираження поглядів. Це право дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Рішенням Конституційного суду України у справі про поширення відомостей від 10.04.2003 року № 8рп/2003, визначено проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових осіб та службових осіб. Зокрема встановлено, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства.

Згідно з роз'ясненнями, даними у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Згідно з положеннями ст. ст. 10, 277 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної щодо нього інформації.

Аналізуючи наведені правові норми, дослідивши в повній мірі обставини справи та надані суду докази, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що викладена в листах-запереченнях інформація містить оціночні судження, думки, переконання, щодо роботи позивачів на відповідних посадах управління Фонду у Волинській області і не містить фактів, які відповідно до наведених норм матеріального права підлягають спростуванню. Критична оцінка професійного рівня позивачів зі сторони відповідача є його особистим оціночним судженням, а тому не може розцінюватись як образа, чи свідчити про мету посягання на честь і гідність позивачів чи їхню ділову репутацію.

Аналіз змісту листів-заперечень за підписом начальника відділення ФССНВВ Новікова Е.В. свідчить про критику та оцінку професійної діяльності позивачів, при цьому не містить образ чи наклепу стосовно них, тому на спірні правовідносини розповсюджуються положення ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про інформацію", в якій йдеться про те, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правильності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги позивачів не знайшли свого підтвердження під час перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення суду, були предметом розгляду в суді першої інстанції і висновків суду, викладених в рішенні, вони не спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду від 19 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: