Справа № 755/8626/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сазоновій В.Г., Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 35782,45 гривень за кредитним договором № б/н від 05 липня 2006 року та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 357,82 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05 липня 2006 року ОСОБА_2 05 липня 2006 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29 березня 2015 року має заборгованість - 35782,45 гривень, яка складається з наступного: 4962,00 гривень - заборгованість за кредитом; 28640,33 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина); 1680,12 гривень - штраф (процента складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 22 листопада 2002 року у зв`язку із викраденням у нього документів, йому було видано Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві новий паспорт. У 2009 році він дізнався, що на його анульований паспорт, який був викрадений у 2002 році, невідомі шахраї на протязі багатьох років брали банківські кредити. В минулому році до нього зателефонували представники позивача і повідомили, що він має нібито кредитні зобов`язання. Він пояснив ситуацію, що склалася, а в подальшому 28 січня 2015 року звернувся до банку з письмовою заявою і надав документи для внутрішнього розслідування. Незважаючи на це, банк звернувся до суду. В подальшому відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.п.1.1 п.1 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», останні визначають умови на яких пропонуються клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені в Заяві та в Пам`ятці Клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується клієнтом, та таким чином. клієнт дає свою згоду, на те, що Заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п.п. 3.1. п.3 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид і термін дії визначений в Заяві та в Пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви.

Підпунктом 3.5 п. 3 Розділу І Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Пам`ятка клієнта оформлюється і являється невід`ємною частиною договору тільки у випадках оформлення і видачі платіжної картки за кредитною схемою.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2006 року ОСОБА_2 складена та підписана Заява на отримання банківських послуг - кредитної картки «Товари у розстрочку» з кредитним лімітом у сумі 5000 гривень з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році (а.с.8).

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві ОСОБА_2, останній підтвердив, що він ознайомився і погоджується з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, та висловив свою згоду з тим, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Вказана вище заява підписана кредитним експертом ОСОБА_4, іншою особою, посаду та прізвище якої не вказано у заяві, та безпосередньо позичальником.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг визначено, що Заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг.

В той же час, позивачем, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам`ятки Клієнта, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Вказана позиція взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі № 6-цс15. Так. Верховний Суд України у вказаному рішенні вказав, що згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Незважаючи на те, що вказана правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі № 6-цс15, безпосередньо пов`язується зі спором щодо права сторін збільшити строк позовної давності, остання підлягає застосуванню в межах розгляду даної справи, оскільки визначає умови та порядок укладання між сторонами договору.

Крім того, підпунктами 3.1.1., 3.1.3 п.3 Розділу ІІ Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що строк дії Картки зазначений на лицьовій стороні Картки (місяць та рік). По закінченню строку дії відповідна Картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання Клієнту Картки з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява Тримача про закриття Картрахунка.

В той же час, суду не надано доказів того, що відповідна Карта передбачена умовами Заяви, була видана ОСОБА_2, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору.

Крім того, в супереч положенням п.п. 3.1. п.3 Розділу І Умов та правил надання банківських послуг Заява, в розділі «Відмітки банк» не містить відомостей щодо дати відкриття рахунку, яка і визначається як дата укладання договору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 звертався до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою, в якій повідомляв про те, що невідомі йому раніше особи, використали паспорт громадянина України на його ім'я, який він втратив в 2002 році.

Згідно довідки № 48/415 від 15 грудня 2009 року, виданої Дніпровським районним управлінням головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, документувався паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, вид. 22 листопада 2002 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві на підставі заяви про втрату паспорта серії НОМЕР_2, виданого 19 квітня 1999 року Харківським РУ м. Києва.

В той же час, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2, що виданий 19 квітня 1999 року Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києва.

У Заяві датованій 05 липня 2006 року у графі персональні дані зазначено про те, що остання складена ОСОБА_2 паспорт серії НОМЕР_2, виданий 19 квітня 1999 року Харківським РУ м. Києва. В той же час, станом на 05 липня 2006 року ОСОБА_2 обліковувався паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, що виданий 22 листопада 2002 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві. Крім того, прізвище дружини у Заяві зазначено як ОСОБА_5. При цьому у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1, що виданий ОСОБА_2 22 листопада 2002 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, прізвище дружини зазначено як ОСОБА_5. Також, у Заяві місце реєстрації ОСОБА_2 зазначено, як: АДРЕСА_1. Ця ж адреса місця реєстрації, з 18 травня 2004 року, зазначена і в копії паспорту громадянина України виданого 19 квітня 1999 року Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києва ОСОБА_2, яка долучена позивачем. В той же час, відповідно до відміток у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1, що виданий ОСОБА_2 22 листопада 2002 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві, адреса місця реєстрації зазначена як: з 13 квітня 1999 року АДРЕСА_2, знятий з реєстраційного обліку 22 червня 2004 року, а з 11 грудня 2004 року місце реєстрації зазначено як АДРЕСА_3. дані, щодо реєстрації місця проживання відповідача з 11 грудня 2004 року за адресою: АДРЕСА_3 підтверджуються і відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, яка отримана на запит суду.

За вказаних обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не міг оформлювати та подавати до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Заяву від 05 липня 2006 року із зазначенням в ній даних відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_2, виданого 19 квітня 1999 року Харківським РУ м. Києва, оскільки на той період часу обліковувався за іншим паспортом громадянина України. З огляду на відсутність належним чином оформленої Заяви, а також відсутності Пам`ятки Клієнта, Тарифів, судом вбачається, що між сторонами не було укладено у належній формі договору.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною позивача, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не доведено перед судом наявності укладеного між сторонами, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2, договору, оскільки Договір про надання банківських послуг, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, складається із Заяви, Пам`ятки Клієнта, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У зв'язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 207, 526, 626, 628, 638, 639, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 60, 79, 197, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: