Справа №642/5184/15ц
Провадження №2/642/1281/15
15 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді - Шрамко Л.Л.
з участю секретаря - Тугай К.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,
3-я особа- 2-га Харківська державна нотаріальна контора,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частку у спільному майні, набутому за час шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 9 січня 2004 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище позивача, від шлюбу дітей не мали. 11 вересня 2007 року за спільні кошти, та з дозволу позивача було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2. Шлюб з ОСОБА_5 було розірвано 30 червня 2010 року, а 27 травня 2014 року ОСОБА_5 померла. Про смерть колишньої жінки він дізнався випадково від спільних знайомих лише взимку 2014 року, відповідачка, яка є донькою колишньої жінки - ОСОБА_3 позивача про смерть своєї матері не повідомила. У грудні 2014 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - 1/2 частини спірної квартири, як частку у спільному майні подружжя. Однак, позивачу нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутись до суду.
В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач зазначив, що ще до реєстрації шлюбу вони протягом пяти років проживали разом з ОСОБА_5 однією сімєю, за сумісні кошти придбали спірну квартиру.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про слухання справи повідомлялась неодноразово повідомлялась належним чином, також повідомлена про слухання справи відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомила, доказів поважності причин неявки суду не надала.
3-я особа - 2-га Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, про слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву з проханням справу слухати у відсутності представника.
Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд, за згодою позивача,вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та представника 3-ої особи, постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного.
Зі свідоцтва про одруження 1-ВЛ №206386 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружились 09.01.2004 року, після одруження прізвище дружини ОСОБА_2.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.09.2007р. ОСОБА_5 придбала у власність двокімнатну квартиру №7, загальною площею 59,9 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. ,що знаходиться в м.Харкові по вул. Юмашева, 6.
Зі звіту незалежної оцінки майна ТОВ «Експертоцінка» від 15.06.2015р. вбачається, що оціночна вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_2 складає 298 541 грн.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ №108978 від 30.06.2010р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано 30 червня 2010 року.
ОСОБА_5 померла 27.05.2014р.
Листом №01163370 від 10.12.2014 року 2-ї Харківська державна нотаріальна контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, після смерті ОСОБА_5, яка померла 27 травня 2014 року, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_3, з посиланням на те, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 був вже колишнім чоловіком спадкодавиці, оскільки шлюб розірвано 30.06.2010 року, та йому рекомендовано звернутись до суду.
На спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої 27 травня 2014 року, претендує позивач та відповідачка - дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.200719. суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.
Судом встановлено,що спірна квартира придбана під час перебування позивача з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі.
Позивачем надано акт технічного обстеження квартири АДРЕСА_4 від 6 листопада 2015 року, в якому зазначені виявлені конструктивні недоліки квартири, та зазначено, що огляд проведено у присутності власників ОСОБА_5 та ОСОБА_2, чим також підтверджується той факт, що спірна квартира є спільним майном подружжя.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що спірна квартира спільним майном подружжя позивача та ОСОБА_5
Згідно ст. 70 СК України розмір часток майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Доказів наявності угоди між позивачем та померлою ОСОБА_5 про інший розмір часток, або наявності шлюбного договору суду не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку про рівність часток позивача та ОСОБА_5 у праві власності на спірну квартиру.
Відповідачкою не надано ніяких доказів на спростування наданих позивачем доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328 ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 222-224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_5, як на його частку в спільному майні подружжя.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м.Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.Л. Шрамко