У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 5 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 13 січня 2014 року відділом державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (далі - ВДВС Глухівського МРУЮ у Сумській області) відкрито виконавче провадження, за яким ОСОБА_4 зобов'язано не чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні господарською спорудою (льохом) та земельною ділянкою по АДРЕСА_1. Також позивачі зазначали, що 21 січня 2014 року державним виконавцем складено акт, в якому вказано, що боржник ОСОБА_4 не чинить ОСОБА_6 перешкод у користуванні господарською спорудою (льохом) та земельною ділянкою, яка знаходиться біля льоху. 17 березня 2014 року постановою ВДВС Глухівського МРУЮ у Сумській області на ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 170 грн, у зв'язку з невиконанням рішення суду, яке в подальшому постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2014 року було скасовано. Крім того, ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 5 вересня 2014 року, яка набрала законної сили, було задоволено скаргу ОСОБА_4 на неправомірні дії службових осіб ВДВС Глухівського МРУЮ у Сумській області щодо подальшого проведення виконавчих дій. Також позивачі обґрунтовують свої вимоги й тим, що вони зазнали моральних страждань, оскільки тривалий час не могли добитися справедливості та належного виконання рішення суду. При цьому

ОСОБА_5 була змушена відмовитися від гарантованого державою лікування та оздоровлення.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили суд стягнути з відповідача на їх користь 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від

18 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 5 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що належних і допустимих доказів на підтвердження того, що посадовими особами ВДВС Глухівського МРУЮ у Сумській області відносно ОСОБА_5 вчинені неправомірні дії суду не надано, жодного рішення з цього приводу ні судом, ні посадовими особами ВДВС Глухівського МРУЮ у Сумській області не приймалось. Таким чином ОСОБА_5 не доведено завдання їй моральної шкоди, при цьому ОСОБА_4 судові рішення не оскаржував та не уповноважував заявника на захист його інтересів.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 5 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта