Справа № 355/455/15-ц
Провадження № 2/355/230/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за №355/455/15-ц №2/355/230/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в спадок, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в спадок. Позивач свою заяву обґрунтовує тим, що згідно з свідоцтвом НОМЕР_1 про право власності на житло від 23.03.1994 року йому та членам сім'ї: батьку - ОСОБА_1, матері - ОСОБА_3, було надано право сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Позивач вважає, що прийняв спадщину після його смерті, оскільки будучи на день смерті малолітньою дитиною, постійно проживав разом із ним в одному будинку. Після смерті ОСОБА_4, відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина зазначеного вище житлового будинок з відповідними частинами господарських будівель та споруд. Ніякого заповідального розпорядження ОСОБА_4 при житті не залишив. Окрім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є також його мати ОСОБА_3, яка відмовилися від своєї частки у спадку після смерті чоловіка на користь сина. Проте, оформити право власності на зазначене вище домоволодіння, в нотаріальному порядку, позивач не має змоги, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно не зберігся, в результаті чого йому було рекомендовано вирішити даний спір в судовому порядку.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в розмірі 2/3 частин на спадковий будинок з відповідними частками господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги свого довірителя ОСОБА_1 підтримала в повному об'ємі. Просить задовольнити заявлений позов.

Представник відповідача - Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи без участі їхнього представника.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає в повному об'ємі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному об'ємі, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 30 вересня 1994 року позивачу та членам сім'ї: батьку - ОСОБА_1, матері - ОСОБА_3, було видано свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на житло, а саме на садибний (індивідуальний) будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в якому вони весь час проживали.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 41 рік помер батько позивача - ОСОБА_4, про що 01.10.1994 року в книзі реєстрації смертей Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №19.

В день його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/3 частина садибного (індивідуального) житлового будинку відповідними частинами господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкуванні по закону, спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти (в тому числі усиновлені), один із подружжя та батьки (померлого).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями за законом є його син - ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_3, яка в свою чергу відмовилася від частки спадкового майна на користь сина, який є позивачем по справі.

Ніякого заповідального розпорядження ОСОБА_4 при житті не залишив.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим, майном.

Позивач вважає, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки будучи малолітньою дитиною проживав із ним в одному будинку, користувався спільними речами, тому після його смерті вступив в управління та володіння майном померлого.

В силу ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.83 року «шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжено судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо вказаний строк позивач вступив в управління володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих під вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку».

При зверненні позивача до Баришівської державної нотаріальної контори Київської області з питанням про можливість успадкування майна нотаріальному порядку, останній отримав письмову відповідь про неможливість вчинення даної дії, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Згідно технічного паспорту виготовленому Баришівським бюро технічної інвентаризації Київської області, спірний будинок, що розташований по АДРЕСА_1 був збудований в 1986 році. ОСОБА_4, проживаючи в ньому, ніколи не мав наміру продавати або відчужувати даний будинок, а тому і не було необхідності у виготовленні технічно-правової документації на своє нерухоме майно. Ніяких претензій з боку інших осіб, стосовно побудованого майна, до ОСОБА_4 ніколи не надходило.

Про те, що ОСОБА_4 був власником та володів будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані АДРЕСА_1 на праві приватної власності, свідчать такі докази:

· копією свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 23.03.1994 року;

· копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1;

· довідкою Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області №63 від 13.03.2015 року;

· довідкою Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області №62 від 13.03.2015 року;

· довідкою Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області №8 від 04.01.2015 року;

Враховуючи вищенаведене, суд вирішив за необхідне визнати за позивачем право власності на 2/3 частину спадкового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 529, 549, ч. 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), ст.ст. 328, 1218 ЦК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.83 року, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_1, право власності на 2/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк