справа №619/6229/14-ц
провадження №2/619/354/15
27 березня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибок Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів, -
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати відповідача батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути на користь дитини аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з дня подачі позову. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з ОСОБА_4 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2006 року, вела з ним спільне господарство. В період спільного проживання народилася дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_4 є її батьком, однак він відмовився подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства і не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Дочка зареєстрована на прізвище «ОСОБА_5» по-батькові його іменем «ОСОБА_5». Батьківство відповідача стосовно дочки підтверджується реєстрацією в його будинку та спільним проживанням, в період спільного проживання вона витрачала свої кошти на придбання будівельних матеріалів на будівництво столярної майстерні при будинку. Під час спільного проживання ОСОБА_4 ніде не працював, жив на кошти позивача, систематично зловживав спиртними напоями, безпідставно влаштовував сварки, створював обстановку, неможливу для спільного проживання і виховання дитини, та з 2009 року ОСОБА_3 разом з дитиною перейшли жити на приватну квартиру.
У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки.
Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та такого вирішення справи, то суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1, виданого Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_3.
Згідно довідки №2163 від 10.12.2014 року, виданої виконавчим комітетом Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, разом з дитиною, яка знаходиться на її утриманні.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в позові з наступних мотивів.
Пленум Верховного Суду України в п.3 своєї Постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз'яснив судам, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Так як ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто після 1 січня 2004 року, то суд зазначений у позові спір вирішує відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128 СК України.
Згідно ч.2ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Пленум Верховного Суду України в п.9 своєї Постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз'яснив судам, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
В обґрунтування своїх вимог позивач надала суду акт депутата Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 18 грудня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3 з вересня 2006 року по січень 2009 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, жила в його помешканні по АДРЕСА_1 та у січні 2007 року у подружжя народилася донька.
Також були надані довідки Слатинського селищного голови, відповідно до яких ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає разом з дитиною ОСОБА_5, яка знаходиться на її утриманні.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Суд відхиляє як доказ акт депутата про те, що сторони перебували у цивільному шлюбі та вели спільне господарство, так як зазначений доказ не є допустимим в розумінні ч.2 ст.59 ЦПК України, оскільки допустимим доказом факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу є відповідне судове рішення.
Суд також відхиляє як доказ факт реєстрації ОСОБА_3 в будинку відповідача як доказ батьківства, оскільки сам факт реєстрації не може бути підставою для визнання батьківства.
Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують батьківство ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Так як суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання батьківства відповідача, то у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів, оскільки аліменти стягуються з доходу батька.
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Є.А. Болибок