Провадження № 2/761/428/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 17 грудня 2013 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - Відповідач № 1), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни (далі - Відповідач № 2), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною на підставі заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», 22 квітня 2013 року було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (далі - Виконавчий напис). Вчиненим Виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у розмірі 2 701 761 грн. 75 коп. згідно Кредитного договору № 434/П/27/2007-840 від 15 жовтня 2007 року. Позивач зазначила, що при вчиненні Виконавчого напису нотаріус не перевірив факт безспірності заборгованості, не надіслав Позивачеві заяву про вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра», що випливають із Кредитного договору. Додатково зазначила, що розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Позивач стверджує, що вона, як боржник, не була належним чином повідомлена про порушення зобов'язання по Кредитному договору та про зобов'язання достроково погасити заборгованість, а також вважає недоведеним факт вручення досудової вимоги адресатові під розписку.

Посилаючись на ряд норм діючого законодавства, в тому числі, на пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, Позивач вважає, що Виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки документи, подані Відповідачем для вчинення Виконавчого напису не підтверджують безспірність заборгованості боржника. З вищенаведених підстав, просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати Виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

У судовому засіданні, представник Позивача позов з підстав, зазначених у позовній заяві, підтримав. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю. Зазначив, що 03 грудня 2012 року на адресу Позивача цінним листом було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Однак, вимогу не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашено. Зауважив, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право, а виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які вичерпно викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 1999 року № 1172. Зазначив, що банком було виконано вимоги Кредитного договору та положення актів чинного законодавства України. У зв'язку з вищезазначеним, вважає позов необґрунтованим.

Повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце судового розгляду справи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна у судове засідання не з`явилася. Заперечень проти позову не подавала. Звернулася до суду із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності Відповідача № 2 на підставі зібраних у справі доказів, враховуючи те, що представник Позивача та представник Відповідача № 1 не заперечували проти розгляду справи за відсутності сторони Відповідача 2.

Заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача № 1, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 434/П/27/2007-840 (далі - Кредитний договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 172 690 доларів США, строком повернення до 14 жовтня 2022 року (а.с. 26-28).

Крім того, у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 жовтня 2007 року, за р. № 5856, згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 61-62).

Відповідач № 1 стверджує, що взяті на себе зобов'язання Позивачем не виконувалися, внаслідок чого у Позивача виникла заборгованість перед Відповідачем згідно умов Кредитного договору.

Судом встановлено, що 22 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», в особі свого представника, звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, що виникла по Кредитному договору № 434/П/27/2007-840 від 15 жовтня 2007 року.

Того ж дня, 22 квітня 2013 року, за р. № 451, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 (далі - Виконавчий напис). За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1, запропоновано задовольнити вимоги стягувача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на загальну суму заборгованості 2 701 761 гривень 75 коп. (а.с. 30).

Суд критично оцінює вчинення нотаріусом вищезазначеного виконавчого напису, виходячи з наступного.

За змістом частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом пункту 8.3. Кредитного договору, усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром або вручені особисто за зазначеними адресами Сторін (а.с. 26-29).

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

За змістом пунктів 92 та 99 вказаних Правил, підлягають доставці додому: рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів.

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Отже, виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про порушення зобов'язань по Кредитному договору та про зобов'язання достроково погасити заборгованість в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника досудової вимоги, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року, нотаріуси вчиняють виконавчі написи.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпунктів 3.2., 3.5. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій), безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

За змістом абзацу 1 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» на ім`я ОСОБА_1 цінним листом було направлено Досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором № 434/П/27/2007-840 від 15 жовтня 2007 року (з врахуванням вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку») від 03 грудня 2012 року, де запропоновано останній достроково виконати боргові зобов'язання позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати направлення цієї вимоги (а.с. 86, 87).

Однак, Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що Позивач отримав зазначену вище вимогу та був ознайомлений з розміром заборгованості. Крім того, зміст матеріалів нотаріальної справи про вчинення Виконавчого напису, наданої на запит суду Відповідачем № 2, свідчить про те, що нотаріус перед вчиненням Виконавчого напису на Договорі іпотеки, не повідомляв боржника, тобто Позивача про наявність, склад та розмір заборгованості за Кредитним договором, не з'ясувавши тим самим питання про безспірність заборгованості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при вчиненні Виконавчого напису, не було враховано зміст статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус не з`ясував факт безспірності заборгованості.

Згідно з частиною 1 статті 10 Цивільного кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Виконавчий напис вчинено за відсутності правових підстав, необхідних для вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення коштів.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову, і, відповідно, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 квітня 2013 року, за р. № 451, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_1.

Крім того, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 41 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 18 Цивільного кодексу України, статей 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статей 33, 35 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року, абзацу 1 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, підпунктів 3.2., 3.5. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни вчинений від 22 квітня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за номером № 451 про звернення стягнення на квартиру номер АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у у с. Амдерма Архангельської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :