АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5206/15
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Ерідан», треті особа: Гаражно-будівельний кооператив «Авіатор», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання двох різних за змістом договорів такими, що вчинені незаконними, визнання не чинними та їх скасування, визнання порушення майнових прав та відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року заяву про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року у позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 травня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року залишено без змін.

У жовтні 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року за нововиявленими обставинами, посилаючись в обґрунтування своєї заяви на те, що на його звернення про тлумачення юридичного значення слів «дійсний» та «чинний» Інститут держави і права ім. Корецького НАН України листом від 17 вересня 2014 року, повідомив, що обраний ним спосіб захисту порушених прав повністю відповідає п. 2 ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України, оскільки слова «недійсний» і «не чинний» є словами синонімами і означають, що оспорюваний акт не має юридичної сили, у зв'язку із чим висновок суду першої інстанції щодо неправильного обрання ним при зверненні до суду способу захисту порушених прав є безпідставним, зауважуючи на відповідні роз'яснення постанови ВСУ та Інформаційні листи Вищого господарського суду України від 23 грудня 2008 року та від 21 січня 2009 року. Зазначив, що вказана обставина суттєво впливає на прийняте рішення та є підставою для його перегляду.

У зв'язку із вищевикладеним, просив суд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня 2014 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 362 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені в заяві обставини не є істотними для перегляду вищезазначеного рішення суду.

Суд першої інстанції виходив з того, що Лист Інституту держави і права ім.. Корецького НАН України від 17 вересня 2014 року не є ново виявленою обставиною для перегляду рішення суду від 4 березня 2014 року.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки вищезазначеному листу, відповідно до якого надано тлумачення юридичного значення слів «дійсний» та «чинний», оскільки зазначена обставина не є нововиявленою у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене ухвала суду першої інстанції постановлена з дотримання правил підсудності.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИ Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді