АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9318/14-ц 22-ц/774/730/К/15
Справа № 212/9318/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/730/К/15 інстанції - Шум Л.І.
Категорія 27 (3) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Масловій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розів порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк "Новий" (далі - ПАТ «АКБ «Новий») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до укладеного договору № 2932608/05 від 16 липня 2008 року отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої станом на 12 серпня 2014 року становить - 10849 грн. 48 коп., з яких 2490,00 грн. - заборгованість за кредитом і 8359,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, та яку, разом із судовими витратами в сумі 243,60 грн., позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2015 року ПАТ «АКБ «Новий» відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності та не врахував, що відповідач із заявою про застосування строку позовної давності до суду не звертався, а застосування позовної давності за ініціативою суду чинним законодавством не передбачено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2008 року між АКБ "Новий", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2932608/05 за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк повернення кредиту визначено до 14 липня 2009 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 12.08.2014 року загальна сума боргу відповідача по кредитному договору за невиконання його умов складає 10849,48 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач знав про припинення ОСОБА_2 внесення коштів в рахунок повернення кредиту та у зв'язку з цим порушення умов договору щодо щомісячної сплати платежів і повернення кредиту протягом 12 місяців з дня укладення договору з 16.07.2008 року по 14.07.2009 року, однак з позовом до суду звернувся поза межами трирічного строку позовної давності, питання про його поновлення не ставив та причини пропуску не зазначив.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, 16 липня 2008 року між АКБ "Новий", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2932608/05.

Згідно п. 1.1 кредитного договору кредитор встановлює позичальнику кредитний ліміт по картковому рахунку позичальника № НОМЕР_1, відкритого позичальником на підставі договору про обслуговування рахунку платіжної картки фізичної особи № 2932308/П2 від 16.07.2008 року та надає позичальнику право користування кредитним лімітом на умовах цього договору. Кредитний ліміт на споживчі потреби встановлюється в сумі 5000 грн. строком з 16.07.2008 року по 14.07.2009 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 12.08.2014 року, загальна сума боргу відповідача по кредитному договору за невиконання його умов складає 10849,48 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогою кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідач із заявою про застосування строків позовної давності до суду першої інстанції не звертався, однак згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності, нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, у Постанові від 19 березня 2014р. у справі № 6-14 цс 14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Порядок погашення боргового зобов'язання ОСОБА_2 передбачено розділом 3 договору, у п. 3.2 якого зазначено, що позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості по кредитному ліміту і процентам за користування кредитними коштами, починаючи з місяця наступного за датою видачі кредиту, щомісячно у валюті кредиту, згідно графіку погашення заборгованості, який є невід'ємною частиною дійсного договору, в наступному порядку: вносити через касу банку (або безготівковим перерахуванням) на картковий рахунок суму яка дорівнює 10 % кредитного ліміта, вказаного у п. 11 договору; повністю погасити заборгованість, якщо сума заборгованості менша або дорівнює 10 % кредитного ліміту вказаного в п. 1.1 договору; для остаточного погашення заборгованості позичальник повинен особисто з'явитися до банку не пізніше строку вказаного у п. 1.1 договору.

Згідно п. 5.2.1 договору у випадку невиконання позичальником умов договору кредитор має право закрити кредитний ліміт без повідомлення позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих, але не погашених процентів за використання кредиту, а також іншої заборгованості по цьому договору в повному обсязі.

Як убачається із матеріалів справи, 16 липня 2008 року ОСОБА_2 отримано кредит в сумі 5000,00 грн. з кінцевим строком повернення кредиту 14 липня 2009 року. Отже саме з цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності, який закінчився 14 липня 2012 року.

Позивач ПАТ «АКБ «Новий» звернувся до суду із відповідним позовом про захист свого права 28.08.2014 року (конверт, а.с. 14), при цьому всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів щодо строку дії платіжної картки, виданої банком позичальнику за № 2932308/П2 від 16.07.2008 року, як і доказів на підтвердження видачі відповідачу нової платіжної картки за вищевказаним договором.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду зміні в частині підстав відмови ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» у позові до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.309, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 січня 2015 року змінити в частині підстав відмови у позові Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Г.О.Савіна

Судді: Н.М.Грищенко В.І.Чорнобук