АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9839/15 Справа № 201/9580/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
03 грудня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік грудень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року та ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат та збільшення розміру додаткових витрат на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 17 липня 2004 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого 02 листопада 2007 року народилася донька ОСОБА_4.

05 серпня 2011 року за рішенням суду по ініціативі відповідача ОСОБА_2 шлюб між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.

06 грудня 2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення, за яким з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 Катаріни у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.05.2010 року, до досягнення донькою повноліття.

Окрім цього, зазначеним рішенням суду з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_3 було стягнуто додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 116 гривень 50 копійок щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2010 року на весь час перебування ОСОБА_3 Катаріни на вихованні у КЗО навчально-виховному комплексі № 28 м. Дніпропетровська та додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 240 гривень щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2010 року на весь час відвідування ОСОБА_3 Катаріною занять по плаванню в ПП ЦДЮ «Просвіта».

Послідуючим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2011 року вищезазначене рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат у розмірі 240 гривень на весь час відвідування донькою Катаріною занять з плавання скасовано і у цій частині ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2010 року залишено без змін.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що на даний момент відповідач ОСОБА_2 на утримання власної доньки у примусовому порядку, через відділення Державної виконавчої служби надає матеріальну допомогу лише з виплат аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів та сплачує додаткові витрати у розмірі 116 гривень 50 копійок на оплату виховання доньки у КЗО навчально-виховному комплексі № 28, тоді коли нею особисто задля забезпечення дитині робочого місця було придбано дитячий стіл за ціною 1 683 гривні, сплачено комісію за перерахування коштів в сумі 47 гривень та доплату доставки вантажу в сумі 82 гривень, а всього було витрачено на придбання та доставку столу за домашньою адресою у розмірі 1 837 гривень, придбано дитяче ліжко за 2 000 гривень, а загальна сума витрачених нею додаткових коштів для підготовки до школи та навчання, забезпечення доньки окремим робочим та спальним місцем в період з 2014 року по 2015 рік взагалі склала 11 864 гривні, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на неповнолітню дитину задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто витрати повязані з придбанням дитячого ліжка в сумі 1 000 гривень, з придбанням та доставкою дитячого столу в сумі 918 гривень, з придбанням шкільної форми, портфелю в сумі 600 гривень, а всього 2 518 гривень, що становить 50 % витрат, понесених ОСОБА_3. Цим же рішенням збільшено розмір щомісячних додаткових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Катаріни на весь час перебування її на вихованні у КЗО НВО № 28 м. Дніпропетровська з 01 вересня 2015 року у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року текст резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року доповнено абзацом щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3, просив його у зазначеній частині скасувати і ухвалити у скасованій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Також ОСОБА_2 просив скасувати і ухвалу суду першої інстанції щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині та ухвала суду про виправлення допущеної в резолютивній частині оскаржуваного рішення суду описки щодо судових витрат скасуванню з послідуючою постановкою у скасованій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив з наявності особливих обставин, якими на його думку є факт навчання ОСОБА_2 Катаріни у КЗО навчально-виховного комплексу № 28 м. Дніпропетровська.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного зясування дійсних обставин по справі та в порушення норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З огляду на викладене, факт навчання доньки сторін Катаріни у КЗО навчально-виховного комплексу № 28 м. Дніпропетровська сам по собі до особливих обставин віднесено бути не може.

Приймаючи ж до уваги те, що за даними Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Дніпропетровську за виконавчим листом позивачем було сплачено у липні 2015 року 1 367 гривень 87 копійок, у серпні 2015 року 1 345 гривень 15 копійок та у вересні 2015 року 2 1219 гривень 64 копійки, що перевищує розмір прожиткового мінімуму, в той час коли окрім доньки ОСОБА_2 Катаріни на утриманні відповідача перебуває донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2010 року, донька ОСОБА_6, 01.06.2012 року, яка проживає зі своїм батьком, дружина ОСОБА_7, яка зараз перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за донькою ОСОБА_6, та що судом не було прийнято до уваги при вирішенні спору між сторонами по суті, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

За викладених обставин не може залишатися в силі і ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року щодо виправлення описки.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1,3,4 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року в оскаржуваній частині та ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 витрат, повязаних з придбанням дитячого ліжка в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень, з придбанням та доставкою дитячого столу у сумі 918 (девятсот вісімнадцять) гривень, з придбанням шкільної форми, портфелю в сумі 600 (шістсот) гривень, а всього 2 518 гривень (дві тисячі пятсот вісімнадцять) гривень, що становить 50 % витрат, понесених ОСОБА_3, та про збільшення розміру щомісячних додаткових витрат до 500 гривень у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4 щомісяця, в період навчального року з 01 вересня до 30 травня на весь період її навчання у КЗО НВО № 28 м. Дніпропетровська відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :