Провадження № 2/761/7465/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання неправомірною відмови у видачі вкладу у повному обсязі, повернення банківського вкладу та стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 17 липня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач) про визнання неправомірною відмови у видачі вкладу у повному обсязі, повернення банківського вкладу та стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 грудня 2014 року між нею та Відповідачем було укладено договір-заяву про банківський вклад (депозит) «Стандарт» № 300937/78292/5-14 (далі - Договір), у відповідності з яким вона розмістила у Відповідача депозит в сумі 10 000,43 доларів США, на строк чотири місяці (з 12 грудня 2014 року по 12 травня 2015 року), з виплатою 11 % річних. Вказує, що Відповідач у визначений Договором строк перерахував 10113,10 доларів США, що включає в себе суму вкладу та залишок нарахованих. Але не отриманих відсотків на картковий рахунок. З моменту перерахування суми вкладу на картковий рахунок вона мала можливість розпоряджатись своїми грошовими коштами, однак з червня 2015 року було встановлено ліміт зняття готівкових коштів до 4000 грн. на місяць. Разом з тим таке обмеження її не влаштовувало і вона звернулась до відповідача з заявою про видачу вкладу в повному обсязі та закриття карткового рахунку. Однак відповіді на заяву не одержала. Вважає такі дії відповідача незаконними і такими, що порушують її права, просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати неправомірним відмову відповідача у видачі вкладу в повному обсязі на вимогу вкладника, стягнути на її користь суму вкладу у розмірі 9 000 доларів США, що на день подачі позовної заяви на курсом НБУ складає 198965,54 грн., три відсотки річних за кожен день прострочення виплати вкладу в розмірі 19,97 доларів США. що еквівалентно 441,48 грн. судові витрати на представницькі послуги в розмірі 19775 грн. витрати на комісію банку по сплаті послуг в розмірі 49,44 грн.. витрати на оформлення довіреності у нотаріуса в розмірі 300 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1994,08 грн., витрати на послуги банку зі сплати судового збору в розмірі 4,73 грн.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові та додаткових письмових поясненнях.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи неодноразово повідомлявся в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», з одного боку, та ОСОБА_1, з другого боку, укладено Договір-заява №300937/78292/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандартний» (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 розмістила на депозитний рахунок кошти у розмірі 10 000,43 доларів США строком на 5 місяці, із нарахуванням на суму вкладу 11 % річних (а.с. 8).

Згідно виписки по рахунку: НОМЕР_1, відповідно до умов Договору, Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» прийнято на депозит від ОСОБА_1 кошти у розмірі 10 000,43доларів США (а.с. 9).

Як вбачається із матеріалів справи, 12 травня 2015 року Позивач звернулася до Відповідача з заявою про повернення грошових коштів за депозитним вкладом (а.с. 11).

12.05.2015 року Відповідач задовольнив заяву та перерахував суму вкладу та залишок нарахованих відсотків в розмірі 10113,10 доларів США на картковий рахунок Позивача № НОМЕР_2.

19 червня 2015 року Позивач звернулась до Відповідача з заявою про видачу суми вкладу в повному обсязі та закриття карткового рахунку, Однак відповіді на дану заяву не одержала (а.с. 12).

Згідно із положеннями ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Частиною другою статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ч.1 ст. 1074 ЦК України).

Як передбачено ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Судом також встановлено, що на підставі постанови Правління національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 171 від 17.09.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно з яким з 17.09.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюється спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Вимога Позивача про стягнення коштів є вимогою кредитора банку, на яку поширюються обмеження встановлені п.1 ч.5 ст. 36 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно положень ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитором є юридична або фізична особа, яка має підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відтак, між сторонами у даному спорі склались зобов'язальні правовідносини на підставі договору про банківський вклад, які носять майново-грошовий характер, а отже Позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними коштами, а Відповідач є боржником у спірних правовідносинах, і вказані вимоги підпадають під обмеження, встановлені положеннями п. 1 ч.5 ст. 36 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 16, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання неправомірною відмови у видачі вкладу у повному обсязі, повернення банківського вкладу та стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :