АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Єлізаренко І.А., Міхеєвої В.Ю.

При секретарі - Порубай М.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визначення порядку спілкування з дітьми, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, в якому просив суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкод йому у спілкуванні та вихованні малолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 з малолітніми дітьми, визначивши певний порядок спілкування з дітьми.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визначення порядку спілкування з дітьми задоволено частково.

Визначено спосіб та порядок спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді спільного проведення часу без присутності матері: кожної середи з 18:00 години до 20:30 години; перші та треті вихідні місяця з 19:00 години п'ятниці до 19:00 години неділі; 50% часу в канікулярні дні, починаючи з І частини, та 30 календарних днів влітку для оздоровлення дітей з урахуванням графіку відпусток ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 частково, визначивши інший порядок спілкування з дітьми, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 71, 153, 155, 157, 159 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження.(а. с. 9, 10).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року, яке набрало чинності, місце проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було визначено з матір'ю - ОСОБА_2.(а. с. 12).

Згідно з висновком Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 23 вересня 2014 року за № 5-38-160, останній вважає за можливе та доцільне встановити порядок побачень ОСОБА_3 з дітьми у вигляді спільного проведення часу без присутності матері: кожної середи з 18:00 години до 20:30 години; перші та треті вихідні місяця з 19:00 години п'ятниці до 19:00 години неділі; 50% часу в канікулярні дні, починаючи з І частини, та 30 календарних днів влітку для оздоровлення дітей з урахуванням графіку відпусток ОСОБА_3.(а. с. 91-92).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні малолітніх синів, суд дійшов вірного висновку про відсутність доказів на підтвердження факту чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд правильно визначив спосіб та порядок його спілкування з дітьми щотижнево, щомісячно та у літній період виходячи з норм діючого законодавства, які регулюють дані правовідносини та висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради.

Що стосується рішення суду в частині визначення способу та порядку спілкування з дітьми ОСОБА_3 в період шкільних канікул, як 50% часу в канікулярні дні, починаючи з І частини, то колегія суддів вважає за необхідне, з урахуванням обставин справи, прав та інтересів сторін, рішення суду змінити в цій частині, встановивши час спілкування з дітьми ОСОБА_3 під час весняних канікул - три дні, осінніх канікул - три дні, зимових канікул - три дні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивач не бажає приймати участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, так як відмовляється віддати їй особисті речі дітей є необґрунтованими, оскільки сам позивач звернувся до суду з даним позовом, а посилання на неповернення речей дітей зводяться до вимог майнового характеру, що може бути предметом іншого судового розгляду.

Твердження про те, що визначений судом порядок спілкування позивача з дітьми, позбавляє ОСОБА_2 можливості належного спілкування з дітьми не може бути прийняте до уваги, оскільки діти за рішенням суду проживають разом з матір'ю, а визначений порядок спілкування даним рішенням суду фактично не позбавляє її можливості спілкування з дітьми, а лише надає можливість батькові дітей приймати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, що є як правом так і обов'язком останнього.

Посилання на те, що ОСОБА_2 не може довірити дітей позивачу та дозволити приймати участь у їх вихованні, так як це призводить до порушення психіки дітей є необґрунтованим, оскільки доказів на підтвердження певних розладів психічного здоров'я дітей внаслідок спілкування з батьком, відповідачем суду не надано. Крім того, ОСОБА_3 має постійний заробіток, заборгованості зі сплати аліментів на дітей не має, позитивно характеризується з місця роботи, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року змінити в частині визначення способу та порядку спілкування з дітьми ОСОБА_3 в період шкільних канікул.

Встановити час спілкування з дітьми ОСОБА_3 під час весняних канікул - три дні, осінніх канікул - три дні, зимових канікул - три дні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: