Номер провадження: 22-ц/785/1019/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача, ТОВ "Вердикт Фінанс", - Козачишина О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а:

09 січня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 02 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (після зміни назви Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтентної схеми погашення), за яким позичальнику було передано грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 38650 дол. США для придбання автомобіля на строк до 02 липня 2015 року із сплатою 12,50 відсотків річних за користування кредитними коштами з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно Графіку. 08 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір застави транспортного засобу №132393, за яким позичальник передав у заставу рухоме майно - автомобіль BMW, модель 3201 Сabrio, 2008 року випуску, білого кольору, тип ТЗ легковий кабріолет, номер агрегатів: шасі НОМЕР_3, двигун 1995, державний номер НОМЕР_1, вартістю 508561,24 грн., який належить заставодавцю на підставі контракту №08-40А від 17 березня 2008 року, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 07 липня 2008 року.

20 квітня 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" укладено договір факторингу №05/12, за яким ПАТ "УкрСиббанк" відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 02 липня 2008 року. 20 квітня 2012 року між ТОВ

"Кредекс Фінанс" та ТОВ "Вердикт "Фінанс" укладено договір факторингу №05/12-КВ, за яким ТОВ "Кредекс Фінанс" відступив на корить ТОВ "Вердикт "Фінанс" заборгованість за кредитним договором №0 від 02 липня 2008 року. На підставі вказаних договорів до ТОВ "Кредекс Фінанс" перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту та договору застави, які укладені з відповідачем. 30 травня 2013 року ТОВ "Вердикт Фінанси" направило відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, у якому зазначено про заміну кредитора, дострокове погашення кредиту або передання предмету застави в рахунок погашення заборгованості, але повідомлення залишено без задоволення. У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 19 листопада 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 355238,16 грн., в тому числі: за кредитом - 233319, 83 грн., за відсотками за користування кредитом, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 26261,25 грн., за відсотками, нарахованими на дату подачі позову - 46177,79 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання 42478,66 грн., три процента річних від простроченої суми - 6999,63 грн.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. ст. 11, 509, 512-519, 525, 526, 549, 554, 589, 591, 620, 624, 625, 662, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 липня 2008 року завернути стягнення на користь ТОВ "Вердикт Фінанс" на предмет застави - автомобіль BMW cabrio, 2008 року випуску, білого коліру, тим ТЗ Кабріолет, номер агрегатів: шасі НОМЕР_3, двигун 1995, державний номер НОМЕР_1, які належить відповідачу ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_4 ТОВ "Вердикт Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ "Вердикт Фінанс"),

надати (визнати) право ТОВ "Вердикт Фінанс" (в особі уповноваженого представника ТОВ "Вердикт Фінанс") підписувати від імені ОСОБА_4 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем,

витребувати у відповідача ОСОБА_4 вказаний автомобіль, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки НОМЕР_5 та передати у володіння ТОВ "Вердикт Фінанс",

надати ТОВ "Вердикт Фінанс" (в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_4 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них автомобілів та мопедів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 07 вересня 1998 року №1388, в тому числі повноваження за звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду,

стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 4243,90 грн. (а.с. 6-13).

Представник відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, проти позову заперечував і в своїх поясненнях зазначав, що позивач не підтвердив належним чином своє право вимоги за кредитним договором.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову ТОВ "Вердикт Фінанс" відмовлено (а.с. 129-132).

В апеляційній скарзі позивач, ТОВ "Вердикт Фінанс", просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального і матеріального права (а.с. 136-140).

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи сповіщені належними чином.

Представник відповідача - ОСОБА_5, звернувся до апеляційного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю в іншій справі, поважність причини неявки в суд не довів, тому законних підстав для задоволення клопотання немає. В судовому засіданні від 26 березня 2015 року представником відповідача - ОСОБА_5, також було заявлено клопотання про відкладання розгляду справи у зв'язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, суд вказане клопотання задовольнив.

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Тому колегія суддів вважає, що вказані дії представника відповідача свідчать про зловживання процесуальними правами з його боку, й у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України у даному випадку їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача, ТОВ "Вердикт Фінанс", пояснення на апеляцію представника позивача, ТОВ "Вердикт Фінанс", - Козачишина О.В., перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Вердикт Фінанс" не довів належним чином право вимоги за зазначеним кредитним договором та договором застави. При цьому послався на те, що позивач надав лише витяги із договорів факторингу від 20 квітня 2012 року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з тим, що попередні учасники зобов'язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов'язки переходять до суб'єктів, які їх замінюють.

Вимога, що передається іншій особі в порядку цесії, переходить до неї в тому обсязі, в якому вона раніше належала цедентові.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 517 ЦК України зазначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі був зобов'язаний довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як заперечення проти позову.

Однак в порушення положень ст. ст. 10, 60, 179, 212, 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, та не надав правильної оцінки наявним справі доказам.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку докази були досліджені судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, оскільки справа була розглянута за відсутністю позивача й у відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи та не роз'яснив позивачу про необхідність надання повного тексту договорів факторингів від 20 квітня 2012 року, тому апеляційний суд має законні підстави для встановлення обставин, що мають значення для справи, та дослідження й оцінки наявних у справі доказів, а також доказів, які додані до апеляційної скарги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (після зміни назви Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтентної схеми погашення), за яким позичальнику було передано грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 38650 дол. США для придбання автомобіля на строк до 02 липня 2015 року із сплатою 12,50 відсотків річних за користування кредитними коштами з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно Графіку (а.с. 16-28).

08 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір застави транспортного засобу №132393, за яким позичник передав у заставу рухоме майно - автомобіль BMW, модель 3201 Сabrio, 2008 року випуску, білого кольору, тип ТЗ Кабріолет, номер агрегатів: шасі НОМЕР_3, двигун 1995, державний номер НОМЕР_1, вартістю 508561,24 грн., який належить заставодавця на підставі контракту №08-40А від 17 березня 2008 року, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 07 липня 2008 року (а.с. 29-32, 30, 34-38).

20 квітня 2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" укладено договір факторингу №05/12, за яким ПАТ "УкрСиббанк" відступив свої права вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 02 липня 2008 року (а.с. 71-77, 78,79).

Згідно із додатком № 1 до договору факторингу №05/12 від 20 квітня 2012 року ПАТ "УкрСиббанк" відступив ТОВ "Кредекс Фінанс" свої права вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 02 липня 2008 року станом на 14 травня 2012 року в розмірі 33092.75 дол. США: за основною сумою боргу - 29201,41 дол. США, за процентами - 3891,27 дол. США (а.с. 70).

20 квітня 2012 року між ТОВ "Кредекс Фінанс" та ТОВ "Вердикт "Фінанс" укладено договір факторингу №05/12-КВ, за яким ТОВ "Кредекс Фінанс" відступив на корить ТОВ "Вердикт "Фінанс" заборгованість за кредитним договором №0 від 02 липня 2008 року (а.с. 80, 81-82 83-84, 85-90, 144-160, 163-165).

Згідно із додатком № 1 до договору факторингу №05/12-КВ від 20 квітня 2012 року ТОВ "Кредекс Фінанс" відступив ТОВ "Вердикт "Фінанс" свої права вимоги заборгованості за кредитним договором №0 від 02 липня 2008 року станом на 14 травня 2012 року в розмірі 33092.75 дол. США: за основною сумою боргу - 29201,41 дол. США, за процентами - 3891,27 дол. США (а.с. 69).

У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує зобов'язання за кредитним договором. 30 травня 2013 року ТОВ "Вердикт Фінанс" направило відповідачу письмову вимогу про передачу права вимоги за кредитним договором та договором застави, досудове врегулювання спору, дострокове повернення кредиту та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання вимоги (а.с. 64-68).

Станом на 19 листопада 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 355238,16 грн., в тому числі: за кредитом - 233319, 83 грн., за відсотками за користування кредитом, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 26261,25 грн., за відсотками, нарахованими на дату подачі позову - 46177,79 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за період з 20 листопада 2012 року до 19 листопада 2013 року - 42478,66 грн., три процента річних від простроченої суми за період з 20 листопада 2012 року до 19 листопада 2013 року - 6999,63 грн., що підтверджується належним розрахунком заборгованості та випискою про кредитному договору (а.с. 47-54, 55-63). Розмір заборгованості за кредитним договором не оспорений боржником ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Згідно із Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 4127487 від 15 жовтня 2013 року, виданому Держаним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, обтяжувачем рухомого майна є позивач (а.с. 45).

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Аналізуючи зазначені норми права, з'ясовуючи вказані обставини та оцінюючи належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів кожний окремо й у їх сукупності, колегія суддів приймає до уваги докази, надані позивачем, й вважає, що в судовому засіданні з достовірністю підтверджується, що позивач надав належні та допустимі докази заміни кредитора, тому на підставі вказаних договорів факторингу до ТОВ "Вердикт Фінанс" перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту та договору застави, які укладені з

відповідачем. Підстав для невиконання кредитних зобов'язань новому кредитору, передбачених ч. 2 ст. 517 ЦК України у даному випадку немає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У частинах 1 та 2 статті 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Як зазначено у частині 2 статті 27 вказаного Закону, застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

За таких обставин, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що позичальник, відповідач ОСОБА_4, не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором застави транспортного засобу в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Тому права позивача були порушені і у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України підлягають судовому захисту шляхом звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 355238,16 грн.

Отже, позов ТОВ "Вердикт Фінанс" є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач, ТОВ "Вердикт Фінанс", поніс та документально підтвердив сплату судового збору при подачі позову в сумі 4243,90 грн. (а.с. 1-5), при подачі апеляційної скарги в сумі 2141,59 грн., а всього 6070,90 грн. (4243,90 грн. + 1827 грн.). Тому у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України апеляційний суд присуджує з відповідача на користь Банку судові витрати в сумі 6385,49 грн.

Порушення норм процесуального права, а саме, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214 ЦПК України і матеріального права, а саме, ст. ст. 516, 517, 589, 590, 1048, 1054,1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю "Вердикт Фінанс" задовольнити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2014 року скасувати й ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмежено відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 липня 2008 року, укладеному між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (після зміни назви Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк") та ОСОБА_4, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 65026, АДРЕСА_1, станом на 19 листопада 2013 року в розмірі 355238,16 грн., в тому числі: за кредитом - 233319, 83 грн., за відсотками за користування кредитом, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 26261,25 грн., за відсотками, нарахованими на дату подачі позову - 46177,79 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання - 42478,66 грн., три процента річних від простроченої суми - 6999,63 грн.,

звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", , зареєстроване місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15, корпус А, на предмет застави - автомобіль: Тип ТЗ: легковий кабріолет; Марка: BMW; Модель: 3201 Сabrio; Рік випуску: 2008; Колір: білий; Номер агрегатів: шасі НОМЕР_3, двигун 1995, державний номер НОМЕР_1, якій належить ОСОБА_4, на підставі контракту №08-40А від 17 березня 2008 року, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 07 липня 2008 року, вартість предмету застави складає 508561,24 грн.,

шляхом продажу вказаного автомобіля з укладенням від імені ОСОБА_4 Товариством з обмеженою відповідністю "Вердикт Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ "Вердикт Фінанс") з наданням Товариству з обмеженою відповідністю "Вердикт Фінанс" права для зняття вказаного автомобіля з обліку та виконувати всі необхідні дії щодо укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

Витребувати у ОСОБА_4, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 65026, АДРЕСА_1, автомобіль: Тип ТЗ: легковий кабріолет; Марка: BMW; Модель: 3201 Сabrio; Рік

випуску: 2008; Колір: білий; Номер агрегатів: шасі НОМЕР_3, двигун 1995, державний номер НОМЕР_1, якій належить ОСОБА_4, на підставі контракту №08-40А від 17 березня 2008 року, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 07 липня 2008 року, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки НОМЕР_5 та передати у володіння Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", , зареєстроване місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15, корпус А.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" понесені судові витрати в сумі в розмірі 6385,49 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік