Справа № 761/7523/15-ц
Провадження № 2/761/4208/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 16 березня 2015 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач) про повернення банківського вкладу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та Відповідачем в особі відділення № 136 Слобожанського регіонального департаменту акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 17 листопада 2014 року було укладено Договір-заяву № 300131/133312/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» (далі - Договір) строком дії на 3 місяці до 17 лютого 2015 року, за умовами якого Позивач вніс на депозитний рахунок кошти в національній валюті в сумі 37 252 грн. 00 коп. під процентну ставку 22,10% процентів річних. Зауважив, що за умовами вищезазначеного депозитного договору, Відповідач зобов'язувався по закінченню строку його дії повернути Позивачеві вклад разом з сумою нарахованих відсотків за користування ним. Однак, Відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав: у день закінчення строку дії Договору Повернув Позивачеві проценти за вкладом у сумі 1000 грн. 00 коп. з належних до виплати 1 675 грн. 75 коп., суму вкладу в розмірі 37 252 грн. 00 коп. у строк передбачений Договором, не повернув. Зауважив, що 18 лютого 2015 року та 24 лютого 2015 року Позивач отримав по 1000 грн. 00 коп. з основної суми депозиту. Вважає такі дії Відповідача неправомірними та такими, що грубо порушують взаємні договірні зобов'язання сторін. У зв'язку з простроченням виконання Відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, за підрахунками Позивача у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 36 291 грн. 37 коп., з яких 35 252 грн. 00 коп. - сума депозитного вкладу по Договору, 675 грн. 75 коп. - нараховані відсотки по вкладу, 320 грн. 16 коп. - відсотки по вкладу за час прострочення повернення вкладу, 43 грн. 46 коп. - 3% річних, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Таким чином, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь вказану суму коштів.

Позивач у судове засідання не з'явився. На адресу суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони Позивача. Позивач позов підтримав повністю. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання також не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Водночас, від представника Відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позов, де представник Відповідача зазначив, що Позивачем 11 лютого 2015 року дійсно було подано заяви про повернення грошової суми вкладу по закінченні строку дії Договору. Однак, банк, керуючись постановою Правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», не мав можливості одномоментно повернути кошти Позивачеві, які він просив у заяві, оскільки відповідно до вищевказаної постанови, банки обмежені у видачі готівкових коштів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 грн. 00 коп. на добу на одного клієнта. Крім того, Позивач, подавши до Відповідача заяву про повернення вкладу, не зазначив в останній спосіб повернення суми вкладу, що суперечить приписам пункту 5.2. Договору. За таких умов, представник Відповідача вважає, що банком умови Договору виконуються. До того ж, зазначив, що процентна ставка 22,10% річних застосовується лише на період розміщення вкладу з 17 листопада 2014 року до 17 лютого 2015 року, оскільки з моменту закінчення строку дії Договору, вклад перераховується на поточний рахунок вкладника на вимогу, до якого застосовується процентна ставка згідно тарифів банку, що становить 0,0001% річних. Представник Відповідача зауважив, що оскільки вклад було перераховано на рахунок вкладника на вимогу, прострочення виконання зобов'язань банку відсутнє і за таких обставин не підлягає застосуванню стаття 625 Цивільного кодексу України. Таким чином, вважає позовні вимоги в цілому безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд знаходить за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши позов, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 136 Слобожанського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір-заяву № 300131/133312/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в національній валюті (далі - Договір), за умовами якого Позивач зобов`язувався внести на вкладний рахунок грошову суму вкладу в розмірі 37 252 грн. 00 коп., строком розміщення до 17 лютого 2015 року, зі встановленою процентною ставкою 22,10% річних (а.с. 4).

Зі змісту квитанції № 157 від 17 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 внесено грошові кошти в сумі 37 252 грн. 00 коп. на депозитний рахунок згідно Договору (а.с. 5).

Судом встановлено, що 11 лютого 2015 року Позивач звертався до Відповідача із заявою повернути 17 лютого 2015 року банківський вклад у сумі 37 252 грн. 00 коп., розміщений згідно Договору (а.с. 6).

До того ж, у день закінчення строку дії Договору, а саме 17 лютого 2015 року, Позивач звертався до Відповідача із вимогою про повернення банківського вкладу у сумі 37 252 грн. 00 коп. з нарахованими процентами за ним (а.с. 7).

Судом встановлено, що 17 лютого 2015 року Позивач отримав від Відповідача 1 000 грн. 00 коп. нарахованих відсотків за вкладом, про що свідчить виписка по особовому рахунку за період з 16 лютого 2015 року по 17 лютого 2015 року (а.с. 8).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2015 року та 24 лютого 2015 року Відповідач повернув Позивачеві по 1 000 грн. 00 коп. грошових коштів вкладу (а.с., а.с. 10, 11).

Відповідно до частини другої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Крім того, на підставі вищезазначеної постанови Правління Національного банку України, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року.

Вищезазначена інформація зазначена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua) за наступним посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/145-at-bank-finansy-ta-kredyt/2367-zaprovadzheno-tymchasovu-administratsiiu-ta-delehovano-povnovazhennia-tymchasovoho-administratora-v-at-bank-finansy-ta-kredyt, та є загальновідомим фактом.

Відповідно до абзацу першого частини першої, пунктів першого, другого, п'ятого частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

За змістом пункту першого частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, у разі ліквідації банку отримання вкладниками коштів понад гарантовану суму здійснюється у черговості, визначеній цією статтею за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що за обставин, які об'єктивно склалися, оскільки порядок виплати вкладникам коштів за вкладами за договорами, строк яких закінчився, у випадку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення в ньому тимчасової адміністрації/ліквідації банку врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, що є спеціальним законом у даних правовідносинах, де зазначено, що виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

За таких обставин, позов в цілому є таким, що задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 36, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про повернення банківського вкладу - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :