Дата документу 02.04.2015
Справа N 320/1710/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення факту родинних відносин, та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить встановити факт, що вона є рідною племінницею ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті тітки - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності. Вважає, що розглядати вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, при відсутності осіб або інших спадкоємців, між якими би виник спір, в одному провадженні з вимогою про визнання права власності, де наявний спір про право, не є можливим, оскільки заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна розглядатись в порядку окремого провадження, а вимога про визнання про право власності на житловий будинок в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 /а.с.17/.

Судом встановлено, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 /а.с.69/.

Вищевикладені обставини підтверджуються копією спадкової справи ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено, в зв'язку з необхідністю підтвердження родинних відносин між нею та тіткою ОСОБА_2, а також право власності на квартиру належало померлій ОСОБА_2 на підставі двох документів: свідоцтва про право власності на житло, видане Державним підприємством «Мелітопольжитлосервіс» від 15 лютого 1994 року, де її прізвище - ОСОБА_2 та договору дарування, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 24 листопада 2004 року, за р.№ 2-3110, де прізвище - ОСОБА_2 і немає документів стверджуючих зміну прізвище власника майна. Крім того, договір дарування ? частини квартири не зареєстрований у встановленому законом порядку і право власності у померлої ОСОБА_2 на ? частину квартири не настало і свідоцтво про право на спадщину на цю ? частину видаватися не може /а.с.6/.

Так, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, іі батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а.с.8,18-21/.

13 липня 1948 року батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали шлюб /а.с.14/.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, іі батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 /а.с./.

Відповідно до повідомлення відділу ЗАГС апарату Губернатора та Уряду Волгоградської області актовий запис народження ОСОБА_7 відсутній /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про шлюб від 23 серпня 1953 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на «ОСОБА_2» /а.с.13/.

04 вересня 1980 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Прізвище сторін залишено без змін /а.с.16/.

Згідно свідоцтва про шлюб від 08 квітня 1994 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_13 та змінила прізвище на «ОСОБА_2» /а.с.15/.

Крім того, з оглянутих в судовому засіданні фотокарток та вітальних листівок, наданих позивачем, підтверджується факт родинних відносин між нею та її тіткою ОСОБА_2 /а.с.29-33/.

Факт встановлення родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 необхідно для прийняття спадщини.

Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною племінницею ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 /а.с.25,26,28/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Заповіту при житті ОСОБА_2 не складала.

Судом також встановлено, що інших спадкоємців окрім позивача немає /а.с.9-11,63-78/.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно відповіді КП «Мелітопольське МБТІ» №15 від 08 січня 2015 року встановлено, що квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано: ? частка в приватної власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 15 лютого 1994 року, виданого Державним підприємством «Мелітопольжитлосервіс»; ? частка приватної часткової власності за ОСОБА_13 на підставі договору міни від 14 травня 1996 року за реєстровим №1-1198, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області /а.с.22/.

При цьому, згідно договору дарування частини квартири, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 24 листопада 2004 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-3110, ОСОБА_13 передав у безоплатну власність ОСОБА_2 ? частину квартири АДРЕСА_1 /а.с.26/.

Однак, судом встановлено, що вказаний договір не був зареєстрований в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для державної реєстрації прав власності є рішення суду, що набрало законної сили.

Аналізуючи надані представником позивача заперечення суд виходить з наступного.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З огляду на викладене, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами.

Оскільки встановлення факту необхідно позивачу для визнання за собою права на спадщину, тобто необхідно для вирішення спору про право, тому виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст. ст. 182, 1217, 1220, 1222, 1266, 1299 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 84, 107, 208, 212-215 п.5 ч.2 ст.234, п.6 ч.1 ст. 256, 259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення факту родинних відносин, та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною племінницею ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко