Справа № 388/330/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.04.2015 Долинський районний суд Кіровоградської області в

складі: головуючого судді БОЙКА П.М.

при секретарі МАРЧЕНКО О.І.

з участю адвоката ГУЗЕМИ М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Долинської райдержадміністрації Кіровоградської області , третя особа , що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача : Гурівська сільська рада Долинського району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) та поновлення пропущеного строку звернення до суду ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він був прийнятий в члени КСП ім.Горького Долинського району Кіровоградської області в 1992 році і працював в цьому господарстві до 2000 року .Його не було включено до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Горького від 30.12.1995року , пояснивши тим, що працював незначний час у господарстві і тому не має права включення в цей список .

В 2015 році він дізнався від юристів , що мав право на отримання земельної частки (паю), так як під час розпаювання землі був членом КСП ім.Горького .По даному питанню він звернувся з заявою до Гурівської сільської ради .Листом йому було повідомлено , що дійсно має право на отримання земельного паю .Згідно інформації Гурівської сільської ради № 265 від 25.02.2015 р. розмір частки (паю) сільськогосподарських угідь по Гурівської сільській раді становить 7,56 га .

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили поновити строк позовної давності , відповідно до ст.261 ЦК України , так як позивач дізнався про своє порушене право в 2015 р. та визнати право позивача на земельну частку (пай) в розмірі 7,56 умовних кадастрових га на території Гурівської сільської ради .

Представник відповідача Долинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, надала суду заперечення , з якого слідує, що проти позову заперечує .Про порушення свого права позивач дізнався в грудні 1995 року , коли йому повідомили , що не включили в список . До 2000 року позивач продовжував працювати в господарстві , про порушення свого права міг і повинен був дізнатись з моменту видачі державного акту підприємству . Позивач не надав доказів поважності пропуску терміну позовної давності. Просить застосувати позовну давність та відмовити в позові .

Представник третьої особи Гурівської сільської ради проти позовних вимог не заперечує .

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив , що дійсно працював разом з позивачем в ксп ім.Горького .

Заслухавши сторони , свідка , вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовні вимоги задоволенню не підлягають. .

Із копії архівної довідки №01-34/140 від 25.02.2015 р. слідує, що у документах архівного фонду колгоспу ім.Горького Гурівської сільської ради Долинського району , у книгах обліку і розрахунків по оплаті праці колгоспників за 1992-2000 роки , ОСОБА_2 значиться : з липня 1992 року по грудень 1992 року на посаді тр-ст, в 1993 році значиться в списках людинодні відсутні , в червні 1995 року ін-т по спорту , з липня 1999 року по лютий 2000 року шофером .

Із листа № 02-30/33 від 25.02.2015 року Гурівської сільської ради адресованого ОСОБА_2 слідує, що на день розпаювання колгоспу ім.Горького Долинського району Кіровоградської області на підставі довідки із трудового архіву цього господарства , та згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має право на одержання земельного паю .

Із довідки № 264 від 25.02.2015 року Гурівської сільської ради Долинського району слідує, що розпаювання земель бувшого ксп ім.Горького Долинського р-ну розпочалось 30.12.1995 р.

Із довідки № 265 від 25.02.2015 року Гурівської сільської ради Долинського району слідує, що середня частка земельного паю Гурівської сільської ради складає 7,56 га .

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю .

Частиною 3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень…, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі".

В судовому засіданні встановлено, що позивач на час розпаювання земель працював в ксп ім.Горького та був членом ксп до 2000 р. тому мав знати про розпаювання земель, яке проводилось в 1995-1997 роках публічно по всій території України. Крім того, право на отримання у власність земельного паю мали інші члени господарства-мешканці села, така інформація не була конфіденційною і розповсюджувалась між членами територіальної громади.

Позивачем не наведено суду жодних доказів, які б свідчили про поважність причин, що перешкоджали б йому оспорити своє право потягом трьох років після закінчення розпаювання. Вказані обставини свідчать про можливість позивача дізнатися про порушення своїх прав та відсутність об'єктивних перешкод для того, щоб захистити своє порушене право.

При вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р.

Згідно ст.71 ЦК України (в редакції від 18.07.1963 р.) встановлено загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

А ст.75 ЦК України (в редакції від 18.07.1963 р.) визначено, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Статтею 80 ЦК України, (в редакції 1963 р.), визначені наслідки закінчення строку позовної давності, зокрема, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові.

В той же час відповідно до ст. 257 ЦК України (2004 р. ) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .

На момент розгляду справи в суді позивач не надав доказів поважності пропуску терміну позовної давності , тому необхідно застосувати позовну давність за заявою відповідача відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Долинської райдержадміністрації Кіровоградської області про поновлення строку позовної давності згідно ст. 261 ЦК України та визнання його права на земельну частку (пай) в розмірі 7,56 сільськогосподарських угідь на території Гурівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області , відмовити .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до ст. 294 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду П. М. Бойко