АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/3165/2015 Головуючий у І інстанції - Виниченко Л.М.
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2010 року по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Товариство зазначала, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 55, згідно умов якого Банком було надано ОСОБА_2 грошові кошти на споживчі цілі в сумі 500 000 грн. на умовах сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5 % строком на 120 місяців. В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір № 101 від 20.06.2008 року, згідно умов якого ОСОБА_3 передала у іпотеку Банку належну їй на праві власності двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконував умови договору, станом на 07 жовтня 2010 року виникла заборгованість у розмірі 611 834,53 грн., яку Банк просив стягнути солідарно з відповідачів, та на задоволення цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2010 року позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Банку 611 834,53 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задоволено вимоги Банку у сумі 611 834,53 грн., стягнуто солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та 630 грн. витрат пов'язаних з викликом відповідача в судове засідання.

В апеляційні скарзі відповідачка ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції представник відповідачів підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, наведених в ній.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 530 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 55, згідно умов якого Банком було надано ОСОБА_2 грошові кошти на споживчі цілі в сумі 500 000 грн. строком на 120 місяців на умовах сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5 % .

В п. 1.5; 4.3.1; 4.3.2; 4.3.3; 4.3.5, 4.3.6 кредитного договору № 55 відповідач зобов'язувався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором, повернути кредит в повній сумі, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадках невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором, у разі порушення умов цього договору та іпотечного договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір № 101 від 20.06.2008 року, на підставі якого ОСОБА_3 передала у іпотеку Банку належну їй на праві власності двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 готівкою кошти в сумі 500 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 07 жовтня 2010 року складає 611 834,53 грн., з яких: залишок по кредиту - 404 159,00 гри., по черговому платежу - 68 967,00 грн., по відсотках - 117 172, 13 грн., пеня по кредиту - 8 237, 68 грн., пеня по відсотках - 13 298,72 грн.

Пунктами З.4., 4.2.2 Кредитного договору передбачено, що банк при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі: затримання сплати частини кредиту та процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим договором на один календарний місяць.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Оскільки сторонами погоджено порядок дострокового повернення кредиту, договір кредиту підписаний сторонами без будь-яких застережень, мають місце прострочені платежі за період з 26.01.2009 р. по 26.05.2010 р., тому посилання апелянта на безпідставне дострокове стягнення заборгованості за кредитом є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

У п.6.1. Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором та у випадку невиконання боржником своїх обов'язків, передбачених кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 своїх зобов'язань щодо своєчасної та у повному обсязі сплати платежів за кредитним договором, у позивача виникло право вимагати достроково повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі за договором та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як видно із наданих представником відповідача доказів, 27.07.2012 р. Відділом державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві на виконання даного рішення суду проведено прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки -квартири АДРЕСА_1., яке налажала ОСОБА_3

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення іпотекодателя в порядку, визначеному ст.35 Закону України «Про іпотеку», а тому відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п.6.1. договору іпотеки у разі порушення зобов'язання та/або умов цього договору та прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов'язаний надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначене вище положення не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У силу ч. 2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Отже, позивач звернувшись до суду з позовом про зверненим стягнення на предмет іпотеки, реалізував право, передбачене ч. 2 ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставне солідарне стягнення із відповідачів суми заборгованості за кредитом.

На підставі ч.І ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5, при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена.

Проте, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги закону та безпідставно солідарно стягнув з позичальника ОСОБА_2 та майнового поручителя ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи не підлягають стягненню в солідарному порядку, проте суд першої інстанції помилково стягнув з відповідачів судові витрати солідарно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним рішення суду в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасувати й ухвалити нове рішення в цій частині, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 611 834 грн. 53 коп., в задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором - відмовити, стягнути з відповідачів витрати по сплаті позивачем судового збору по 850 грн. з кожного, витрати на ІТЗ розгляду справи по 60 грн. з кожного та по 315 грн. з кожного витрат, пов»язаних з викликом відповідача в судове засідання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 заборгованості за кредитним договором та судових витрат скасувати й ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 заборгованість за кредитним договором в сумі 611 834 грн. 53 коп.

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Подільське відділення № 5393 витрати по сплаті судового збору по 850 грн. з кожного, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 60 грн. з кожного та по 315 грн. з кожного витрат, пов»язаних з викликом відповідача в судове засідання.

В решті дане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: