Справа №127/3367/15-ц
Провадження № 2/127/2302/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності.

Позов мотивовано тим, що позивачі по справі є рідними сестрами, а їх батьку ОСОБА_4 відповідно до договору на право будівництва будинку і безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Вінницькою міською нотаріальною контрою 25.04.1955 року за реєстровим № 8-4311, на праві власності належала ? частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1. Його право власності на дану ? частину домоволодіння було зареєстровано в ВБТІ належним чином в 1971 році. Власником решти ? частини домоволодіння за цим договором був ОСОБА_5 Після цього співвласники домоволодіння, крім ОСОБА_4, неодноразово змінювались. Домоволодіння реконструювалось, проводились добудови, внаслідок чого змінились долі співвласників. Тому, в 1975 році був проведений перерахунок часток, і в КП ВООБТІ були зроблені відмітки у техпаспорті про те, що частка ОСОБА_4 стала складати 9/20 часток домоволодіння, а іншого співвласника, яким на той час була ОСОБА_6 - 11/20 часток домоволодіння. Після перерахунку часток ОСОБА_6 провела в БТІ перереєстрацію своєї перерахованої частини з ? на 11/20, а ОСОБА_4 цього не зробив, і за ним до його смерті залишалась зареєстрованою ? частка домоволодіння, що не відповідає дійсності. 27.06.1975 року ОСОБА_7 - мати відповідача по справі ОСОБА_3, купила 11/20 часток домоволодіння відповідно до договору купівлі-продажу за реєстровим № 4-769. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, ці 11/20 частки домоволодіння успадкував її син - ОСОБА_3 Таким чином, з ІНФОРМАЦІЯ_2 співвласниками домоволодіння стали ОСОБА_4 та ОСОБА_3, де у ОСОБА_4 9/20 часток, а у ОСОБА_3 11/20 часток. Земельна ділянка площею 0, 0724 га, кадастровий НОМЕР_1, на якій розташоване домоволодіння, була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як співвласниками домоволодіння в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02038 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого згідно рішення ВМР від 24.121.2010 року за № 68 на ім'я ОСОБА_4, а в додатку до цього державного акту серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 був вписаний як співвласник земельної ділянки. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, і після його смерті відкрилась спадщина, заповіту на яку він не залишив. До складу спадкового майна входять належні йому частка домоволодіння та частка земельної ділянки. Спадкоємцями ОСОБА_4 за законом першої черги є позивачі по справі в рівних долях. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину в встановленому законом порядку, 25.09.2014 року у Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа реєстраційний № 56575966. 12.02.2015 року минув 6-ти місячний термін після смерті ОСОБА_4 та позивачі вирішили оформити своє право на спадщину і звернулись до нотаріальної контори. Однак, постановами нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 19.02.2015 року за № 612/02-31 і № 613/02-31 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в оформлені права на спадщину на частину домоволодіння та частину земельної ділянки. Відмова мотивована відсутністю визначення часток у спільній сумісній власності на будинок та земельну ділянку. Таким чином, позивачі не можуть оформити своє право на успадковані частини домоволодіння та земельної ділянки без визначення часток померлого ОСОБА_4 в даному майні.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про визначення розміру частки ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у спільній частковій власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, розташований АДРЕСА_1, зазначивши, що померлому ОСОБА_4 на день його смерті належало 9/20 часток даного житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, які після його смерті увійшли до складу спадщини; визначення розміру часток співвласників ОСОБА_4 і ОСОБА_3, у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0, 0724 га, кадастровий НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як співвласниками домоволодіння в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 02038 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого згідно рішення ВМР від 24.121.2010 року за № 68 на ім'я ОСОБА_4, а в додатку до цього державного акту серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 був вписаний як співвласник земельної ділянки, зазначивши, що ОСОБА_3 належить ? ідеальна частка даної земельної ділянки, і ОСОБА_4 на день його смерті належала ? ідеальна частка даної земельної ділянки, а після смерті ця ? частка увійшла до складу спадщини.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, аргументуючи його мотивами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги до нього визнав і не заперечував щодо задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 15.08.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниці, актовий запис № 2255. (а.с. 59)

В судовому засіданні досліджено матеріали спадкової справи № 711/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4. Згідно матеріалів даної спадкової справи вбачається, що 25.09.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яка залишилась на день смерті ОСОБА_4, а саме: частини будинковолодіння АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки за цією ж адресою. (а.с. 52--62)

В судовому засіданні було оглянуто і досліджено матеріали інвентаризаційної справи № 1871 на об'єкт нерухомого майна - будинковолодіння АДРЕСА_1.

З матеріалів даної інвентаризаційної справи вбачається, що даний житловий будинок належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 (1/2) та ОСОБА_7 (1/2).

Судом встановлено, що після перерахунку 26.05.1975 року часток будинковолодіння АДРЕСА_1, частка ОСОБА_4 склала 9/20. (а.с. 23, 28)

З матеріалів вище зазначеної інвентаризаційної справи вбачається, що 14.08.2002 року КП «ВООБТІ» за реєстровим № 14625 зареєстровано право власності на 11/20 частки на будинковолодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-1265. Окрім того, з матеріалів інвентаризаційної справи № 1871 вбачається, що ОСОБА_4 належить решта - 9/20 частин будинковолодіння АДРЕСА_1.

Однак, згідно довідки № 4469, виданої 09.10.2014 року КП «ВМБТІ», за ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності зареєстровано ? частку будинковолодіння по АДРЕСА_1. (а.с. 20)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого управлінням Держкомзему у м. Вінниці, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02038, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі рішення Вінницької міської ради № 68 від 24.12.2010 року є співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0724 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33-34)

19.02.2015 року ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Болотновою М.М. було відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на частку земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, та на частку житлового будинку АДРЕСА_1,в зв'язку із відсутністю визначення частки померлого в об'єкті права спільної сумісної власності (земельна ділянка), а також у зв'язку із невідповідністю розміру часток зазначених у повідомленні та правовстановлюючому документі на будинковолодіння. (а.с. 37-38)

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 є об'спільної часткової власності. Однак, після перерахунку часток даного будинковолодіння, ОСОБА_4 не здійснив належне оформлення належної йому на праві власності частки, яка по матеріалах інвентаризаційної справи становить 9/20. Дана обставина, зокрема, визнана й сторонами по справі.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що частка померлого ОСОБА_4 в праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, становила 9/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Судом встановлено, що згоди щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю, а саме: земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, між співвласниками досягнуто не було.

За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що частки сіпввласників земельної ділянки площею 0, 0724 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є рівними, тобто кожному із співласників належить по ? частці земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разійого порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визначення, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 становила 9/20; частка ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0724 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, становить ? та частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 становила ?.

В задоволенні позовних вимог в частині визначення, що належні ОСОБА_4 9/20 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 та ? ідеальна частка земельної ділянки площею 0, 0724 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, увійшли до складу спадкового майна слід відмовити, оскільки дана вимога є необґрунтованою. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення прав, що увійшли до складу спадщини судовому розглядові не підлягають. Органами, що виконують загальну функцію щодо спадкових прав є органани державного нотаріату, оскільки на них покладено вчинення певних нотаріальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 121, 80 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 121, 80 гривень слід залишити за ОСОБА_1

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 16, ч. 1 - ч. 2 ст. 355, ст.ст. 356, 357, ч. 1 ст. 358, ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 368, ч. 1 - ч. 3 ст. 372, ст. 1226 ЦК України, ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України, Законом України «Про нотаріат», ч. 1 ст. 3, ст.ст. 10, 11, 58-60, ч. 1 ст. 61, ст.ст. 88, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в праві спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 становила 9/20 .

Визначити, що частка ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0724 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, становить ? та частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 становила ?.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121, 80 гривень. Судовий збір в сумі 121, 80 гривень залишити за ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: