Провадження № 2/201/47/2015р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 квітня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

04.12.2014р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві та в наданій суду 07.04.2015р. заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 17.06.1995р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, про що зроблено актовий запис №526. При цьому позивачка залишила дошлюбне прізвище. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Подружні відносини з відповідачем припинилися з 01.12.2013 р., коли сторони стали проживати окремо, з того часу спільне господарство не ведеться та сторони не мають спільного бюджету. Спільне життя з відповідачем не склалося через суперечки, різне розуміння подружніх відносин. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Строк на примирення просила не надавати. Просила шлюб розірвати та винести заочне рішення суду в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, про що надала суду відповідну заяву (а.с. №34).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 28.01.2015р., 05.03.2015р. та 07.04.2015р. тричі не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 26.03.2015р. (а.с. № 31). Згідно до поштових повідомлень, судові повістки отримала мати відповідача (а.с. №32,33), що відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України є належним повідомленням, про причини неявки суд не сповістив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами, а також на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України винести по справі заочне рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Сторони зареєстрували шлюб 17.06.1995р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, про що зроблено актовий запис №526.

При цьому позивачка залишила дошлюбне прізвище. (а.с. № 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 4), яка проживає з позивачкою (а.с. № 5).

Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинилися з 01.12.2013р., коли сторони стали проживати окремо, з того часу спільне господарство не ведеться та сторони не мають спільного бюджету .

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені більше року тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи, будь-яких заперечень до суду не надав, то суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. № 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60, 88, 74-76, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17.06.1995р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська, про що зроблено актовий запис №526 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити - „ ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Жовтневого відділу РАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Н.В.Ткаченко