Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/295/15-ц
Провадження № 2/674/219/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуюча - суддя Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

Маківської сільської ради Дунаєвецького району

Хмельницької області,

треті особи: Дунаєвецька районна рада Хмельницької області

Дунаєвецька КП « Інвентарбюро»

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 98967 грн.)

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, треті особи: Дунаєвецька районна рада Хмельницької області, Дунаєвецьке КП «Інвентарбюро» про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 98967 грн.), мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3, який проживав в АДРЕСА_1.

Після його смерті залишився будинок з погосподарськими будівлями.

В управління спадковим майном після смерті діда вступила його дружина, бабка позивачки - ОСОБА_4, яка була зареєстрована і проживала в спадковому будинку, однак спадщину не встигла оформити, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті бабки залишився Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2007 року.

Позивачка звернулася до нотаріуса Дунаєвецького нотаріального округу для оформлення спадщини, оскільки ще при житті, 22 лютого 1995 року, бабка все своє майно заповіла позивачці.

10 грудня 2014 року нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,4708 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту на території Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

На житловий будинок нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину , оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок втрачене, а згідно ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника.

Про те, що свідоцтво про право власності на будинок втрачене є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 08 травня 2014 року.

Дунаєвецьке КП «Інвентарбюро» не може видати позивачці повторно свідоцтво про право власності, оскільки власник помер, про що є довідка, а тому звернулася до суду.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач: представник Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі.

Треті особи: представник Дунаєвецької РДА та Дунаєвецького КП «Інвентарбюро» в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких проти позову не заперечили і просять справу розглядати без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть.

Відповідно до ст.1223 ЦК України позивачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області 22.02.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №19, яка прийняла спадщину , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2014 року про отримання в спадщину земельної ділянки площею 2,47 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться за межами населеного пункту на території Маківської сільської ради Дунаєвецького району, Хмельницької області ,витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56093588 від 19.05.2014 року та копією спадкової справи № 138-2014 від 19 травня 2014 року заведеної після смерті ОСОБА_4.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2015 року нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, який залишився після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на ім'я позивачки в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, яке видано 23 вересня 1986 року виконавчим комітетом Дунаєвецької районної ради на підставі рішення виконкому № 211 від 28 серпня 1986 року, домоволодіння, яке складається з житлового будинку розташоване в с. Слобідка Рахнівецька Дунаєвецького району належить ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті останнього, відповідно до якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, дружина померлого - ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована з померлим в одному домоволодінні , вступила в управління майном, тим самим прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, що підтверджується довідками №243 та №244 від 13.02.2015 року, виданими виконкомом Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 23 вересня 1986 року, архівним витягом №04-06/69 від 19.03.2015 року з рішення виконавчого комітету Дунаєвецької районної Ради народних депутатів від 28.08.1986 року №211, копією технічного паспорту на будівлі особистої власності, копіями з по господарських книг за 1971-1990 роки,виданими Маківсько. Сільською радою Дунаєвецького району та інвентарною справою №1-104, заведеною в Дунаєвецькому КП "Інвентарбюро" на ОСОБА_3, яка оглянута в судовому засіданні.

З довідок, виданих КП Дунаєвецької райради «Інвентарбюро» вбачається, що в АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 зареєстровано домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності від 23.09.1986 року, який його власником втрачений, КП «Інвентарбюро» дублікат свідоцтв про право власності видати не може, оскільки з 01.01.2013 року не є реєструючим органом.

Згідно копії газети «Дунаєвецький вісник» від №19 від 08 травня 2014 року видно, що втрачене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане 23.09.1986 року на ім'я ОСОБА_3, вважати недійсним.

Відповідно до п. 48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: 1) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; 2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор органу державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та суб'єкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що померлий ОСОБА_3 набув право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 а тому позов слід задовольнити та визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на дане майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.86,549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, ст.ст. 346, 1216, 1223, 1268-1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 як за спадкоємицею за заповітом, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук