Справа № 215/3592/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Мельника Ю.П.

за участю: секретаря - Паращенко В.Д.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничозбагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

В позові зазначив, що він - ОСОБА_3, на протязі 29 років 7 місяців, працював в важких та шкідливих умовах праці на відвалах виробничої дільниці №5 по прийманню гірничої маси на відвали Першотравневого карєру ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» починаючи з 12.05.1983 року.

В період робіт в важких та шкідливих умовах праці він хворів і під час проходження медичного огляду в поліклініці №2 «Медиком», а потім Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини встановлено діагноз: вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальних вібрацій, церебрально-периферичний ангіодистонічний синдром у сполученні зполірадикулонейропатією п/крижовою L5-SІ переважно зліва, шийною С6-С7 білатерально, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і мясиво-тонічним синдромами, остеоартрозом, в поєднанні з періартрозом, колінних (ПФ першого-другого ст.), трофічних розладів на кінцівках; нейросенсорна приглухуватість другої стадії ( з помірним зниженням слуху).

28 квітня 2015 року на підставі висновку обласної МСЕК №6 йому було встановлено ступінь втрати професійної працездатності сорок відсотків : п'ятнадцять відсотків туговухість, двадцять пять по вібраційній хворобі.

Зазначені обставини підтверджуються випискою із акту огляду МСЕК від 28.04.2015 року №004802, актом розслідування хронічного професійного захворювання від 18 березня 2015 року. В п.16 зазначеного акту вказано, що внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавших місце важких режимів експлуатації екскаваторів , підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та виробничого шуму. В п.18 зазначено причину виникнення професійного захворювання перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Згідно Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 02 червня 2015 року йому призначені щомісячні страхові виплати.

Винним у заподіянні йому фізичної і моральної шкоди він вважає підприємство ПАТ «ПівнГЗК». Факт провини підприємства підтверджується актом розслідування професійного захворювання.

Таким чином, у наслідок винних дій та бездіяльності адміністрації підприємства він переносить як фізичні так і моральні страждання і переживання, викликані ушкодженням його здоровя в результаті фізично шкідливих і небезпечних факторів при виконанні трудових обовязків.

При цьому характер та обсяг заподіяних моральних і фізичних страждань полягає у сильному погіршені стану його здоровя до значного обмеження життєдіяльності, яке визначається частковою стійкою втратою до здатності самообслуговування та додаткових зусиль для організації свого життя.

В звязку з хворобою має ускладнення, а саме частий ниючий біль в поперековому відділі хребта з іррадіацією в нижні кінцівки, оніміння в ногах, стегні, судоми мязів, обмеження рухів у попереку,посилення болю при фізичному навантаженні, переміні положення тіла, ниючий біль у шийному відділенні, іррадіює в плечі, грудну клітину, болі в колінних плечових і ліктьових суглобах, болі в кінцівках, підвищену чутливість їх до холоду, побіління рук та ніг на холоді підвищення артеріального тиску, біль у суглобах, хребті, нестерпний головний біль, загальну слабість, запаморочення, зниження слуху на обидва вуха, що робить його взагалі нікчемною людиною.

Через хворобу щорічно на протязі останніх років находився на лікуванні в лікувальних закладах м. Кривого Рогу двічі на рік. Через професійне захворювання настало різке виражене обмеження його життєдіяльності.

Через наведені факти він не має можливості зберегти звичайні соціальні звязки з близькими людьми, знайомими, він відчуває себе принизливо, так як має вади зі слухом.

Змінився характер, став замкнутою, нетовариською людиною, а відчуженість також викликають додаткову душевну біль, моральні переживання.

До появи захворювання він був дуже рухливою активною людиною, справа спорилось у руках, як дома, так і на роботі. В даний час він позбавився можливості реалізувати своє уміння працювати, виконувати будь-яку фізичну роботу, рухатися легко і вільно, весело відпочивати.

При цьому він свідомо і постійно відчуває свою нікчемність в колі своєї сімї, сусідів та знайомих. Втратив звязки зі своїми родичами. В нього вселився страх неповноцінності.

Професійне захворювання відобразилося на його професійній діяльності у звязку з чим не має можливості працювати за фахом , якому віддав 30 років свого життя.

Із-за порушення фізіологічних параметрів стану здоровя має 40% втрати фізичної повноцінності, яке має для нього тривалі, моральні та фізичні страждання, тому що не можливо поновити здоровя і працездатність. Наряду з заподіяною втратою фізичної повноцінності йому завдано шкоди соціального престижу.

За станом здоровя йому потрібні додаткові витрати на підтримку фізіології свого організму, - це витрати на медичну реабілітацію, діагностичні, лікувальні засоби тощо, медикаментозне лікування (згідно рекомендаціям МСЕК), однак матеріальних коштів на таке лікування в нього немає, що викликає додаткові моральні страждання, а страхові виплати та послуги, які здійснює Фонд, не охоплюють потребу вказаних заходів.

Через матеріальне положення, що погіршилося, свою матеріальну неспроможність він змушений змінити свій спосіб життя, обмежити свою, так названу, споживчу «корзину» в харчуванні, придбанні одягу, предметів домашнього побуту. Крім того, різко виросли комунальні на газ, електропостачання, теплопостачання, воду та інше в кілька разів, все це в сукупності примножило моральні страждання та почуття безвихідності і відсутності перспектив на майбутнє.

На підставі зазначеного, він вважає, що аргументовано вказав характер, тривалість його моральних страждань та оцінює відповідно до часу роботи у відповідача моральну шкоду в розмірі 80000 гривень, яку і просить стягнути з відповідача.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву до суду про підтримку позовних вимог та про розгляд справи в його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 наполягає на позовних вимогах позивача та вказала, що позивач не згоден з розміром моральної шкоди запропонованим в добровільному порядку відповідачем.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що дійсно ОСОБА_3 працював на Північному гірничо- збагачувальному комбінаті: з 12.05.1983р. по 24.04.2015р. - в важких та шкідливих умовах праці на відвалах виробничої дільниці №5 по прийманню гірничої маси на відвали Першотравневого карєру ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в якості помічника машиніста екскаватора.

Також не оспорюють встановлення позивачу професійних захворювань вібраційна хвороба та приглухуватість. Одним із факторів, який збільшуює ризик виникнення професійного захворювання, є тривалість роботи в шкідливих умовах.

Тому вважають, що тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці, яка збільшує рівень професійного ризику, залежить від самого працівника і лише він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору місця роботи та тривалість цієї роботи.

У звязку з цим вважають, що причинно-наслідковий зв'язок також існує між професійним захворюванням і діями самого потерпілого, які виражаються у тривалому продовженні роботи в шкідливих умовах праці, а не діями роботодавця, який не має можливості будь-яким чином обмежити термін роботи працівника в шкідливих умовах праці.

Крім того, представник відповідача вказав, що підприємство на добровільних засадах, згодне сплатити позивачу в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 13 270 грн.

Враховуючи викладене, просять суд в позовних вимогах позивача про стягнення з відповідача 80 000 грн. відмовити.

Суд заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 дійсно працював на Північному гірничо- збагачувальному комбінаті: з 12.05.1983р. по 24.04.2015р. - в важких та шкідливих умовах праці на відвалах виробничої дільниці №5 по прийманню гірничої маси на відвали Першотравневого карєру ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в якості помічника машиніста екскаватора а.с.5-8.

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18 березня 2015р. встановлено, що відповідно п.16 зазначеного акту вказано, що внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавших місце важких режимів експлуатації екскаваторів, ОСОБА_3 підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та виробничого шуму та в п.18 зазначено причину виникнення професійного захворювання перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу а.с.9-12.

За висновком МСЕК від 28 квітня 2015 року позивачу ОСОБА_3 було встановлено ступінь втрати професійної працездатності сорок відсотків, а саме: п'ятнадцять відсотків туговухість, двадцять пять по вібраційній хворобі а.с.36.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «забезпечення безпечних і не шкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Аналогічні вимоги передбачені ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Статтею 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, повязаних з виконанням трудових обов'язків.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування визначається законодавством.

За змістом ч.ч.1-3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, яких особа зазнала в звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних і фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізацій, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно до частини 2 абз. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин ( в тому числі виконання робіт у безпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

До юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Вказане свідчить про те, що закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до вимог ст.14 «Про охорону праці», акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18 березня 2015р. (а.с.9-12), довідки МСЕК а.с.36, виписок із історії хвороби ОСОБА_3 (а.с. 19-28) - суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність виконання робіт позивачем у небезпечних для життя і здоров'я умовах.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача, та часу роботи у відповідачів, вини позивача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Отже, враховуючи те, що вперше позивачу встановлено 40% втрати працездатності, а також фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства Північний гірничозбагачувальний комбінат» на його користь в рахунок компенсації моральної шкоди 55 000 грн. та судові витрати по справі.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 55000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 550,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана всіма учасниками по справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: