АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів -Соколової В.В., Шахової О.В.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року представник ТОВ «Купер Прайс» звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500150217 від 29.07.2008 р.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 29.07.2008 р між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 500150217, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 6 420,00 доларів США зі сплатою 23,5 % річних на строк до 29.07.2009 р.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 29.07.2008 р. між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 500150217-П.

19.08.2009 р. ЗАТ «Альфа-Банк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» перейменовано на ПАТ «Альфа-Банк».

30.09.2009 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору відступлення права вимоги боргу.

Справа №761/23699/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5223/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
18.12.2012 р. між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір факторингу №2012-2-1/1, відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» відступило на користь ТОВ «Купер Прайс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку № 1-1 до договору факторингу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 50 086,62 грн., позивач просив задовольнити його вимоги.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 р. позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «Купер Прайс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 812,87 грн., пеню у розмірі 16 273,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Купер Прайс» судовий збір у розмірі по 250,43 грн. з кожного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2915 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2014 р.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Купер Прайс», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що суд не звернув увагу на відсутність доказів на підтвердження переходу права вимоги про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором первісно до ТОВ «Кредитні Ініціативи» за договором факторингу від 30.09.2009 р., а в подальшому до ТОВ «Купер Прайс» за договором факторингу від 18.12.2012 р., а також на відсутність доказів повідомлення ОСОБА_2 про відступлення права вимоги.

Крім того вказував на те, що суд залишив поза увагою відсутність належного розрахунку заборгованості ОСОБА_2, та безпідставно відмовив у застосуванні строку позовної давності за заявою відповідача.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2 просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «Купер Прайс» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги необгрунтованими.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 29.07.2008 р. між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №500150217, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 6 420,00 доларів США строком до 29.07.2009 р. з процентною ставкою 23,5 % річних.

29.07.2008 р. на забезпечення виконання взятих ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання відповідати перед банком як солідарний боржник за порушення з боку позичальника умов кредитного договору №500150217 від 29.07.2008 р.

30.09.2009 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого до останнього передано право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору.

18.12.2012 р. між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір факторингу №2012-2-1/1, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №500150217 від 29.07.2008 р., боржником за яким є ОСОБА_2, що підтверджується витягом з реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Купер Прайс», суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув у передбаченому законом порядку право вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №500150217, укладеного 29.07.2008 р. між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 та, що останній порушив зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та процентів за їх користування, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором, а тому у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором.

Такого висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п.2.1 договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012 р. Фактор (ТОВ «Купер Прайс») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ТОВ «Кредитні Ініціативи») за плату, а Клієнт передає (відступає) Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за основними договорами (в тому числі право на дорахування штрафних санкцій (неустойки) на умовах передбачених основними договорами).

Витягом з реєстру боржників (додаток 1-2 до договору факторингу) підтверджується передача прав вимоги фактору, а з виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 убачається невиконання ним умов кредитного договору.

Представники ОСОБА_2 не спростували відсутність його заборгованості за кредитним договором № 500150217 від 29.07.2008 р.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Купер Прайс», суд першої інстанції не урахував наступне.

За змістом ст.257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до ч.5 ст.261 цього Кодексу за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З матеріалів справи убачається, що кредитний договір № 500150217 від 29.07.2008 р. між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено 29.07.2008 р. на строк до 29.07.2009 р., а отже після спливу цього строку почався перебіг позовної давності

З позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №500150217 від 29.07.2008 р. ТОВ «Купер Прайс» звернулося у серпні 2014 р., тобто після спливу загального строку позовної давності.

В своїх письмових запереченнях на позов представник ОСОБА_2 просив застосувати позовну давність.

Відхиляючи зазначену заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.23 Загальних умов кредитування фізичних осіб в ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом Голови правління №825 від 18.10.2007 р., з якими ОСОБА_2 був ознайомлений і погодився при укладенні кредитного договору передбачено, що сторони домовилися, що позовна давність за спорами, що випливають з цього договору становить 50 років. Зазначене застереження є договором про збільшення позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Тобто, за змістом зазначеної норми закону договір про збільшення позовної давності повинен бути укладений у письмовій формі. Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (стороною), а тому не можна вважати, що ознайомлення позичальника з Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом Голови правління №825 від 18.10.2007 р., пунктом 23 яких передбачена домовленість сторін про позовну давність за спорами, що випливають з Договору і становить 50 років, є договором сторін про збільшення позовної давності.

Крім того, Загальні умови кредитування фізичних осіб в ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом Голови правління №825 від 18.10.2007 р. не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і не містять підпису позичальника.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі №6-16цс15, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

З огляду на наведене, та відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження укладення між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 договору про збільшення позовної давності в письмовій формі, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції загальної позовної давності за заявою ОСОБА_2 є обгрунтованими.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст. 276 ЦК).

Оскільки договір поруки має похідний характер від кредитного договору і був укладений на виконання основного зобов'язання, то відповідно сплив позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором є підставою для відмови і в задоволенні позовних вимог ТОВ «Купер Прайс» до поручителя ОСОБА_3

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Купер Прайс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 р. задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 р. скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: