єдиний унікальний номер №389/2212/15-ц
номер провадження №2/389/61/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі : головуючого судді Українського В.В.,

при секретарі Василенко І.С.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.02.2013 року. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої відповідач сплачує аліменти до її повноліття. На даний час син навчається в Черкаському державному технічному університеті. Вважає, що відповідач повинен утримувати свою дитину до закінчення нею навчання, при цьому в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2017 року.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просять позов задовольнити. Позивач вказала, що син навчається в Черкаському державному технічному університеті на бюджетній основі, денна форма навчання, стипендію він не отримує, проживає в гуртожитку, оплата за проживання в якому складає 2020 грн. У зв'язку з продовженням навчання повнолітній син вкрай потребує матеріальної допомоги, проте відповідач у добровільному порядку її не надає, всі витрати на його навчання, а саме: харчування, одяг, проїзд, проживання у гуртожитку, купівля підручників, паперу та ін., оплачує вона.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що його повнолітній син навчається в Черкаському державному технічному університеті та проживає у гуртожитку, має можливість отримувати стипендію. Документи, що підтверджують витрати позивача на навчання сина, позивачем не надано. Також зазначає, що він має проблеми зі здоров'ям, періодично хворіє, а тому потребує постійного лікування, купівлю дорогих медичних препаратів. Також просить врахувати, що на його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонеркою, часто хворіє і потребує його допомоги, крім того на даний час він має нову сім'ю, де у них нещодавно народилась дитина. Вказує, що з 16.10.2014 року він звільнився з роботи і на даний час не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, крім того, з нього стягуються аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої доньки, тому він перебуває у тяжкому матеріальному становищі і не має змоги утримувати повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Надані позивачем докази про витрати на навчання сина нічим не підтвердженні , з квитків вбачається , що син постійно подорожує з місця навчання до місця проживання матері кожен тиждень , що не є обов'язковою необхідністю та не стосується витрат на навчання . Також доповнив те , що в Ухвалі вищого спеціалізованого суду зазначено , що не стягуються аліменти на користь матері, а на користь повнолітнього сина , тому позовна заява не відповідає вимогам закону. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно навчається в Черкаському державному технічному університеті, стипендію не отримує, у період навчального року проживає у гуртожитку, вартість проживання складає приблизно 2500 грн., безоплатним харчуванням його не забезпечують, крім того багато витрат йде на придбання паперу, канцелярських товарів, підручників та ін. для навчання. Батько матеріально ні йому ні його матері не допомагає, все оплачує мати.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Сторони з 12.08.1995 року знаходилися у зареєстрованому шлюбу, який розірвано на підставі рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.02.2013 року (а.с.4). Від спільного життя вони мають повнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження останнього (а.с.5). На даний час повнолітній ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету інформаційних технологій і систем Черкаського державного технологічного університету, на бюджетній основі (а.с.7), термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. З довідки про доходи, виданої Черкаським державним технологічним університетом від 29.08.2014 року (а.с.75) вбачається, що повнолітній ОСОБА_4 у 2014-2015 навчальних роках стипендію не отримував, мешкає у гуртожитку, за період з 01.09.2014 року по 01.07.2015 року студентом ОСОБА_4 сплачено за проживання у гуртожитку 2020,00 грн., пільговим харчуванням університет його не забезпечує. Довідка квартального комітету №10 м.Знам'янка свідчить про те, що позивач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1, до складу її сім'ї входить син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 (а.с.6). Відповідно до довідки з місця роботи позивача від 03.03.2015 року, ОСОБА_2 працює роздавальником нафтопродуктів в Будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні №3. Сума нарахованої заробітної плати за період грудень 2014 року - лютий 2015 року складала 6810 грн. 15 коп., з яких утримано 1611 грн. 64 коп. (податки, внески, тощо), фактично отримано позивачем 5198 грн. 51 коп. (а.с.199).

Згідно з наказом (розпорядження) начальника Знам'янського загону відомчої воєнізованої охорони №60/ос від 16.10.2014 року (а.с.152) відповідач ОСОБА_3 звільнений з посади начальника загону за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу начальника залізниці від 14.10.2014 року №717/ос. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.154) відповідач після розірвання шлюбу з позивачем, 12.09.2014 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 Крім того, відповідач має мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.65), яка є пенсіонером за віком (а.с.69).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання навчання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має також дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 2 ст.200 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз'яснено, що підставами виникнення аліментного зобов'язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов'язання пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як встановлено судом, повнолітній ОСОБА_4, якому не виповнилося 23 роки продовжує навчання у навчальному закладі з денною формою навчання, на бюджетній основі, стипендію не отримує. Мати повнолітнього працює, розмір її заробітної плати, яку вона отримує на руки, в середньому складає 1850 грн. на місяць, має неповнолітню доньку від шлюбу з позивачем, на утримання якої отримує аліменти від батька дитини, при цьому відповідач ніде не працює, на обліку у відділі працевлаштування не стоїть, приватним підприємцем не являється, здійснює виплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки від шлюбу з позивачем, від другого шлюбу має на утриманні одну малолітню дитину, у зв'язку з цим суд приходить висновку, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні квитанції на придбання товарів та квитки на проїзд з місця навчання до м .Знам'янка ОСОБА_4 суду не зрозумілі щотижневі поїздки з місця навчання до місця проживання матері та як вони пов'язані з витратами на навчання ОСОБА_4. Крім того з квитанцій наданих до суду на придбання товарів до витрат на навчання можна віднести лише купівлю бумаги та придбання ручок і зошитів, заправка картриджів для лазерних принтерів не відноситься до учбового процесу, так як зі слів допитаного в судовому засіданні ОСОБА_4 в НЛО відсутній даний вид принтера.

Отже враховуючи те, що судом не встановлено наявність у відповідача можливості надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу, і таким чином відсутній один із юридичних фактів який є необхідним для виникнення аліментного зобов'язання пов'язаного з утриманням батьком свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому у позові позивача ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім того, у відповідності до ст.3 ЦПК України та ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом визначених статей ОСОБА_2 має право звернутись з позовом. Однак такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього ОСОБА_4, а з урахуванням того, що останній є дієздатним, то аліменти мають бути стягнені на його, а не на інших осіб, користь. Таким чином, оскільки під час розгляду справи позивачем позовні вимоги в частині заміни особи на користь якої будуть стягувати аліменти, не змінені, тому це також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Також відповідач просив стягнути з позивача на його користь утриману з його заробітної плати суму коштів на оплату аліментів на утримання повнолітнього сина в сумі 1245 грн. згідно із заочним рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.01.2014 року. В цій частині суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що із вказаними вимогами він має право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою.

Вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат, пов'язаних з розглядом справи в розмірі 741 грн. 27 коп. підлягають задоволенню в силу ч.1 ст.88 ЦПК України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, і.н.НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 741 (сімсот сорок одна) грн. 27 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В. Український