Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2640/15-ц
Провадження № 2/553/975/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтава у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві у складі:

головуючого судді Кононенко С.Д.,

при секретарі Бобильовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Габілівни до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору частково недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 Габілівна звернулась до суду з позовною заявою до свого чоловіка ОСОБА_2 та про визнання шлюбного договору частково недійсним, а саме п., п. 2 та 3.

У позовній заяві просить суд визнати шлюбний договір, укладений 17 січня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково недійсним, посилаючись на те,що даний правочин порушує її права та інтереси.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 04.11.2015 року позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя об»єднано для спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору частково недійсним.

Ухвалою суду від 22.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишено без розгляду, в зв»язку з поданою позивачем заявою.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи 17 січня 2011 року між ОСОБА_1 Галібівною та ОСОБА_2, був укладений шлюбний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 У відповідності із названим шлюбним договором у п. 2 вказується, що нерухоме та рухоме майно, яке підлягає реєстрації, особисті майнові права, що будуть придбані після укладення шлюбу (як на території України, так і за кордоном) будуть вважатись особистою приватною власністю того із Сторін, на чиє імя вони придбані та/або зареєстровані і розпорядження таким майном і особистими майновими правами здійснюється власником на власний розсуд. Згідно п. 3 названого шлюбного договору режим особистої приватної власності передбачений п. 2 цього договору, розповсюджується на майно придбане до укладення цього договору, але після 26.11.2005 року (дата укладення шлюбу). .

Згідно ст. 95 Сімейного кодексу України шлюбний договір укладений подружжям набирає чинності в день нотаріального посвідчення. В свою чергу, такий договір, розповсюджує свою дію на відносини, що виникають з моменту нотаріального посвідчення і не має зворотної дії у часі, тобто не регулює майнові відносини, які мали місце до його укладення.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу.

В ході судового засідання позивач посилався на те, що здійснення виконання п., п. 2 та 3 шлюбного договору порушують її права, але визнала той факт, що кошти на придбання майна надавалися чоловіку його близькими родичами, її особисті кошти не використовувалися. Крім того ініціатором звернення до суду з даним позовом була її матір.

В ході судового засідання, відповідач посилався на те, що шлюбний договір був укладений раніш ніж придбавалось майно на його користь. Кошти на придбання надавались його близькими родичами і йому необхідно буде їх повернути, до укладення шлюбного договору ніякого майна ними не придбавалося.

Отже, доводи відповідача не вступають в протиріччя із реальними обставинами справи, а це демонструє, що права позивача при укладанні шлюбного договору не порушувались.

Статтею 102 Сімейного кодексу України розірвання шлюбного договору на вимогу одного з подружжя шлюбний договір може бути розірваний за рішенням суду з підстав, що мають істотне значення, зокрема в разі неможливості його виконання.

Стаття 103 Сімейного кодексу України визнання шлюбного договору недійсним шлюбний договір на вимогу одного з подружжя або іншої особи, права та інтереси якої цим договором порушені, може бути визнаний недійсним за рішенням суду з підстав, встановлених Цивільним кодексом України.

Таким чином у судовому засіданні позивач не навів обставин порушень статей 102 та 103 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст.5, 203, Цивільного кодексу України, ст.95, 102,103 Сімейного Кодексу України , ст.ст.3-4, 15-16, 60, 88, 212, 213, 214-215 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 Галібівни до ОСОБА_2 про визнання шлюбного договору частково недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5