Номер провадження: 22-ц/785/1377/15
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Сілуковій В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

ТОВ АА "Агросвіт" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 5390000 грн. та судових витрат, посилаючись на те, що 29 серпня 2012 року між ними укладений договір про надання фінансової допомоги, відповідно до якої позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у сумі 5400000 грн. та зобов'язався їх повернути в строк до 31 грудня 2014 року. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується розпискою відповідача. 29 січня 2013 року до договору фінансової допомоги між сторонами була укладена додаткова угода, якою було визначено графік повернення фінансової допомоги у розмірі 1094000 грн. різними частинами в строк до 30 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2013 року до грудня 2013 року. Відповідачем позику повернуто лише частково, тому просять стягнути 5390000 грн.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ТОВ АА "Агросвіт".

У апеляційній скарзі ТОВ АА "Агросвіт", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи скарги, та просив про задоволення вимог.

ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про наявність апеляційного провадження був обізнаний, оскільки отримував телефонограми, судові повістки поверталися із позначкою "за зазначеною адресою не проживає", що вважається належним повідомленням, правом участі у судовому засіданні не скористався. Шляхом надання заяв на адресу суду позов визнав.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 29 серпня 2012 року між сторонами був укладений договір фінансової допомоги, яким передбачено, що ТОВ Агропромислова асоціація "Агросвіт" передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5400000 грн., який зобов'язується їх повернути в строк до 31 грудня 2014 року.

П 3.3 Договору передбачено, що фінансова допомога вважається переданою ОСОБА_2 в момент оформлення відповідного касового ордеру та додаткової розписки, оформленої відповідачем.

29 січня 2013 року була укладена додаткова угода до договору фінансової допомоги від 29 серпня 2012 року, якою передбачено повернення частини боргу у розмірі 1094000 грн. у період з лютого 2013 року до грудня 2013 року різними частками до 30 числа кожного місяця.

З розписки від 29 серпня 2012 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_2 підтверджує факт передачі від ТОВ Агропромислова Асоціація "Агросвіт" 5400000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що хоча відповідач і визнав позов, але таке визнання суперечить закону, оскільки на підтвердження вимог не надано видаткового касового ордеру, який є належним доказом отримання готівки із каси товариства.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права, що призвело до неповного з'ясування обставин справи та ухвалення невірного рішення.

Відповідно до ч.4ст.10 ЦПК суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у праві, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів, шляхом отримання допомоги суду у вирішенні тих питань, які вона сама з об'єктивних причин не може вирішити.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Всупереч цим вимогам та ст.214 ЦПК жодної оцінки наявному в матеріалах справи договору фінансової допомоги та додатку до нього, розписці оцінка не надана, хоча відповідно до ч.2ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Оскільки між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики, і позивач не є фінансовою установою, то фінансові послуги надаються відповідно до вимог цивільного законодавства, спеціальні вимоги в якому щодо обов'язковості ордеру як умови виникнення позикових відносин не передбачені, а тому суд, не надавши жодної оцінки іншим наданим письмовим доказам, і не перевіривши їх відповідність іншим фактичним обставинам, прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні позову, не правильно застосував норми матеріального права, не повно з'ясував обставини у справі.

На підтвердження отримання коштів до апеляційної скарги були долучені видаткові касові ордера, посвідчені у встановленому порядку, які свідчать про те, що 31.08.2012 року ОСОБА_2 отримав від ТОВ АА "Агросвіт" 1700000 грн. (а.с.30), 30.08.2012 року - 2450000 грн. (а.с.31), 29.08.2012 року - 1250000 грн. (а.с.32), прибуткові ордери про наявність коштів, виписки з банківських рахунків про погашення боргу, які були долучені в порядку ч.2ст.303 ЦПК, оскільки позивачем було повідомлено про поважні причини неподання їх до суду першої інстанції.

За таких обставин, рішення суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст.213 ЦПК, тому підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором, а ч. 2 ст. 1047 вказаного Кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Надані докази у вигляді договору фінансової допомоги, та додаткової угоди до нього, розписка про отримання коштів, видаткові касові ордери підтверджують факт виникнення між сторонами позикових відносин (а.с.3-4,5,6,30,31,32), а тому вимоги слід вважати обґрунтованими.

Водночас, як на час звернення із позовом до суду, так і вирішення справи судом першої інстанції, право вимоги щодо стягнення коштів настало лише по зобов'язаннях в межах боргу в сумі 1094000 грн., оскільки саме стосовно цієї суми було передбачено погашення боргу частинами (з розстроченням), то позивач має право на її стягнення достроково, а щодо решти суми боргу строк ще не настав, тому такі вимоги є передчасними, і задоволенню не підлягають.

Та обставина, що на час вирішення справи апеляційним судом, строк за договором позики в цілому настав, не дає підстав для задоволення позову, оскільки в апеляційному порядку перевіряється правильність рішення суду, виходячи з тих фактичних обставин, які мали місце на час його ухвалення.

Не заперечується сторонами, підтверджується матеріалами справи, зокрема виписками з банківського рахунку ТОВ АА "Агросвіт", копіями банківських квитанцій ОСОБА_2, актом звірки взаємних розрахунків (а.с.73-74,75,76,77,78), що кошти в розмірі 45000 грн. були повернуті ОСОБА_2 в погашення суми боргу, тому відповідно сума боргу має бути зменшена з врахуванням зазначених сум.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_2 на користь ТОВ АА "Агросвіт" підлягають 1049000 грн. (10=1049000).

Пропорційно до задоволених вимог відповідно до ст.88 ЦПК стягненню підлягають і судові витрати в розмірі 730,80 грн.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 вересня 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова асоціація "Агросвіт" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислової асоціації "Агросвіт" суму боргу в розмірі 1049000 гривень, судові витрати в розмірі 730,80 гривень, в решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: