Справа № 500/7263/14-ц
Провадження № 2/500/131/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Прибуткової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 шляхом користування спадковим майном, житловим будинком з надвірними спорудами, який складається з літ. А - дім житловий площею 34,7 кв. м, літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, а саме літ. А дім житловий площею 34,7 кв. м, літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що позивач не прийняла спадщину у встановлений строк, а саме не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_3 у передбачений строк заява про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори не була подана, тому позивач вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому просила відмовити в задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що в 1989 році вона переїхала жити до міста Ізмаїла та в спадковому будинку вже проживала позивач ОСОБА_3, де і проживає по сьогоднішній день. З позивачем ОСОБА_3 спілкується та добре її знає, позивач проживає в спадковому будинку здійснює ремонт в будинку, обробляє город.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона з 1980 року мешкає по АДРЕСА_2, де по сусідству із нею проживає позивача ОСОБА_3 Спадкодавця ОСОБА_5 знала добре, позивач ОСОБА_3 стала проживати в спадковому будинку з 1981 року та доглядала за спадкодавцем ОСОБА_5, ремонтувала будинок обробляла город. Позивач ОСОБА_3 проживала в спадковому будинку з 1981 року по теперішній час.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 27.02.1990 року, зареєстрованого за № 2/348, ОСОБА_5 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згодом було проведено перенумерацію адресного номера з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 та 25.07.2014 року комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» було видано нову технічну документацію на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.01.1991 року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом відділу РАЦСу, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 13.03.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 2/464, ОСОБА_5, все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 06.11.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3».

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), після смерті ОСОБА_5 немає.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Факт того, що позивач ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майно підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допитаними в судовому засідання, тобто ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

Крім цього, доказом вступу ОСОБА_3 у володіння спадковим майном є наявність у спадкоємця ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 27.02.1990 року, зареєстрованого за № 2/348. Факт прийняття та користування позивачем спадщиною з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_5 до даного часу підтверджується тими фактами, що позивач ОСОБА_3 постійно проживала в спадковому будинку після смерті спадкодавця утримувала його, обробляла земельну ділянку, робила ремонт, сплачувала комунальні послуги за воду, електроенергію та каналізацію.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, шляхом користування спадковим будинком, що підтверджено поясненнями свідків допитаними в судовому засіданні, то суд вважає за необхідне позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст.ст.525, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року) суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 шляхом користування спадковим майном, а саме житловим будинком з надвірними спорудами, який складається з літ. А - дім житловий площею 34,7 кв. м, літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, а саме, літ. А - дім житловий площею 34,7 кв. м, літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус