Справа № 188/64/15-ц
Провадження № 2/188/143/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Карпенко С.М.

за участю :

позивача ОСОБА_1

прокурора Бойко Т.М.

представника третьої особи управління Державної казначейської служби України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області Іващук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суду.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що Постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10. 2011року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.12. 2011 року вказана постанова районного суду скасована та провадження по в

адміністративній справі за ст. 173 КУпАП закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позивач отримав копію цієї постанови, відправленої згідно зі штемпелем на конверті в п'ятницю 20.01.2012 року простим поштовим відправленням, у вівторок 24.01.2012 року.

Внаслідок незаконних дій суду позивач зазначив, що йому була завдана моральна шкода, яка виразилася в його стражданнях і переживаннях, бо безпідставно були принижені його честь та гідність, постраждала його ділова репутація як лікаря- травматолога, який пропрацював в Петропавлівській центральній районній лікарні більше 25 років.

ОСОБА_1 зазначив, що ніколи в житті не вживав непристойних слів або нецензурної лайки, має достатній запас слів, щоб висловити будь-яку думку в літературній формі, тому незаконне визнання його судом винним у вживанні нецензурної лайки в приміщенні лікарні, в присутності хворих і медичного персоналу, на адресу медичних працівників, як було зазначено у скасованій постанові, викликало у позивача хвилю обурення, порушило його звичні життєві зв'язки, погіршило стан його здоров'я, призвело до депресивного стану, розчарування в правосудді, яке, на його погляд є залежним від місцевих можновладців і боїться їх навіть допитувати.

Позивач просить зобов'язати Державну казначейську службу України списати у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України у відшкодування завданої йому незаконними діями суду моральної шкоди 5000 (п'ять тисяч) гривень які йому виплатити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. ОСОБА_1 також зазначив, що в наслідок неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності він після цього перебував у стані депресії, в нього виникли головні болі, він соромлячись судового рішення, за власною ініціативою, обмежив своє спілкування з громадкістю та партією, активістом якої був.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Залучений за ініціативою суду прокурор проти задоволення позову заперечила, вважає моральну шкоду необгрунтованою, крім того, позивачем порушено встанавлений порядок відшкодування і відповідач по справі в особі Державної казначейської служби України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Залучене за ініціативою суду в якості третьої особи управління Державної казначейської служби України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області заперечило проти задоволення позову.

Представник третьої особи в обгрунтування заяви зазначила, що в матеріалах справи відсутні факти нанесення Державною казначейською службою України моральної шкоди позивачу.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №4, позивачем не зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір завданої йому немайнової шкоди та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, у разі закриття справи про адміністративне правопорушення слідчий, прокурор або суд зобов'язані на прохання особи письмово повідомити у місячний строк про своє рішення трудовий колектив, в якому працює особа, або за її місцем проживання. Таким правом позивач не скористався, це мало значення для відновлення приниженої честі, гідності, ділової репутації, які постраждали, як стверджує позивач, внаслідок незаконних дій суду.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили наявність заподіяної позивачу моральної шкоди.

Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду,свідків вивчивши матеріали справи, вважає що заявлені позовні вимоги є такими що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.10. 2011року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.12. 2011 року вказана постанова районного суду скасована, провадження по адміністративній справі за ст. 173 КУпАП закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" в ст.2 передбачено право на відшкодування шкоди в розмірах і в

порядку, передбачених цим Законом, у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення, а вІдповідно до ст.3 відшкодовується моральна шкода.

Право позивача, а не обов'язок діяти відповідно до вимог ст.11-14 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди..."

Відповідно до положень ст.124 Конституції України яка не містить застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування, позивач мав право на звернення до суду з відповідними вимогами.

Обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує прво особи на судовий захист.

Положенням про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" затвердженим наказом МЮУ,ГП та МФУ від 04.03.96 р. N 6/5/3/41 визначено порядок застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди..."

Відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 ст.3 Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідний територіальний орган Державного казначейства, до якого звернувся громадянин за відшкодуванням шкоди, надсилає до Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі заявку, в якій вказує суму відшкодування, а Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надсилає

заявку до Головного управління Державного казначейства України.

Головне управління Державного казначейства України перераховує вказані кошти на рахунок Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а останні - на рахунок відповідного

територіального органу Державного казначейства для виплати їх громадянинові.

Тобто відповідачем по справі є територіальний орган Державного казначейства.

Відповідно до приписів статті 33 ЦПК України у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд першої інстанції за клопотанням відповідача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовити у задоволенні позову.

Суд бере до уваги, що позивач відповідно до положень ст.33 ЦПК України не заявив клопотання про заміну відповідача навіть при залученні судом належного відповідача в якості третьої особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що неналежний відповідач це підстава для відмови у позові .

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Суд, як орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Тож відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, суд при проведенні попереднього судового засідання вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та дотримано інші норми процесуального права, якими передбачено заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Згідно п.26 Положенням про порядок застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди..." Сторони в справах відповідно до ст.14 Закону ( 266/94-ВР ) звільняються від сплати судових витрат, тож судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Витребуваний за клопотанням позивача адміністративни матеріал №3-1135/11слід повернути до архіву після набрання рішенння чинності.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", ст.33,36,119, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суду відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Адміністративни матеріал №3-1135/11 повернути до архіву після набрання рішенння чинності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна