Номер провадження 22-ц/788/643/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе"

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе»,

про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду 30000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе" посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність позивачкою обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

ПАТ "Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе" по суті доводить, що суд першої інстанції не врахував відсутність належних доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди позивачці. Вказує, що суд необґрунтовано завищив розмір моральної шкоди та не врахував причину смерті ОСОБА_4 та те, що останній знав про наявність шкідливих умов праці, але продовжував працювати, бо отримував за це пільги та компенсації. Також доводить, що оскільки дружина ОСОБА_4 отримала одноразову допомогу в розмірі приблизно 180000 грн. та має право на отримання допомоги по втраті годувальника, тому відсутні підстави для відшкодування товариством моральної шкоди.

У судовому засіданні представник ПАТ "Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе" Гоч В.М. підтримав доводи апеляційної скарги, а представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заперечував проти них, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_3 з 12 червня 1986 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживали за однією адресою, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

З 20 жовтня 1987 року по 30 липня 2010 року ОСОБА_4 працював у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21 вересня 2012 року ОСОБА_4 встановлено професійне захворювання: ХОЗЛ пилової етнології І ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук. Міофіброз м'язів передпліч та плечового поясу, двосторонній плечелопатковий периартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових, променево-зап'ястних і міжфалангових суглобів, зі стійким больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалої дії локальної вібрації, фізичного перенапруження. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст.

Відповідно до цього акту причиною професійного захворювання, встановленого ОСОБА_4 є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, показників важкості праці та впливу локальної вібрації. Професійне захворювання виникло в зв'язку з недосконалістю технологій, тривалою роботою в шкідливих умовах праці, відповідальною особою за ці факти є відповідач (п. 19 акту).

24 жовтня 2012 року МСЕК встановила ОСОБА_4 ІІІ групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до довідки Сумської обласної МСЕК від 18 жовтня 2013 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_4, з вищевказаним профзахворюванням.

Роботодавцем (відповідачем) було порушено право ОСОБА_4 на безпечні умови праці, внаслідок чого у нього виникло професійне захворювання, що спричинило його смерть, внаслідок якої позивачці ОСОБА_3 була завдана моральна шкода, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких вона зазнала від протиправної поведінки відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено позивачкою, тоді як ПАТ "Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе" на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надало належних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням на правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 153 КЗпП України роботодавець зобов'язаний створити безпечні умови праці для особи, що працює за трудовим договором.

Як встановлено судом першої інстанції, та не спростовано відповідачем, таких умов праці роботодавець для ОСОБА_4 не створив, що призвело до його профзахворювання, а потім і смерті від цього профзахворювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За змістом закону, проявами моральної шкоди є душевні страждання, які завжди є у випадках вчинення правопорушення відносно особи (потерпілого), членів її сім'ї чи близьких родичів, а тому завжди є і моральні страждання з приводу порушення прав фізичної особи.

Відповідно до частин 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов правильних по суті висновків про те, що позивачка втратила чоловіка, понесла значні моральні страждання, які носять триваючий характер, життя людини є найвищою соціальною цінністю.

Оскаржуване рішення ухвалено з урахуванням усіх обставин, що мають істотне значення та з дотриманням названих положень законів, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу до уваги не приймаються, і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Колегія суддів також вважає, що при розгляді справи не було допущено порушень процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалою судді апеляційного суду Сумської області від 19 березня 2015 року відстрочено ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 121,80 грн. до ухвалення судового рішення у справі. Оригінал платіжного доручення від 31 березня 2015 року про сплату зазначеної суми судового збору був наданий представником відповідача в судовому засіданні апеляційного суду Сумської області до постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

.