АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1505/15 Головуючий 1 інстанції: Григор'єв Б.П.
Справа № 641/2954/14-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальності "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом, в якому поросило стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору у розмірі 32 622,65 грн., стягнути солідарно з ТОВ "УФА "ВЕРУС" в особі філії "ТОВ "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору у розмірі 200 грн., стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 326,23 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що строк дії кредитного договору сплив 27.07.2010 року, а з урахуванням умов про збільшення строку позовної давності до 5 років, строк позивної давності спливає 27.07.2015 року.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позову, виходив з того, що право позивача порушено, підлягає захисту, але позивач пропустив строк позовної давності.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції і на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення і ухвалює нове з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4. отримала згідного договору кредиту грошові кошти.

ОСОБА_4 не заперечує проти того, що нею були отриманні гроші у сумі зазначеній позивачем, що має заборгованість за вказаним договором, але посилалася по перше на те, що не всі сплачені нею гроші в погашення кредиту позивачем були враховані і крім цього вважала, що позивач пропустив строк позовної давності, яку просила застосувати до правовідносин, що виникли між нею та позивачем.

В судовому засіданні апеляційного суду були перевірені заперечення відповідача щодо не повного зарахування Банком сплачених нею сум, а саме по 300 грн., які були сплачені - 09.10.2007 р, 26.02.2008р., 19.03.2008 р., 07.05.2008р. та 800 грн. -17.02.2009року.

Позивач довів, що у вказані дати відповідачем були перераховані гроші за враховані в погашення тіла кредиту та прострочених за кредитом процентів.

Представник відповідача ОСОБА_5, погодився, що всі сплачені відповідачем суми в погашення кредити враховані позивачем і вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню лише з підстав пропущення позивачем строків позовної давності.

З кредитного договору № НАХRRСІ16080001 від 28.07.2007 року вбачається, що Банк зобов'язався надати ОСОБА_4. кредит в сумі 2750грн.. а вона зобов'язується повернути кредитні гроші та сплатити проценти за користування та комісійної винагороди ті інші передбачені договором платежі.

Відповідач станом на 26.11 2013 року має заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом - 2445, 71,

заборгованість по процентам за користування кредитом - 11649грн.85 коп,

заборгованість по комісії за користування кредитом - 495 грн,

пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16002грн. 44 коп.,

штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1529 грн. 65 коп. (процентна складова).

Вказана заборгованість відповідачем оспорювалася виходячи з того, що не всі вищенаведені сплачені нею суми, на її думку були враховані позивачем, але представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду погодився з наведеним розміром заборгованості.

Щодо доводу відповідача стосовно застосування строку позовної давності с посиланням на те, він має відраховуватися з дати, коли відповідач здійснив останній платіж, то судова колегія з чим не погоджується і не вбачає підстав для застосування строків позовної давності.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі

Як вбачається з п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ("Стандарт") строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, та всіх плат за вказаним договором, встановлено строком 5 років.

З вказаними умова, які були надані їй у письмовій формі, ОСОБА_4 ознайомлена, про що свідчить її підпис (7-11)

Що саме ці умови існували на час укладення договору підтверджено наказом Банку

Доказів того, що існували інші умови відповідачем суду не надано.

Початок перебігу позовної давності передбачено ст.. 261 ЦК України і ч. 5 якої встановлює, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Термін дії кредитного договору встановлено до 27.07.2010 року. З урахуванням п'яти річного строку позовної давності, строк позовної давності спливає 28.07.2015 року. Позивав з позовом до суду звернувся 26.03.2014 року, тобто в межах строків позовної давності.

Посилання відповідача і суду першої інстанції на застосування до вказаних правовідносин Закону України "Про захист прав споживачів", яким заборонено вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, то відсутні правові підстави для застосування цього Закону, оскільки вказана норма права по-перше стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту. А по-друге позивач не пропустив строк позовної давності.

Враховуючи, що зобов'язання по поверненню кредиту відповідачем не виконані, строк звернення до суду позивачем не пропущено, то відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Згідно договору поруки, укладено між Банком та поручителем відповідачем Товариства з обмеженою відповідальності "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова, поручитель взяв на себе зобов'язання по виконання ОСОБА_4 кредитного договору.

Як передбачено ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Стаття 554 передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Оскільки договором поруки від 22 березня 2011 року встановлено, що поручитель несе відповідальність в розмірі 200 грн., то вказана сума підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителя.

Загальна сума заборгованості становить 32622 грн. 65 коп., з якої підлягає стягненню з ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 32422грн.65коп і солідарно з поручителем 200 грн.

Судові витрати на користь позивача судова колегія стягує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судові витрати складають 489грн.34коп., а саме судовій збір сплачений при подачі позовної заяви - 326грн.23 коп. та при подачі апеляційної скарги - 163 грн. 11коп. і підлягають стягненню з ОСОБА_4

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов і він підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2014 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № НАХRRСІ16080001 від 28.07.2007 року в розмірі 32422 грн. 65 коп.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальності "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" в особі філії "Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк судові витрати в сумі 489 грн. 34 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії