АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1114/2015 Головуючий у першій інстанції - Волкова С.Я.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача Бічукова А.В.,

представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось суду з позовом до ТОВ «Фактор Ексім», ОСОБА_3, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 904 092 долари 04 центи США, що еквівалентно 198 640 018 грн. 93 коп. та пеню в сумі 14 671 526 грн. 93 коп. (Т. 2, а с. 202, 203).

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що 04.06.2007 між ним та ТОВ «Фактор Ексім» було укладено договір № 0 про надання кредитних коштів. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання, 20.11.2008 між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 236139. ТОВ «Фактор Ексім» порушило зобов'язання за кредитним договором, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2010 позов задоволено - стягнуто солідарно з ТОВ «Фактор Ексім» та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором (Т.1, а.с. 139, 140).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2010 скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2010 в частині стягнення з ОСОБА_3, як поручителя, на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні даної позовної вимоги з огляду на припинення поруки, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 559 ЦК України. В частині стягнення з ТОВ «Фактор Ексім» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором рішення суду також скасовано із закриттям провадження у справі у зв'язку з тим, що дані вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (Т.1, а.с. 266-272).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.01.2011 скасовані рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.03.2010 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2010, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т.1, а.с. 300, 301).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2011 в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 відмовлено, а в частині вимог до ТОВ «Фактор Ексім» провадження у справі закрито (Т.2, а.с. 79-85).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2011 апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилено, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2011 залишено без змін (Т.2, а.с. 125-131).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2011 скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2011 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2011, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т.2, а.с. 182-184).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2012 позов задоволено - стягнуто солідарно з ТОВ «Фактор Ексім» та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 904 092 долари 04 центи США, що станом на 27.10.2011 за курсом НБУ еквівалентно 198 640 018 грн. 93 коп. та пеню в сумі 14 671 526 грн. 93 коп. (Т.3, а.с. 9-12).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.10.2012 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ТОВ «Фактор Ексім» відхилено, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2012 залишено без змін (Т.3, а.с. 121-125).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.02.2013 скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2012 та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 25.10.2013, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т.3, а.с. 167-170).

За результатом нового розгляду справи оскаржуваним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2014 позов задоволено - стягнуто солідарно з ТОВ «Фактор Ексім» та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 904 092 долари 04 центи США, що станом на 27.10.2011 за курсом НБУ еквівалентно 198 640 018 грн. 93 коп. та пеню в сумі 14 671 526 грн. 93 коп. (Т.4, а.с. 39, 40).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в повному обсязі та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 Вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про стягнення кредитної заборгованості з поручителя, оскільки договір поруки є припиненим у зв'язку із збільшенням обсягу відповідальності поручителя без його згоди, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржено представником відповідача ОСОБА_3 фактично лише в частині щодо стягнення з останнього, як поручителя, заборгованості за кредитним договором. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, рішення суду в оскаржуваній частині повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки щодо вчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за його користування, а отже, в силу вимог закону, повинні нести солідарну відповідальність перед кредитором, оскільки підстави для висновку про припинення поруки відсутні.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2007 між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого на даний час є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 з ТОВ «ВКФ «ЗКОМ» (яке в подальшому було перейменовано в ТОВ «Фактор Ексім»).

Згідно п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит у валютах, вказаних в договорі, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 30 000 000,00 доларів США, у порядку та на умовах, зазначених в договорі.

Кредитним договором також, передбачено, що надання кредиту здійснюється у повному обсязі в термін, не пізніше 04.12.2008, із розміром відсоткової ставки 10% річних за користування кредитними коштами, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково), відповідно до умов договору. Повернення кредиту повинно бути здійснено в тій самій валюті, в якій було отримано відповідний транш. За використання кредитних коштів понад встановлений термін процентна ставка встановлюється в розмірі 15% річних. Такий розмір ставки встановлюється до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором.

20.07.2007 позивач уклав з ТОВ «Фактор Ексім» додаткову угоду № 1 до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії, за умовами якої сторони домовилися викласти абзац п. 1.1 договору в наступній редакції: «Банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кредит у валютах, вказаних в договорі, у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 40 000 000,00 доларів США, у порядку та на умовах, зазначених в договорі».

За період з 12.06.2007 по 02.08.2007 позичальнику було надано кредитні кошти на загальну суму 40 000 000,00 доларів США.

У подальшому між сторонами за кредитним договором були внесені зміни та доповнення до нього. Зокрема, 04.12.2008 укладено додаткову угоду № 5, згідно якої сторони встановили нові відсоткові ставки, а саме за користування кредитними коштами -15%, а за користування кредитними коштами понад встановлений термін - 30%. Додатковою угодою від 30.01.2009 встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 01.04.2009.

З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 20.11.2008 між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 236139.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ «УкрСиббанк» зазначило, що у зв'язку порушенням ТОВ «Фактор Ексім» взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, повинен нести і поручитель.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Однією з підстав припинення поруки, передбаченою ч. 1 ст. 559 ЦК України є зміна зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до частини 1 статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 1.3.1 договору за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 10 % за кредитами в доларах США.

Відповідно до п. 1.3.2 договору за користування кредитними коштами понад встановлений термін в розмірі процентна ставка встановлюється в розмірі 15 % в доларах США.

Згідно п. 1.2.2. кредитного договору позичальник в будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі, тобто в термін не пізніше 04.12.2008.

30.07.2007 між кредитором та боржником було укладено додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої було викладено преамбулу кредитного договору в іншій редакції та змінено адреси та інші реквізити сторін.

03.07.2008 сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до умов якої були зазначені нові банківські рахунки позичальника з яких кредитор мав право здійснювати списання грошових коштів.

Додатковою угодою № 4 від 17.11.2008 сторони внесли зміни до кредитного договору та вказали додаткові способи забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором.

04.12.2008 між кредитором та боржником було укладено додаткову угоду № 5, відповідно до якої були змінені п. 1.3.1 та п. 1.3.2 договору. Пунктом 1.3.1 в новій редакції було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та визначено, що за використання кредитних коштів за кредитами в доларах США встановлюється процентна ставка в розмірі 15% річних. Відповідно ж до п. 1.3.2. договору за користування кредитними коштами за кредитами в доларах США понад встановлений термін процентна ставка встановлювалася в розмірі 30% річних.

Пунктом 1 додаткової угоди № 5 від 04.12.2008 кінцевий термін повернення кредиту було встановлено 30.01.2009.

28.01.2009 між кредитором та боржником укладено додаткову угоду № 6, якою було продовжено кінцевий термін повернення кредиту до 17.02.2009.

Крім того п. 3 вказаної додаткової угоди було встановлено комісію за внесення змін до кредитного договору в розмірі 2 000,00 грн., які позичальник зобов'язаний був сплатити не пізніше 06.11.2009.

30.01.2009 між сторонами кредитного договору укладено додаткову угоду № 7, якою кінцевий термін повернення кредиту встановлено 01.04.2009.

Означені вище додаткові угоди були укладені кредитором і боржником без повідомлення та згоди поручителя (ОСОБА_3).

Водночас, звертаючись до суду з вимогами про солідарне стягнення заборгованості з боржника і з поручителя ПАТ «УкрСиббанк» зазначало, що 04.03.2009 між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного вище договору поруки за умовами якої ОСОБА_3 надав свою згоду на збільшення розміру відповідальності за сумою кредиту 40 000 000 доларів США, відсотками 15% річних та термін повернення кредиту 01.04.2009.

Заперечуючи факт підписання вказаної угоди, ОСОБА_3 просив суд витребувати у позивача оригінал вказаного правочину на підставі ст. 64 ЦПК України, якою встановлено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригіналу.

Скасовуючи рішення судів та повертаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, суд касаційної інстанції вказав на те, що місцевий суд у порушення вищевказаних норм процесуального закону клопотання ОСОБА_3 залишив без задоволення, оригінал додаткової угоди № 1 не витребував і не дослідив, прийняв ксерокопію оспорюваної угоди як належний доказ у справі та поклав її в основу рішення.

Під час нового розгляду справи судом першої інстанції призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу та витребувано у позивача оригінал додаткової угоди № 1 до договору поруки (Т. 3, а.с. 223, 224), яка була надана банком до експертної установи (експерта).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24.10.2014 № 677/678/14-32, підпис від імені ОСОБА_3 у графі «Поручитель: ОСОБА_3» в додатковій угоді № 1 від 04.03.2009 до договору поруки № 236139 від 20.11.2008, що укладений від імені ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів і підпис виконаний самим ОСОБА_3.

В основу мотивації для подання апеляційної скарги ОСОБА_3 покладено те, що порука припинилась на підставі положень ч. 1 ст. 559 ЦК України внаслідок зміни зобов'язання (кредитного договору) без згоди поручителя (ОСОБА_3), внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Колегія суддів, не може погодитись з такими доводами апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Поручитель надавав свою згоду в договорі поручительства на збільшення розміру відповідальності, які існують в теперішній час так і тих, які можуть виникнути в майбутньому (п. 1.1. договору поруки).

04.03.2009 між поручителем та кредитором було підписано додаткову угоду №1 якою поручитель письмово надав свою згоду на збільшення розміру відповідальності за сумою кредиту, відсотками та терміном повернення.

Таким чином, поручитель укладаючи додаткову угоду № 1 від 04.03.2009 письмово надав свою згоду на всі зміни, які були укладені між кредитором і боржником.

Слід зауважити, що відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується із зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Враховуючи той факт, що поручитель надав свою згоду на збільшення розміру відповідальності, шляхом підписання додаткової угоди № 1 до договору поруки, а також шляхом умови договору поруки (п. 1.1.) про надання на збільшення згоди в майбутньому - договір поруки не є припиненим.

Цивільним кодексом України не віднесено до підстав припинення зобов'язання закінчення строку дії договору. Відтак припинення строку дії основного договору, забезпеченого порукою, не є підставою припинення поруки. Зміна умов зобов'язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя може припинити поруку лише у випадку, коли зазначене призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за забезпеченим порукою зобов'язанням.

Збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни забезпеченого порукою зобов'язання слід розуміти як підвищення розміру процентів або встановлення нових умов щодо порядку зміни розміру процентної ставки, що призведе до її збільшення; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; установлення або збільшення розміру неустойки; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо.

Згода поручителя надається в порядку та у спосіб, який передбачений договором поруки. Якщо договором поруки передбачено зміну його умов за письмової згоди сторін, то у такому разі саме лише повідомлення кредитором або боржником поручителя про зміну умов договору не є доказом надання поручителем згоди.

Не є збільшенням основного зобов'язання надання чергового траншу за договором про відкриття кредитної лінії, що забезпечений договором поруки.

У разі якщо поручитель під час укладення договору поруки погодив встановлення у майбутньому розміру процентної ставки за кредитним договором на підставі додаткових договорів, то таке встановлення процентної ставки за додатковими договорами не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя і не може бути підставою для припинення договору поруки згідно із статтею 559 ЦК України.

Отже, враховуючи той факт, що поручитель уклавши додаткову угоду № 1 до договору поруки погодив всі зміни, які були внесені сторонами кредитного договору (кредитором і боржником), зокрема, щодо суми кредиту, відсотків та терміну його повернення, на переконання колегії суддів, відсутні жодні належні правові підстави для висновку про припинення поруки у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності поручителя без його згоди, оскільки така згода була надана поручителем у спосіб погоджений сторонами.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті справедливе рішення про стягнення наявної заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржника і поручителя.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія судді приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Ексім», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді