АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4614/15 Справа № 204/1579/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Городничої В.С., Куценко Т.Р.

при секретарі - Левцунові І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Красногвардійський РВ у м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року скасовано арешт, накладений ухвалою цього ж суду від 14 липня 2014 року на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування забезпечення позову зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду в силу ст.312 ЦПК України скасувати та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_3 в скасуванні заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення та усунення перешкод у користуванні власністю, у квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 квітня 2014 року позови об'єднані в одне провадження.

10 липня 2014 року від первісного позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, здійснення опису та вилучення її з незаконного володіння ОСОБА_2

14 липня 2014 року заява про забезпечення позову задоволена частково, накладено арешт на спірну квартиру.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п.4).

Ухвала про забезпечення позову постановлюється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п.7).

03 березня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що рішенням Красногвардійського районного суду від 05 грудня 2014 року встановлено, що сторони проживали однією сім'єю з 20 травня 2004 року по 2009 рік, а в решті позовних вимог сторін відмовлено. Рішення набрало законної сили 23 лютого 2015 року ухвалою апеляційного суду, а тому необхідність в забезпеченні позову відпала.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року заяву було задоволено, скасовано арешт спірної квартири, накладений ухвалою цього ж суду 14 липня 2014 року.

У відповідності до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9 роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Постановляючи 19 березня 2015 року ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції правильно послався на те, що у зв'язку з тим, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2014 року набрало законної сили, а тому на підставі ч.6 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані.

Проте, під час судового засідання апеляційного суду Дніпропетровської області 15 квітня 2015 року було встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 березня 2015 року відкрите касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2015 року, а тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року необхідно скасувати, заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення як передчасно подану.

Роз'яснити, що це не позбавляє ОСОБА_3 права звернутися з такою ж заявою після вирішення спору Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 липня 2014 року, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Городнича В.С.

Куценко Т.Р.