справа № 208/7088/15-ц
№ провадження 2/208/2306/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- позивача ОСОБА_1,

- представника позивача ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до ОСОБА_3 про усунення від спадкування.

У своєму позові позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона зі своє матір'ю ОСОБА_4 проживала з 21.10.1983 року по 31 серпня 2008 року в будинку АДРЕСА_1. Мати померла від хвороби серця. Її мати ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 шляхом укладання шлюбу з ОСОБА_6 та в шлюбі народилась сестра ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1981 році шлюб було розірвано та 06 березня 1982 року уклала шлюб з ОСОБА_8, від якого народилась позивач ОСОБА_1 Починаючи з 1997 року, після смерті бабусі, зловживаючи спиртними напоями, ОСОБА_9 попала в наркологічне відділення 1-ї міської лікарні м.Дніпродзержинська, де перебувала на стаціонарному лікуванні, після виписки стан її здоров'я покращився, однак вона не припинила зловживати алкоголем. Стадія хвороби перейшла у залежність з періодами загострення. В 2007 році мати поламала ногу, що в подальшому погіршило її стан здоров'я. При цьому на фоні такої клінічної картини, мати здобула загострення серцевої хвороби, з чим неодноразово зверталась до лікарських установ і перебувала на обліку, також мала проблеми з ногами - не могла вільно пересуватися, потребувала системного стороннього догляду. За її життя, вона, рідний брат її та його сім'я доглядали за нею. Відповідач - сестра ОСОБА_3 у віці близько 20 років переїхала від них, оскільки вийшла заміж та в подальшому жила окремо, до матері вона не навідувалась, бо вважала її неблагополучною, у зв'язку з тим, що та зловживала алкоголем, при цьому фінансово не допомагала. Вважає, що її сестра не приймала участі у догляді за матір'ю, під час її хвороби, ухилялась від надання їй допомоги та не давала грошей на придбання ліків. ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_9 померла та всі витрати на організацію поховання вона взяла на себе. Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй ? частину житлового будинку АДРЕСА_1. Його спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках вона та її зведена сестра ОСОБА_3. На початку квітня 2015 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де дізналася про те, що відповідач також звернулась із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що її сестру може бути усунено від права на спадкування, оскільки за життя матері, яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, вона ухилялася від надання їй допомоги та належного догляду.

Тому просить суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 876,16 грн. та витрати на забезпечення доказів в судовому процесі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з ОСОБА_3 на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 876,16 грн. та витрати на забезпечення доказів в судовому процесі 243,60 грн. Посилалась в судовому засіданні на обставини викладені в позові.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 876,16 грн. та витрати на забезпечення доказів в судовому процесі 243,60 грн. Посилалась в судовому засіданні на обставини викладені в позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволені позову, посилалась на обставини викладені в запереченні на позов. У 1999 році вона вийшла заміж та почала проживати в м.Дніпропетровську. Працює медсестрою в школі та не має грошей. Зазначила, що її мати в останній рік життя знаходилася в нормальному, дієздатному стані. Допомагати мамі матеріально у неї не було можливості. Тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 суду зазначила, що вона позивачу є сусідкою. Пояснила суду, що позивач постійно доглядала ОСОБА_9, яка була їй сусідкою. Відповідача ОСОБА_3 у ОСОБА_9 бачила в 2004-2005 роках, після того вона до ОСОБА_9 не приходила. Останній час ОСОБА_9 хворіла, говорила, що болить серце, зламана рука була, важко пересувалася.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_11 суду пояснив, що він є рідним братом померлій ОСОБА_9. Зазначила, що ОСОБА_9 під час свого життя страждала на алкоголізм. Він її провідував та купував для неї ліки, продукти. Проживала ОСОБА_9 одна. Зазначив суду, що відповідач ОСОБА_3 також потребувала матеріальної допомоги, а тому не мала змоги допомагати своїй матері ОСОБА_9, але могла допомагати їй морально.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_11 Зазначила суду, що сестра його чоловіка ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями. ОСОБА_11 постійно допомагав своїй сестрі, купував їй продукти харчування, ліки. Позивач також постійно допомагала своїй матері, купувала ліки, продукти, а відповідач в свою чергу взагалі не допомагала їй, а ні морально, а ні матеріально.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою сторонам. Зазначила суду, що ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями. ОСОБА_11 та позивач ОСОБА_14 постійно допомагали ОСОБА_9, купували їй продукти харчування, ліки, а відповідач взагалі не допомагала їй, а ні морально, а ні матеріально.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_15 суду пояснила, що вона мати чоловіка ОСОБА_3 Зазначила суду, що позивач ОСОБА_14 та померла ОСОБА_9 не дозволяли ОСОБА_3 приїздити до матері, навідувати її. В 2014 році відповідач разом з онуками навідували ОСОБА_9, але ОСОБА_3 не заходила до будинку, оскільки не хотіла конфліктувати із ОСОБА_9. Підтвердила те, що відповідач в 2015 року один та два рази на три місяці приїздила до ОСОБА_9.

В якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є хрещена відповідачу. Підтвердила те, що відповідач ОСОБА_3 іноді приїздила до матері, але та не відчиняла їй двері. Зазначила, що вона давала відповідачу кошти для придбання продуктів харчування для матері, оскільки у останньої їх не було.

В судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3, яка проживала в м.Дніпропетровську довгий час. Підтвердила факт того, що відповідач не мала можливості допомагати матері, оскільки самій не вистачало коштів на життя, чоловік її покинув із хворою дитиною.

Вислухавши позивача, відповідача та свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є дочками ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_18, актовий запис № 3686, свідоцтвом про смерть, актовий запис № 304, показами свідків, а також визнано сторонами по справі, і згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню у справі.

Після смерті ОСОБА_9 залишилась спадщина, яка складається з ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, що вбачається з витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно від 17.09.2008 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.12.2004 року.

Після смерті ОСОБА_9 сторони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що сторони на момент смерті ОСОБА_9 є повнолітніми доньками спадкодавця та мають право на спадкування по половині частки спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_9 до своєї смерті хворіла, загостренням серцевої хвороби.

Доглядом за ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та її похованням займалися позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_11, купували їй їжу та ліки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не мала можливості утримувати ОСОБА_9, оскільки у неї на утриманні знаходився син ОСОБА_19 - хворий на порушення психологічного розвитку, а також остання проживала в іншому місті в м.Дніпропетровську. Судом також встановлено, що відповідач не спілкувалася з матір'ю останні перед її смертю роки та не приймала участь в її утриманні та догляді, у зв'язку з тим, що не мала можливості та достатньо коштів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, згідно ч.ч.3, 5, 6 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення статті 1224 ЦК України поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, роз'яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У своїх рекомендаціях Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, зазначив, що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України, має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Частиною третьою ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, позивачем не надано належних доказів та на їх підтвердження, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги від відповідача, остання мала можливість її надати, проте ухилилась від обов'язку щодо її надання. Позивачкою ОСОБА_1 не доведено умисне ухилення відповідачки ОСОБА_3 від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме відповідачки, а лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Таким чином, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідачка навмисно ухилялася від надання допомоги матері, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, тому вона повинна бути усунута від спадкування є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано суду належних доказів, тому суд вважає, що вони є не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування не підлягають задоволенню, а також не підлягають задоволенню й вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 11, 16, 1216, 1217, 1224 ЦК України, ст.ст. 3-6, 10, 11, 60, 89, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.