Дата документу 02.04.2015
Справа № 501/5421/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі - Тимко М.Л.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа служба у справах дітей Іллічівської міської ради Одеської області) про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_3 з позовом (з урахуванням уточнень та змін в остаточній редакції) до ОСОБА_2 в якому просить визначити місце проживання її онука, сина відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її мешкання: АДРЕСА_1, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання онука ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-3, 109-110).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її дочка ОСОБА_5 з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 вересня 2003 року. За час перебування їх у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_6 її дочка померла, а дитина залишилась проживати в сім'ї бабусі. Після смерті матері дитини, позивач стала опікуватися долею онука, доглядає за ним, утримує його, піклується про стан його здоров'я та всебічний розвиток. Батько дитини, ОСОБА_2, не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, не дбає про сина, не цікавиться його розвитком та життям, не бере участі в його вихованні та утриманні, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи, відвідує сина рідко. Весь тягар по утриманню та вихованню малолітнього онука ліг на плечі бабусі, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що його син ОСОБА_2 дійсно проживає з ОСОБА_3, яка піклується про онука, виховує та утримує його, дитині подобається жити з бабусею. Не заперечував проти визначення місця проживання сина з позивачем ОСОБА_3, оскільки це в інтересах дитини, та проти стягнення аліментів, але просив суд врахувати, що на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповісти та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27 серпня 2005 року ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (а.с.32), який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.30).

ОСОБА_6 приходився рідним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.25).

ОСОБА_5 з 27 листопада 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, відповідачем по справі (а.с.48), після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_5», шлюб між ними було розірвано 17 вересня 2003 року (а.с.33). За час перебування їх у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 (а.с.31).

В подальшому ОСОБА_5 змінила прізвище на «ОСОБА_5», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.28).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №502 (а.с.23).

Після смерті ОСОБА_5, її син ОСОБА_2 залишився проживати з бабусею ОСОБА_3

Як було встановлено судом і не заперечувалось сторонами, після смерті матері дитини, ОСОБА_3 стала опікуватися долею онука, доглядає за ним, утримує його, піклується про стан його здоров'я та всебічний розвиток. Батько дитини, ОСОБА_2, відвідує сина рідко не цікавиться його розвитком та життям, не бере участі в його вихованні та утриманні, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи. Таким чином весь тягар по утриманню та вихованню малолітнього онука ліг на плечі бабусі, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Рішенням служби у справах дітей Іллічівської міської ради Одеської області №14 від 28 липня 2014 року, передано малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виховання та утримання ОСОБА_3 тимчасово, до вирішення питання про встановлення правового статусу дитини та форми його подальшого влаштування. Відповідальність за життя та здоров'я малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, покладено на гр.України ОСОБА_3 (а.с.36).

ОСОБА_2, 2000 року народження, надав письмову згоду на проживання разом з бабусею ОСОБА_3 (а.с.49).

Згідно інформації, наданої директором Іллічівської загальноосвітньої школи №7, ОСОБА_2 проживав разом з матір'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які опікувалися його вихованням, утриманням та навчанням, після смерті матері ОСОБА_2 залишився проживати з ОСОБА_3 Дитина повністю забезпечена одягом, підручниками та шкільним приладдям. ОСОБА_3 повсякчас цікавиться успіхами ОСОБА_2 у школі, його поведінкою, відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_2, ОСОБА_2, жодного разу не був присутній на класних та шкільних батьківських зборах, не цікавився навчанням сина, не надавав йому допомоги, не спілкувався з ним в межах школи (а.с.76).

Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а дитиною, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

У відповідності до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

При вирішенні спору щодо місця проживання неповнолітнього ОСОБА_2, 2000 року народження, суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні ставлення батька та бабусі до виконання обов'язків щодо виховання та утримання дитини, вік дитини, стан її здоров'я.

Відповідач мешкає окремо, про сина не турбується, матеріальної допомоги на його утримання не надає.

У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом.

У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище і стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини.

Також суд зазначає, що батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа служба у справах дітей Іллічівської міської ради Одеської області) про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову, тобто з 28 жовтня 2014 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя