Провадження № 4-с- 8/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Боровик О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Кредитна спілка »Співдружність», на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду зі скаргою і просить визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Бурли В.Е. при винесенні постанови ВП № 39590549 про відрахування боргу за виконавчим провадженням з його пенсії та скасувати її.

Крім того, просить поновити його порушені права шляхом стягнення на його користь безпідставно одержані стягувачем кошти.

Посилається в скарзі на те, що 05.06.2013 року було ухвалено рішення про стягнення з нього боргу на користь стягувача.

19.12.2014 року він отримав відповідь ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві на своє звернення до прокуратури, яким йому було повідомлено, що дії державного виконавця є правомірними по здійсненню відрахувань з його пенсії в межах виконавчого провадження.

Вважає, що саме з цього моменту у нього починається строк на оскарження дій державного виконавця.

Вважає такі дії державного виконавця незаконними, так як він не був попереджений про звернення стягнення на його пенсію, постанова державного виконавця про це йому не направлялася, а тому вважає, що строк для звернення до суду ним не пропущений, так як почне відраховуватися лише з моменту вручення йому належним чином підписаного оригіналу даної постанови.

Крім того, сума боргу за виконавчим документом становить 43 784, 20гр., а згідно зі ст.68 Закону України» Про виконавче провадження» звернення стягнення на пенсію можливе лише на суму, що не перевищує 3 мінімальні заробітні плати та в разі відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

В судовому засіданні представник заявника в обґрунтування скарги також посилався на те, що на виконанні у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження щодо дружини заявника, а тому державний виконавець зобов»язаний був направити виконавче провадження для об»єднання зі зведеним виконавчим провадженням у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Зацікавлена особа в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином та в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України.

Про причини неявки суд до відома не поставив.

Заперечень проти скарги не подав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення,дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Виходячи з цього та належного повідомлення суб»єкта оскарження про час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Представник стягувача в судовому засіданні, заперечуючи проти суті скарги,посилався на те, що дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відповідали вимогам ст.ст.20, 68 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, КС »Співдружність», як стягувач, в порядку ч.1 ст.20 Закону має право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції.

Послався також на те, що з точки зору даного Закону в зведеному виконавчому провадженні об»єднуються виконавчі документи щодо одного боржника, а не різних, а тому виконавче провадження щодо заявника не може об»єднуватися з виконавчим провадженням, відкритим ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві щодо його дружини, як солідарного боржника з ним за рішенням суду від 05.06.2013 року.

Подав до суду заяву, якою просить залишити скаргу без розгляду, т.я. вважає, що про порушення своїх прав заявник дізнався 28.11.2014 року, а до суду звернувся 19.12.2014 року.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За змістом ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

За правилами ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення строку чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальні дії. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі.

В той же час, ні заявник при зверненні до суду зі скаргою, ні його представник у судовому засіданні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку не подали, поважності причин пропуску строку звернення до суду не вказали.

Навпаки, представник заявника в судовому засіданні посилався на те, що строк для звернення до суду заявником не пропущено, так як про порушення свого права він дізнався з листа ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 15.12.2014 року, а до суду звернувся 19.12.2014 року, тобто у встановлений законом строк.

Суд не приймає до уваги посилання з цього приводу в скарзі заявника до суду та твердження представника заявника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження ВП №339590549 було відкрито головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Бурлою В.Е. 03.09.2014 року.

В цей же день постановою головного державного виконавця було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в розмірі 20% щомісяця до повного погашення боргу, яка була направлена на виконання до бухгалтерії ГУ ПФУ у м. Києві.

З акта державного виконавця від 26.11.2014 року, складеного в присутності іншого державного виконавця Стельмах О.О. та засвідченого його підписом, вбачається, що заявник у цей день на прийомі у державного виконавця ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та зняв з нього копії.

28.11.2014 року заявник звернувся з листом до прокуратури Шевченківського р-ну м. Києва і в зверненні посилався на незаконність дій державного виконавця щодо звернення стягнення на його пенсію.

Тобто, про вчинені державним виконавцем дії, направлені на виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на пенсію, заявник дізнався 26.11.2014 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, що і стало причиною його звернення до прокуратури району.

Акт державного виконавця від 26.11.2014 року представником заявника в судовому засіданні не спростовувався, як і посилання на порушення своїх прав у зверненні до прокуратури 28.11.2014 року.

За таких обставин, враховуючи позицію заявника та його представника з цього приводу, відсутність клопотання про поновлення строку для звернення до суду, суд приходить до висновку,що заявник пропустив встановлений законом строк для звернення до суду зі скаргою.

З врахуванням викладеного суд вважає безпідставними посилання як самого заявника в скарзі, так і його представника в судовому засіданні, на лист ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 15.12.23014 року, так як сам представник заявника в судовому засіданні пояснив, що даним листом надавалася відповідь заявнику на його звернення до прокуратури району.

/ а.с. 39 - 45 /

Крім того, відповідно до ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Тобто, законом не передбачено направлення такої постанови сторонами виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК /нині ст.ст. 69, 73 ЦПК/ залишається без розгляду.

Суд враховує при цьому, що відповідно до абз.4 п.16 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

В той же час, в абз.3 даного пункту зазначено, що строки звернення до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Тобто, як з точки зору гл.6 ЦПК України, так і з даної постанови Пленуму, право на звернення до суду є строковим.

З точки зору ч.3 ст.385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог ст.73 ЦПК України.

У разі, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду.

Виходячи з цих обставин та з урахуванням того, що заявник 26.11.2014 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, 28.11.2014 року звернувся до прокуратури району зі скаргою на дії державного виконавця саме з цього приводу, за змістом вище приведеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав, вважається обізнаним з ймовірним порушенням його прав.

За таких обставин суд вважає, що заявник пропустив строк на оскарження дій державного виконавця без поважних причин, зважаючи на відсутність клопотання про поновлення цього строку, яке могло бути розглянуто судом лише в судовому засіданні, позицію представника заявника щодо того, що строк для звернення до суду не пропущений, дане питання не могло бути вирішено на стадії прийняття скарги з врахуванням її змісту та обґрунтування цього питання, суд приходить до висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 3,4,10,11,69, 72-73, 383, 385 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови державного виконавця залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя: