Справа № 182/5060/14-ц
Провадження № 2/0182/1482/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бабаніної В. А.

секретаря - Нагаєвій Н.О.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника ДВС Сінченко О.В., представника Державної казначейської служби України і управління Державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області - Переяслова В.І., прокурора Гаврилюка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, Державної казначейської служби України, управління Державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди, суд -

встановив:

24.06.2014 року ОСОБА_1 звернувсяв суд з названою позовною заявою .

01.08.2014 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області йому було відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду було задоволено та Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2014 року було скасовано та передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

02.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою в порядку ст. 31 ЦПК України, в якій посилається на наступні обставини.

У відділі державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, (далі відділ ДВС НМРУЮ), знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист 2-5153, виданий 09.10.2007 року Нікопольським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку щомісячно.

Державний виконавець Таран Є.М. відділу ДВС НМРУЮ, при примусовому виконанні виконавчого листа 2-5153, достовірно знав, що автомобіль Форд Сієрра, держ. номер НОМЕР_1, знаходиться за місцем проживання позивача і він автомобіль не ховає тому, що згідно Свідоцтва про сплату єдиного податку вид діяльності яким він займається, це діяльність таксі.

Незважаючи на це, державним виконавцем, прийнято постанову 14.10.2010 року про арешт автомобіля Форд Сієрра 1986 року випуску, держномер НОМЕР_1 та Постанову 05.11.2010 року, про розшук майна боржника. На виконання цих постанов державного виконавця 06.12.2010 року працівниками міліції був затриманий вказаний автомобіль, який доставлено для зберігання на спеціальний майданчик.

Ухвалю Нікопольського міськрайонного суду від 05 січня 2011 року дії державного виконавця визнано неправомірними та зобов"язано державного виконавця відділу ДВС НМРУЮ зняти арешт з автомобіля Форд Сієрра 1986 року випуску, держномер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та передати йому автомобіль .

Позивач вказує, що незаконними діями відділу ДВС НМРУЮ йому було завдано матеріальні, фінансові втрати та моральні страждання, що відобразилися:

-оплата судового збору по кожній з поданих позовним заявам, скаргам на протизаконі дії державних виконавців відділу ДВС НМРУЮ.

-в порушенні його звичайного життєвого укладу, весь час доводиться відволікатися від роботи на відвідування судових засідань, як в Нікопольському суді так і у судах м.Днепропетровська, м.Києва;

· у виснажливій підготовці до засідань, як в матеріальному плані: роздруківка матеріалів до справи, оплаті послуг юристу, не отриманий прибуток під час прийняття участі в судових засіданнях, так і моральній - приймати заспокійливі засоби, щоб більш-менш спокійно дивитися на людей, які при наявності спору по нарахуванню аліментів, розгляді в судах поданих цілої низки позовних заяв, скарг на неправомірні дії державних виконавців, начальника відділу ДВС НМРУЮ, знову видають довідку про надуману заборгованість, яку він вимушений був знову оскаржувати;

-ганебний обов'язок ходити не на роботу, а в судові засідання на розгляд поданих позовів з намаганням захистити своє право в суді, що принижувало і принижує його честь і гідність;

· в спадку сил і нехватці життєвої енергії, погіршенні відносин з оточуючими, внаслідок підвищеної нервовості та дратівливості;

· в частих нападах апатії і тривалому перебуванні у стані депресії;

· в хвилюваннях та внутрішньому дискомфорті, від усвідомленння, що тобі просто так, взяли, глузуючи, насміхаючись, нарахували, з порушенням вимог чинного законодавства, надуману «заборгованість», і потім наложили арешт на автомобіль, на якому надавав послуги таксі, об'явлено в розшук автомобіль, - арештовано та поставлено автомобіль на штраф майданчик де він простояв кілька місяців; - поневіряння пов'язані з пошуком роботи для оплати, як аліментів, так і самому на своє проживання.

-зруйнована його репутація, як законослухняного громядянина бездоганої ділової репутації, від якої залежить чи прийдуть до нього клієнти.

Моральну шкоду нанесену посадовими особами державної виконавчої служби тим, що на автомобіль було накладено арешт, поставлено на штраф майданчик, намагання стягнути з нього грошові кошти за протизаконне утримання автомобіля на штраф майданчику, про що вимушений був звертатись до суду зі скаргою, справа № 4с-12/11, вимушене припинення підприємницької діяльності, оцінює по десять мінімальних заробітних плат за винесення кожної з постанов: постанови від 14.10.2010року про арешт автомобіля Форд Сієрра 1986року випуску, держномер НОМЕР_1 та постанови від 05.11.2010р. про розшук майна боржника сумою в розмірі 24 360 (1218 грн. - мінімальна заробітна плата в місяць х 10x2) грн.

Позивач просить зобов'язати Державну Казначейську службу України, Управління державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області, виплатити йому з рахунку державного бюджету України, моральну шкоду в сумі 24 360 грн., завдану неправомірними діями відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції - прийняття і виконання постанови від 14.10.2010 року, про арешт автомобіля Форд Сієрра 1986 року випуску, держномер НОМЕР_1 та постанови від 05.11.2010 року про розшук майна боржника.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, на його користь судовий збір.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції позовні вимоги не визнав і пояснив, що ОСОБА_1 не добросовісно сплачує аліменти на утримання доньки по виконавчому листу який знаходиться на виконанні виконавчої служби, тому вважажє, що санкції до нього примінено було правомірно.

Представник Державної казначейської служби України та управління Державної казначейської служби України у м. Нікополі просить відмовити в позові у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Прокурор у судовому засіданні , захищаючи інтереси держави, вважає що позивач не навів доказів спричинення йому моральної шкоди для відшкодування її з Державного бюджету України.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідності до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В Постанові Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" вказано, що суд повинен зокрема з"ясувати, наявність моральної шкоди , чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань.

До позовної заяви позивач надав, як єдиний доказ, постанову Нікопольського міськрайонного суду від 05 січня 2011 року якою суд визнав дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції по винесенню постанови від 14.10.2010 року про арешт автомобіля Форд Сієрра 1986 року випуску, держномер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та постанови державного виконавця від 05.11.2010 року про розшук майна боржника неправомірними та зобов"язав державного виконавця відділу ДВС НМРУЮ зняти арешт з автомобіля Форд Сієрра 1986 року випуску, держномер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 та передати йому автомобіль. Суд послався на те, що вказаний автомобіль слід віднести до майна необхідного для особистих професійних занять ОСОБА_1оскільки він є приватним підприємцем і займається перевезенням пасажирів на що має відповідну ліцензію( а.с.5).

Апеляційна скарга відділу Державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції на постанову суду була залишена без розгляду як подану після закінчення строку, встановленого для апеляційного оскарження.

Таким чином, посилання відповідача на порушення його звичайного життєвого укладу, відволіканням від роботи на відвідування судових засідань, як в Нікопольському суді так і у судах м.Дніпропетровська, м.Києва не відповідають дійсності як і не підтверджено його посилання на виснажливу підготовку до судових засідань.

Нічим не підтверджені посилання позивача на упадок сил і нехватці життєвої енергії, погіршенні відносин з оточуючими, внаслідок підвищеної нервовості та дратівливості;

в частих нападах апатії і тривалому перебуванні у стані депресії, в хвилюваннях та внутрішньому дискомфорті як складові моральної шкоди спричиненої діями державнї виконавчої служби.

Позивач посилається на те, що зруйнована його репутація, як законослухняного громядянина бездоганої ділової репутації однак в судовому засіданні не надано доказів ні спричинення шкоди його діловій репутації ні доказів самої ділової репутації.

Відповідно до ст.11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що факт спричинення моральної шкоди позивачем не доведено.

Керуючись ст. 10,11,60,88,212,214, 215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, Державної казначейської служби України, Управління державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: В. А. Бабаніна