АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/878/15 Головуючий у першій інстанції: Хоменко В.Г.
Категорія: 39 Доповідач: Базіль Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 15 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Полікарпової О.М.

Прокопчук Л.П.

При секретарі: Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами Голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_4 до Голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, припинення розповсюдження інформації та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області під час проведення сесії сільської ради, голова Стрілківської сільської ради, ОСОБА_3 в своєму публічному виступі відносно нього поширив недостовірну інформацію, яка не відповідає дійсності, принижує честь, гідність і його ділову репутацію, а саме: "У вас камера може бути крадена, як ви у мене телефон крали у суді і на це живете».

ОСОБА_4 просив визнати поширені ОСОБА_3 відомості такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідність та його ділову репутацію та зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: "У вас камера може бути крадена, як ви у мене телефон крали у суді і на це живете» у той самий спосіб на наступній сесії Стрілківської сільської ради, опублікувати в газетах «Стрілківський Вістник», «Приазовська Правда», «Вістник Приазов'я» у строк не пізніше 15 днів з дня набрання рішенням суду законної сили на перших шпальтах цих видань офіційне спростування. Також просив стягнути з ОСОБА_3 10 000 00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію, розповсюджену головою Стрілківської сільської ради Генічеського району, ОСОБА_3 на сесії Стрілківської сільської ради ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_4 в частині «У вас камера може бути крадена, як ви у мене телефон крали у суді та на це живете». Зобов'язано голову Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_3 спростувати зазначену недостовірну інформацію на черговій сесії Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію спричиненої моральної шкоди у сумі 500.00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 50.00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду в частині задоволенних позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в сумі 500.00 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції рішення в оскаржуваній ним частині ухвалено без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що поширена інформація є неправдивою, порочить честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_4 і що діями відповідача йому завдано моральної шкоди.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області під час проведення чергової сесії Стрілківської сільської ради головою ради, ОСОБА_3 на адресу позивача було сказано наступне «У вас камера може бути крадена, як ви у мене телефон крали у суді і на це живете».

Позивач вважає, що наведена інформація принижує його честь, гідність та ділову репутацію, як громадянина, жителя АДРЕСА_1 і відповідно члена територіальної громади, громадського діяча, керівника Генічеського правозахисного центру ГРПЦ, оскільки фактично його особа прирівнюється до злочинця, який здійснює крадіжку чужого майна. Поширення вищезазначеної негативної інформації, за переконанням позивача, може сформувати у суспільстві думку про те, що він є злочинцем, що не відповідає дійсності та ганьбить його, порушуючи право на повагу до гідності і честі, та на недоторканість ділової репутації.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Пунктом 18 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували висловленні ним факти, не встановлено таких доказів і під час судового засідання.

З огляду на наведені норми права, враховуючи, що поширена відносно позивача інформація подана у формі фактичних тверджень, а відповідачем не було надано належних та допустимих доказів правдивості такої інформації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поширена відносно позивача інформація подана у формі фактичних тверджень та є неправдивою і такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію позивача.

Однак, задовольняючи частково позовні вимоги, заявлені позивачем до голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3, суд першої інстанції залишив поза увагою роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» та положення ч.4 ст.277 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_3 є головою Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Факт поширення відповідачем недостовірної інформації мав місце під час його головування на пленарному засіданні ради, яке відбулося 22.09.2014 року, тобто під час виконання службових обов'язків.

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п.11 постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи» відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відповідно до ст. ст.10,12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції розглядаючи справу вищезазначених роз'яснень пленуму Верховного Суду України та норм матеріального права не врахував, відповідно до ст.33 ЦПК України не здійснив заміни неналежного відповідача чи залучення співвідповідача та розглянув справу до неналежного відповідача.

За таких обставин, ухвалене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог до голови Стрілківської сільської ради ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, припиненя розповсюдження інформації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: