АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/931/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівОхріменко Н. І. , Качана О. В.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 31453,25 грн., а саме - 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13379,29 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1100,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1473,96 грн. (процентна складова), мотивуючи про те, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 17.04.2012 ОСОБА_6 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості, однак у порушення законодавства та умов договору відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість про стягнення якої заявлено даний позов.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що суд не врахував того, що розрахунок заборгованості відповідача, наданий банком, не є належним доказом, оскільки його не підписано представником банку; крім того у розрахунку не вказано формулу, яка лежить в його основі, не зазначено окремо про нарахування заборгованості по тілу кредиту, відсотках та штрафах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що свідчить про необхідність стягнення з позичальника на користь кредитора сум, передбачених цим договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що згідно договору б/н від 17.04.2012 ОСОБА_6, як позичальник, 17.04.2012 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту ва платіжну картку зі сплатою 30 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позивальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

У даному випадку відповідач, підписавши відповідну анкету-заяву від 17.04.2012 (а.с.10), погодився з тим, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема, з карткового, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань (п.2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно п.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на сайті банку, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Банк на підставі п.1.1.3.2.3 Умов та надання банківських послуг має право на зміну тарифів, які викладені на його сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком частці в разі невиконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Банк свої зобов'язання перед позичальником виконав належним чином - надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак позичальник свої зобов'язання не виконав - отримані кредитні кошти банку не повернув та не сплатив відсотки та інші платежі, передбачені умовами договору, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість у сумі 31453,25 грн., а саме - 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13379,29 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1100,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1473,96 грн. (процентна складова); яку суд правомірно стягнув з позичальника на користь банку.

Відповідачем не надано суду доказів належного виконання своїх договірних зобов'язань перед банком.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що розрахунок заборгованості відповідача, наданий банком, не є належним та допустимим доказом, з посиланням на відсутність підпису посадової особи банку в цьому розрахунку та на неналежний його зміст, оскільки законодавством не передбачено особливих вимог до форми, змісту, порядку складання і затвердження розрахунків кредитної заборгованості позичальників. При цьому відповідачем ОСОБА_6 власного розрахунку заборгованості перед банком суду надано не було.

З розрахунку заборгованості , наявного у матеріалах справи на а.с.7-9, вбачається, що він є обґрунтованим та відповідає змісту положень договору між сторонами, підписаний представником банку та скріплений печаткою даної установи.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :