Номер провадження: 22-ц/785/1319/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року, -

встановила:

25.07.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, посилаючись на те, що їй завдано майнову та моральну шкоду в результаті неправомірної бездіяльності посадових осіб ГУ МВС України в Одеській області, які в порушення норм КК України, не зареєстрували її заяву від 22.02.2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, у зв'язку із чим завдали їй моральних і душевних страждань і переживань.

Вона вимушена звернутись до суду із заявами за захистом своїх прав, витрачати свій час та кошти, аби її заяву внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Майнова шкода складається з грошових витрат у розмірі 112, 05 грн., які нею понесені у зв'язку із явкою до суду, моральну шкоду, яку їй завдано діями відповідача оцінює в 50 000 грн.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково, стягнуто за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 500 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 12.12.2014 року надала до суду апеляційну скаргу про його скасування та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач Головне управління МВС України в Одеській області вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 12.12.2014 року надав до суду апеляційну скаргу про його скасування та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 17.12.2014 року надав до суду апеляційну скаргу про його скасування та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2014 року позивач звернулась до чергового відділення МВС України з заявою, яка згодом направлена в ГУ МВС України, про скоєння проступку посадовими особами ГУМВС України в Одеській області, Березівської міської ради,передбачених ст.ст. 356, 364, 366, 367, 396 КК України, відповідно до якого просила притягнути вказаних посадових осіб до кримінальної відповідальності, внести в ЄРДР відомості зазначені в заяві.

Посадовими особами ГУ МВС України в Одеській області її заява в ЄРДР не внесена.

26.02.2014 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на неправомірні дії та бездіяльність начальника СУ ГУМВС України в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2014 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано компетентних посадових осіб СУ ГУМВС України в Одеській області внести до ЄРДР відомості про злочин, викладені ОСОБА_2 у заяві про кримінальне правопорушення від 22.02.2014 року. В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, при цьому вірно визначившись з її розміром в урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практикув справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, однак шкоду помилкового стягнув з Державного бюджету України, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових /службових/ обов"язків.

У зв"язку з наведеним, на думку колегії суддів, буде правильним моральну шкоду стягнути з Головного управління МВС України в Одеській області, оскільки вина посадових осіб Головного управління МВС України в Одеській області встановлена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2014 року.

Крім цього, задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення на її користь майнової шкоди, враховуючи наступне.

Колегія суддів приймає до уваги чеки на придбання білетів за 26.02.2014р., 12.03.2014 р., 12.03.2014, та 19.03.2014 р. вартістю по 12.10 грн. кожний на автобус, чек на суму 30, 65 грн, квиток на автобус на 19.03.2014 року вартістю 30 грн. та 2 квитки на проїзд у міському електротранспорті вартістю 1,5 грн., які позивачем надано суду в якості доказів про майнову шкоду, пов"язану з витратами, понесеними у зв"язку з необхідністю прибуття до місця розгляду справи у суді 26.02.2014р., 12.03.2014 р. та 19.03.2014 р. у розмірі 112,05 грн.( а.с. 5,6).

Відповідно до ст.118 КПК України витрати, пов"язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження відносяться до процесуальних витрат.

Згідно ч.1 ст.121 КПК України витрати, пов"язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження - це витрати обвинуваченого,підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника,представника потерпілого,пов"язані із переїздом до іншого населеного пункту, наймання житла, виплатою добових, а також втрачений заробіток чи витрати у зв"язку із відривом від звичайних занять.

Справа за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії посадових осіб Головного управління МВС України в Одеській області розглядалась слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси в порядку параграфу 1 глави 26 КПК України ( ст.303-308 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України ОСОБА_2 мала статус заявника, який оскаржує бездіяльність посадових осіб Головного управління МВС України в Одеській області по невнесенню її заяви про кримінальне провадження до ЄРДР.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Оскільки відомості, викладені в заяві ОСОБА_2 про кримінальний злочин, не були внесені до ЄРДР, досудове розслідування не розпочиналось, тому вона не мала статусу особи, визначеної ст.121 КПК України, яка має право на стягнення процесуальних витрат, пов"язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, тобто при розгляді її скарги Приморським судом м. Одеси вона не могла ставити питання про стягнення її витрат.

Таким чином, витрати ОСОБА_2 є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню з Головного управління МВС України в Одеській області на підставі ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1172 та ч.6 ст.1176 ЦК України.

Факт бездіяльності посадових осіб Головного управління МВС України в Одеській області встановлений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2014р., розмір майнової шкоди підтверджується квитанціями, а моральна шкода - поясненнями ОСОБА_2 щодо факту заподіяння їй моральної шкоди.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вказані норми процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення всіх апеляційної скарг, скасування рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 на поштове відправлення апеляційної скарги в сумі 3,80 грн., витрати на проїзд до суду першої інстанції в сумі 180, 73 грн., витрати на проїзд до апеляційного суду в сумі 31,14 грн., а всього 215, 67 грн. підлягають стягненню з Головного управління МВС України в Одеській області на підставі п.3 ч.3 ст.79 та ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314 ч.2 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 112, 05 грн. та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 215, 67 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

В.Д.Коротков