Справа №705/2113/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю: секретаря судового засідання Крочака Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_4 «СК «Нова», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач просить: розірвати угоду про виплату страхового відшкодування за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0544201 від 24.09.2014, яка укладена між нею та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова», в звязку з істотним порушенням договору зі сторони страховика; стягнути з ОСОБА_4 «СК «Нова» на користь позивача страхове відшкодування в сумі 49 500,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 51 011,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, подавши через канцелярію суду заяву від 28.09.2015, в якій просить розгляд справи здійснити за її відсутності з участю її представника адвоката ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні за змістом обставинам, викладеним у позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 «СК «Нова», повідомлене про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки представника суду не повідомило, заяву про розгляд справи за відсутності представника не подало. Відповідач надіслав суду письмові заперечення на позовну заяву від 18.06.2015 (а.с. 58-64). У запереченнях просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 через їх безпідставність та необґрунтованість. Посилається на те, що між страховою компанією та позивачем була укладена Угода про виплату страхового відшкодування в розмірі 35 000,00 грн. Ця сума була перерахована ОСОБА_2 трьома платежами у квітні 2015 року, тобто страхова компанія виконала свої зобов'язання зі сплати страхового відшкодування в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, який відповідно до ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається повідомленим про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав.

У зв'язку із вказаними обставинами, за згодою представника позивача, суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2014 в справі № 705/7132/14-п, з урахуванням виправлення описки в ній постановою цього ж суду від 29.01.2015 в справі № 705/7132/14-п, провадження 3-в/705/1/15, відповідач ОСОБА_3, 18.11.2014, приблизно о 16 год. 45 хв., по вул. Інтернаціональній, 83, міста Умані Черкаської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем «Ford Mondeo» («Форд Мондео»), д.н.з. НОМЕР_2, та автомобілем НОМЕР_3, і в результаті вказаної ДТП перелічені автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.1, п.2.3 Правил дорожнього руху.

На підставі норм ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначена постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили 30.12.2014, є обов'язковою для суду в цій справі про цивільно-правові наслідки дій ОСОБА_3, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2, належить позивачу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ 386529, виданим Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області. Вказаний транспортний засіб в наслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Розмір завданих ОСОБА_2 збитків у наслідок пошкодження належного їй автомобіля підтверджується такими доказами. Згідно зі Звітом № 340/11 від 25.11.2014 про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, становить 93 231,53 грн. Відповдіно до Звіту № 340/01/11 від 25.11.2014 про оцінку транспортного засобу величина втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_4, складає 6 789,50 грн. Вартість підготовки звіту про оцінку КТЗ «Ford Mondeo», СА 8779 ВК, становила 490,00 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера № 047 від 24.11.2014 про прийняття цих коштів від ОСОБА_2 експертом оцінювачем ОСОБА_5 Загальна сума завданих власнику автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_2 збитків внаслідок ДТП становить 93 231,53 грн. + 6 789,50 грн. + 490,00 грн. = 100 511,03 грн.

Відповідно до Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0544201 від 24.09.2014 у ОСОБА_4 «СК «Нова» була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3, та страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., розмір франшизи становить 500,00 грн.

12.02.2015 позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 «СК «Нова» уклали Угоду про виплату страхового відшкодування за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0544201 від 24.09.2014. Вказана Угода не містить дати її укладення у вигляді окремого реквізиту, тому дата її укладення визначається відповідно до правил ч. 1 ст. 640 ЦК України. Угода була підписана позивачем та 11.02.2015 засобами поштового звязку направлена ОСОБА_4 «СК «Нова», яке отримало її 12.02.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з відповідними відмітками поштового відділення. Відповідно до вказаної Угоди страховик ОСОБА_4 «СК «Нова» зобовязувався сплатити потерпілій особі ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 35 000,00 грн., яка є різницею між вартістю матеріального збитку в 35 500,00 грн. та франшизою згідно з Полісом в 500,00 грн., а остання підтверджує, що після виплати страхового відшкодування вона не буде мати до страховика матеріальних та будь-яких інших претензій щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб. Угода не містить умов щодо строків здійснення страхувальником перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 «СК «Нова» здійснило перерахування визначеної сторонами в Угоді суми в 35 000,00 грн. на рахунок ОСОБА_2 трьома платежами 20.04.2014, 24.04.2015, 28.04.2015, що підтверджено наданим відповідачем копіями платіжних доручень № 23435, № 23538, № 23596, після відкриття провадження в цій цивільній справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд, відповідно до ст. 4 ЦПК України, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 «СК «Нова» за взаємною згодою визначили договором (Угодою) між собою суму, яка буде відшкодована страховиком у зв'язку із заподіяними позивачу матеріальними збитками внаслідок ДТП. Страховик станом на 28.04.2015 виконав умови цього договору в повному обсязі.

У ч. 2 ст. 651 ЦК України, на яку в позовній заяві посилається ОСОБА_2, передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (у редакції, що діяла на час ДТП) (далі Закон № 1961-IV), на який посилається позивач, дійсно передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Разом з тим, абзац п'ятий цього ж пункту Закону № 1961-IV містить правило, відповідно до якого вразі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Заяву про здійснення страхового відшкодування ОСОБА_2 подала ОСОБА_4 «СК «Нова» 03.02.2015, тобто після спливу встановленого ст. 35 Закону № 1961-IV 30-денного строку з дня подання повідомлення про ДТП 19.11.2014, про що наявні відомості в Страховому акті (остаточному) № 588 від 20.04.2015 (а.с. 78-79). У зв'язку із цією обставиною страховик правомірно прийняв рішення про здійснення страхового відшкодування та фактично здійснив перерахування коштів ОСОБА_2 20.04.2015 та 20.04.2014, 24.04.2015, 28.04.2015, відповідно.

На підставі встановлених судом обставин та наведених норм законів суд дійшов переконання, що відповідач ОСОБА_4 «СК «Нова» не допустив порушення умов Угоди про виплату страхового відшкодування за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0544201 від 24.09.2014, тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині розірвання Угоди є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню винною особою в повному обсязі відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом № 1961-IV) у п. 22.1 ст. 22 передбачено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості, тому величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Відповідно до вимог п. 32.7 ст. 32 Закону № 1961 шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі встановлених під час судового розгляду обставин і наведених норм законів, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 як особа, винна в заподіянні матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_2, повинен сплатити останній суму, яка складає 51 011,03 грн. (93 231,53 грн. + 6 789,50 грн. + 490,00 грн. 49 500,00 грн.), і в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 про стягнення відшкодування матеріальних збитків позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відшкодовується собою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивачу ОСОБА_2 діями відповідача ОСОБА_3 була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, що повязані з фактом дорожньо-транспортної пригоди і з пошкодженням належного їй на праві власності цінного майна автомобіля, позбавленням її протягом тривалого часу можливості користуватися транспортним засобом, що суттєво вплинуло на звичайний для неї спосіб життя, ускладнило вирішення сімейних, особистих та ділових питань, в звязку з чим позивач повинна була докладати додаткових зусиль для організації, підтримання усталеного ритму її життя.

З урахуванням характеру і розміру заподіяної майну ОСОБА_2 шкоди, перенесених нею душевних переживань, яких вона зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна, враховуючи засади розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України), суд дійшов висновку, що цивільний позов у частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн. підлягає задоволенню.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 208, 209, 212-215, 224-226, 227 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, відшкодування завданої майнової шкоди, а саме: різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 51 011(п'ятдесят одна тисяча одинадцять) гривень 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.

У задоволенні позовних вимог про розірвання Угоди про виплату страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0544201 від 24.09.2014, яка укладена між ОСОБА_2 і Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» в зв'язку з істотним порушенням договору зі сторони страховика; про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» на користь ОСОБА_2 страхового відшкодування в сумі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, судовий збір у сумі 753 (сімсот п'ятдесят три) гривні 70 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Копію заочного рішення надіслати відповідачам у справі.

Відповідач може подати до Уманського міськрайонного суду Черкаської області відповідно до ст. 228, 229 ЦПК України письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: О. С. Кімстачов