Справа № 219/3312/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року Артемівський міськрайонный суд Донецької області
у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі Азямовій О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
представників третьої особи Рахманова О.В., Захарченко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ПП «Вілс» про визначення порядку користування квартирою та вселення, -
18.06.2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказав, що за свого життя його бабуся ОСОБА_6 мала у власності ? частину квартири АДРЕСА_1. Інша ? частина цієї квартири належить дядькові позивача - відповідачу ОСОБА_5. Після смерті бабусі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, мати позивача - ОСОБА_7 з його дядьком прийняли в рівних частинах спадщину, тобто по ? частини належної бабусі частки вище вказаної квартири. Таким чином, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори 09 квітня 2014 року матері позивача стала належати ? частина вказаної квартири, а дядькові - ? частини. Між матір`ю позивача та відповідачем встановились неприязні стосунки з приводу того, що відповідач спалив квартиру, не сплачував комунальні послуги та зловживав спиртними напоями. Згідно з договором дарування квартири від 29 травня 2014 р. мати позивача подарувала йому ? частину вказаної квартири. Позивач вказує, що під час складання договору нотаріус забрав у матері ОСОБА_8 про право на спадщину за законом від 09 квітня 2014 року і в обмін видав договір дарування квартири. Також позивач у позовній заяві зазначів, що на даний час у квартирі зареєстрований та постійно проживає тільки його дядько ОСОБА_5 Протягом останнього часу між матір`ю позивача та ним з однієї сторони, та відповідачем, з іншої сторони, виникають конфлікти з приводу порядку володіння і користування житловими кімнатами та порядку оплати за комунальні послуги, мирно вирішити питання та домовитись їм не вдається, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач вказав, що він звертався до відповідача з пропозицією виділити йому у користування найменшу окрему кімнату, але відповідач не погодився з цим та взагалі відмовляється від сплати комунальних послуг, веде аморальний спосіб життя, влаштовує сварки, не дає зберігати в квартирі речі, не бажає робити ремонт. Особовий рахунок по сплаті комунальних послуг оформлений лише на відповідача і позивач бажає його розділити, бо відповідачу нарахована вже велика заборгованість за комунальні послуги. Позивач також вказує, що він має можливість та бажає жити в цій квартирі та сплачувати комунальні послуги за опалення та інше, лише за свою кімнату, яку йому виділить суд. Позивач просив суд постановити рішення, яким визначити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:
-виділити йому у володіння та користування в натурі найменшу житлову кімнату № 5 на плані технічного паспорта квартири, площею 7,84 кв.м.
-виділити відповідачу у володіння та користування в натурі житлові кімнати: № 4 на плані технічного паспорта площею 16 кв.м, та № 6 на плані технічного паспорта площею 10,07 кв.м, та балкон №7 на плані технічного паспорта площею 0,8 кв.м.
У спільному володінні та користуванні залишити коридор № 1 площею 7,3 кв.м, кухню № 3 на плані технічного паспорта площею 6,3 кв.м, туалет № 2 на плані технічного паспорта площею 2,25 кв.м.
16.01.2015 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив визначити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:
-виділити йому у володіння та користування в натурі найменшу житлову кімнату №5 на плані технічного паспорта квартири, площею 7,84 кв.м.
-виділити відповідачу у володіння та користування в натурі житлові кімнати: № 4 на плані технічного паспорта площею 16 кв.м, та № 6 на плані технічного паспорта площею 10,07 кв.м, та балкон №7 на плані технічного паспорта площею 0,8 кв.м.
У спільному володінні та користуванні залишити коридор № 1 площею 7,3 кв.м, кухню № 3 на плані технічного паспорта площею 6,3 кв.м, туалет № 2 на плані технічного паспорта площею 2,25 кв.м.; усунути перешкоди у користуванні спільною квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення його в цю квартиру.
У судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, також просив розглянути справу у його відсутність за участю його представника.
У судовому засіданні представник позивача на збільшених позовних вимогах наполягав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити, також просив стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору.
Представники третьої особи ПП «Вілс» у судовому засіданні просили ухвалити рішення на розсуд суду згідно вимог діючого законодавства.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповісти. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, представників третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Артемівським міським відділом РАГС 18.02.1999 року. (а. с. 6).
Відповідно до договору дарування квартири від 29.05.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 передала у власність обдарованого ОСОБА_4 ? частину квартири № 6 загальною площею 50,56 кв. м., у тому числі жилою 33,91 кв. м, яка складається з трьох жилих кімнат, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира належала дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 09.04.2014 року. (а. с. 8).
Також співвласником спірної квартири та зареєстрованим у ній є відповідач по справі - ОСОБА_5, який володіє ? частинами цієї квартири, що підтверджується довідкою № 1404 від 22.12.2014 року, виданою посадовими особами ПП «Вілс». (а. с. 34).
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, йому вона подарувала ? частину квартири АДРЕСА_1. Також в даній квартирі проживає її брат - ОСОБА_5, якому належать інші ? частки квартири. ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, також вживає наркотичні речовини, продав з квартири усі речі, не сплачує комунальні послуги та не дотримується санітарних норм. Крім цього свідок вказала, що відповідач забрав ключі від квартири та не впускає до неї її сина - ОСОБА_4, чим вчиняє останньому перешкоди проживання в цій квартирі.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дала аналогічні показання.
Таким чином, судом встановлено, що протягом останнього часу між матір`ю позивача та ним з однієї сторони, та відповідачем, з іншої сторони, виникають конфлікти з приводу порядку володіння і користування житловими кімнатами та порядку оплати за комунальні послуги по вказаній квартирі, мирно вирішити питання та домовитись їм не вдається, відповідач з пропозицією виділити позивачу у користування найменшу окрему кімнату не погоджується та взагалі відмовляється від сплати комунальних послуг, веде аморальний спосіб життя, влаштовує сварки, не дає зберігати в квартирі речі, не бажає робити ремонт.
Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Частиною першою ст. 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними.
За змістом ст. ст. 47, 48, 50, 63, 103, 104 ЖК України наймач вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді окремого приміщення, яке за розміром є не менше від встановленого для проживання.
Відповідно до п. п. 10, 13 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в
яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного
співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.
Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., то ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 358, 360, 369, 391, ЦК України, ст. ст. 47, 48, 50, 63, 103, 104 ЖК України, «Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ПП «Вілс» про визначення порядку користування квартирою та вселення - задовольнити.
Визначити порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:
виділити ОСОБА_4 у володіння та користування в натурі найменшу житлову кімнату № 5 на плані технічного паспорта квартири, площею 7,84 кв. м.
виділити ОСОБА_5 у володіння та користування в натурі житлові кімнати: № 4 на плані технічного паспорта площею 16 кв. м. та № 6 на плані технічного паспорта площею 10,07 кв. м. та балкон № 7 на плані технічного паспорта площею 0,8 кв. м.
У спільному володінні та користуванні залишити коридор № 1 площею 7,3 кв. м., кухню № 3 на плані технічного паспорта площею 6,3 кв. м., туалет № 2 на плані технічного паспорта площею 2,25 кв. м.
Усунути перешкоди у користуванні спільною квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в цю квартиру.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя О.П.Харченко