ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/7/15-ц
Позовне провадження Провадження № 2/170/19/15
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2015 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря - Остапчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом Любомльського міжрайонного прокурора Волинської області в інтересах держави до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх примусового відчуження, треті особи без самостійних вимог Шацька районна державна адміністрація Волинської області, Головне управління Держземагенства у Волинській області, Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, Пульмівська сільська рада Шацького району Волинської області,

в с т а н о в и в:

Любомльський міжрайонний прокурор Волинської області звернувся в суд із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Любомльською міжрайонною прокуратурою Волинської області за результатами вивчення стану законності при використанні земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Шацького району Волинської області, успадкованих іноземцями, встановлено, що згідно з державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, зареєстрованими відповідно 30.03.2011 року, 20.04.2011 року, 05.08.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, громадянці Республіки Білорусь ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на праві власності належать земельні ділянки загальною площею 0,285 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області, за межами населених пунктів, з кадастровими номерами НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12.

Державні акти серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4 від 30.03.2011 року, 20.04.2011 року, 05.08.2011 року видано громадянці Республіки Білорусь ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Шацької райдержадміністрації Волинської області №161 від 09.06.2009 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні частки (паї) громадянам Пульмівської сільської ради».

Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №000369 Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 16.07.2014 року, громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_1 2011 року отримала у спадщину земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 0,285 га, однак на даний час вказані земельні ділянки не відчужила.

Як убачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначених земельних ділянок і довідки про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями, наданих відділом Держземагентства у ІІІацькому районі Волинської області, належні ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 0,285 га є угіддям сільськогосподарського призначення: рілля та сіножаті.

Право власності на спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення виникло в ОСОБА_1 у день реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та па право постійного користування землею, договорів оренди землі, тобто 30.03.2011 року, 20.04.2011 року, 05.08.2011 року. Таким чином, ОСОБА_1 зобов'язана була відчужити успадковані нею земельні ділянки сільськогосподарського призначення не пізніше 30.03.2012 року, 20.04.2012 року та 05.08.2012 року відповідно.

Враховуючи те, що отримані ОСОБА_1 у спадок земельні ділянки сільськогосподарського призначення нею добровільно не відчужено упродовж встановленого законодавством України річного строку, право власності відповідача на ці земельні ділянки підлягає примусовому припиненню у судовому порядку.

Згідно з положеннями ст. 121 Конституції України до основних функцій прокуратури віднесено представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави, є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, розташовані в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, тому відповідно до ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» порушення земельного законодавства є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову.

За таких обставин прокурор просить припинити право власності ОСОБА_1 на зазначені в позові земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом їх примусового відчуження і судові витрати стягнути з відповідача в дохід держави.

Прокурор Шарунович Є.В. подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності і позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, подала в канцелярію суду особисто письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає повністю, процесуальні наслідки визнання цивільного позову їй роз'яснені і зрозумілі.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 цього кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Згідно з ч. 2, п. «в» ч. 3, ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті, зокрема, у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених Земельним кодексом України, відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України є однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України у разі невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

При цьому пункт 15 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення частини четвертої статті 81 цього кодексу є імперативними.

Примусове відчуження здійснюється виключно на підставі відповідного судового рішення. При цьому позивачем у справах про примусове відчуження іноземцями чи особами без громадянства успадкованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути відповідні органи прокуратури в межах повноважень, визначених законодавством України. За таких обставин буде дотримано гарантій права власності на земельну ділянку, передбачених статтею 41 Конституції України та статтею 153 Земельного кодексу України, оскільки ніхто не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення.

В судовому засіданні встановлено, що позов прокурора є обґрунтованим, викладені у позові обставини в повному обсязі підтверджуються наданими суду доказами.

Також судом встановлено, що визнання відповідачем ОСОБА_1 позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому визнані відповідачем обставини не підлягають доказуванню і позов прокурора слід задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статей 22, 81, 91, 145 Земельного кодексу України, керуючись статтями 3, 10, 45, 60, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Любомльського міжрайонного прокурора Волинської області в інтересах держави до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх примусового відчуження, треті особи без самостійних вимог Шацька районна державна адміністрація Волинської області, Головне управління Держземагенства у Волинській області, Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, Пульмівська сільська рада Шацького району Волинської області, задовольнити повністю.

Припинити право власності громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 на такі земельні ділянки:

земельну ділянку площею 0,0214 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області, з кадастровим номером НОМЕР_9, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого 30.03.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_5;

земельну ділянку площею 0,0876 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області, з кадастровим номером НОМЕР_10, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрованого 20.04.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_6;

земельну ділянку площею 0,1065 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області, з кадастровим номером НОМЕР_11, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрованого 30.03.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_7,

земельну ділянку площею 0,0695 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області, з кадастровим номером НОМЕР_12, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, зареєстрованого 05.08.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_8.

Стягнути з ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Жевнєрова