Справа № 576/217/15-ц
Провадження № 2/576/132/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.15 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Тимощенко І.О.

при секретарі судового засідання Пугач В.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з залученням третьої особи Органу опіки та піклування Глухівської міської ради Сумської області,

-про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням ОСОБА_4 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_5. В подальшому позивачка змінила свої позовні вимоги та просила суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням житлового будинку, розташованого за адресою: м. Глухів, вул. Суворова, буд.62, визнавши ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: м. Глухів, вул. Суворова, буд.62, та зняти їх з реєстрації в указаному жилому приміщенні. За клопотання позивачки до участі у справі залучено Глухівську міську раду як орган опіки і піклування.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх наступним. Позивчці на праві особистої власності, згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори 10 жовтня 2003 року, належить житловий будинок, розташований за адресою: м. Глухів, вул. Суворова, буд. 62. Відповідачка вселилась в належний їй будинок після реєстрації 08.10.2005 року шлюбу з її сином ОСОБА_6. 09 березня 2006 року відповідачка народила дочку ОСОБА_5, а 04.09.2009 року зареєструвала своє проживання у будинку позивачки.

У жовтні 2009 року відповідачка разом з чоловіком та їх неповнолітньою дочкою добровільно залишили належний позивачці будинок і переїхали на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_3, але з реєстрації проживання не знялись, хоча до будинку позивачки більше не поверталися.

17.12.2009 р. шлюб між ОСОБА_6 та відповідачкою розірвано. ОСОБА_6 знявся з реєстрації проживання у будинку 23.10.2010р., а відповідачка разом з своєю неповнолітньою дочкою залишились зареєстрованими у будинку позивачки до цього часу. При цьому, жодних речей відповідачки та її дочки у будинку немає, оскільки вона забрала свої та дитячі речі ще у жовтні 2009 р. Відповідачка не проживає на протязі більше як 5 років, не є членом сімї позивачки, з жовтня 2009 р не приймає участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні послуги. Тому, вважає позивачка, відповідачка втратила право користування жилою площею у її будинку. Відповідачка з дочкою мешкали у будинку своєї матері за адресою: м. Глухів, вул. Кірова, 19, а зараз мешкає у квартирі своєї сестри за адресою: АДРЕСА_1, а віддак, вважає, що відповідачка з дитиною забезпечені житлом на правах сервітуту, як і в її будинку.

Допитана в судовому засіданні відповідачка поданий первісний позов позивачки про визнання її та її доньку такими, що втратили право користування житловим приміщенням належного позивачці будинку, позов не визнала і пояснила, що дійсно з малолітньою дочкою та колишнім чоловіком ОСОБА_6 вона виселилась з будинку позивачки в 2009 році, з того часу не проживає там, фактично проживає в будинку своєї матері, але зніматись з реєстрації свого проживання не хоче, посилаючись на те, що їй ніде зареєструвати своє проживання.

Уточнені позовні вимоги позивачки були вручені відповідачці, однак після цього остання в судове засідання не зявилась двічі (13 липня 2015 та 22 липня 2015), хоча належним чином повідомлена про час розгляду справи. Відповідачка не надала заперечень і пояснень на ці уточнені вимоги позивачки.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, позов ОСОБА_1 визнала та суду пояснила, що оскільки після розірвання шлюбу відповідачки з сином позивачки відповідачка перестала бути членом сім'ї колишньої свекрухи, сама добровільно виселилась разом з дочкою з будинку позивачки і не проживає в ньому більше року, то втратила право користування цим будинком. Малолітня дитина повинна проживати з матірю, реєстрація проживання малолітніх дітей не передбачена законом.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона мешкає по сусідству з ОСОБА_1, знає, що її старший син ОСОБА_8 був одружений з жінкою по імені ОСОБА_4, яка народила дочку. Син ОСОБА_8 разом з дружиною та дочкою виїхали з будинку позивачки, і вже біля 6 років з нею не проживають. Вона буває у будинку ОСОБА_1, але ніяких речей, які б належали колишній невістці, чи її дочці, не бачила. Від позивачки знає, що син з невісткою розлучився, невістка з дочкою після того, як поїхали в інше місто 6 років назад, в будинок позивачки не вселялись.

Аналогічні пояснення надала свідок ОСОБА_9

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, дослідивши матеріали даної справи, проаналізувавши надані сторонами докази, зясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

У статті 3 Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 р. у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Міністерства фінансів України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") розяснено, що Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантiї права громадян на житло, встановлює права i обов'язки наймача жилого примiщення та членiв його сiм'ї, якi проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальнi послуги. Частина друга статтi 64 цього Кодексу передбачає, що до членiв сiм'ї наймача належать дружина наймача, їх дiти i батьки. Членами сiм'ї наймача може бути визнано й iнших осiб, якщо вони постiйно проживають разом з наймачем i ведуть з ним спiльне господарство. Аналогiчнi положення щодо членiв сiм'ї власника будинку (квартири) мiстить частина четверта статтi 156 Кодексу.

Таким чином, законодавець не встановив вичерпного перелiку осiб, якi належать до кола членiв сiм'ї наймача, але визначив критерiї, за якими осiб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, вiднесено до них.

Згідно з ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу або закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори 10 жовтня 2003 року, реєстровий №1881, зареєстрованому 13.10.200р. у Глухівському БТІ за р.№5441, житловий будинок, розташований за адресою: м. Глухів, вул. Суворова, буд.62, належить ОСОБА_1.

Довідки, видані головою квартального комітету №12 ОСОБА_10, підпис якої завірено виконавчим комітетом Глухівської міської ради 26.08.2014р. №2340, 23.09.2014р. №3190,23.10.2014р. №3662, 17.11.2014р. №4147, 15.12.2014р. №4478, 22.01.2015р. №217 свідчать про те, що відповідачка та її малолітня дочка у будинку ОСОБА_1 не проживають більше 3 років.

Довідкою комунального підприємства «Глухівське БТІ» від 17.07.2015р. №75 підтверджено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_11 згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим Українською товарною біржою 08.02.2001року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з залученням третьої особи Органу опіки та піклування Глухівської міської ради Сумської області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 64,71,72,150,156,163 ЖК України, ст. ст. 383,386,391 ЦК України, ст. ст. 10,11, 15, 57, 60, 208-210, 213-215 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з залученням третьої особи Органу опіки та піклування Глухівської міської ради Сумської області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Суворова, буд. 62, що належить ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: Сумська область, м. Глухів, вул. Суворова, буд. 62, та скасувати її реєстрацію за вказаною адресою.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення - апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду виконано суддею на компютері в нарадчій кімнаті.

Повний текст судового рішення виготовлено суддею на компютері 29 липня 2015 року.

Суддя Глухівського міськрайонного суду І.О.Тимощенко