31.03.2015 Єдиний унікальний № 371/2263/14-ц
Провадження №2/371/18/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними не склались з тієї причини, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, у зв"язку з чим між ними виникали суперечки та сварки.

Це стало причиною припинення шлюбних відносин з грудня 2014 року, вважає, що сім"я їх розпалася, миритися з відповідачем не бажає, а тому просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з відповідачем.

У судове засідання позивач не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач також у судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов визнає, також просить залишити їй прізвище ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини з нею.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3) та свідоцтвом про народження дитини (а.с.4).

Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, у зв"язку з чим між ними виникали суперечки та сварки.

Ці обставини призвели до того, що сторони у грудні 2014 року остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини, подружніх стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому примушувати позивача до спільного проживання з відповідачем суд вважає недоцільним.

За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За взаємною згодою сторін після розірвання шлюбу дитина залишається жити з матір"ю.

Сторонам роз"ясняється, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому після розірвання шлюбу відповідачу за її заявою слід залишити прізвище ОСОБА_2.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються за згодою позивача на нього.

На підставі ст. ст.105, 110, 112, 113, 115 СК України, керуючись ст. ст.8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 серпня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 96.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище ОСОБА_2.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір"ю ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко