Справа № 523/1393/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить визнати заним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 41/200 частину будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з41/200частин зазначеного вище житлового будинку. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторіпозивачу було відмовлено, оскільки в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно є розбіжності щодо об'єкту спадкування, а саме у Витязі про реєстрацію прав власності на нерухоме майно зазначена адреса: АДРЕСА_1, а за даними Реєстру права власності на 41/200 частин квартири зазначена адреса: АДРЕСА_2. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився направив на адресу суду заяву в якій підтримав пред'явлені позовні вимоги, просить їх розглянути за його відсутності.

Відповідач - ОСОБА_2 направив на адресу суду заяву в якій пред'явлені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставісвідоцтва про право власності на житло, виданого 02.04.1996р. Управлінням ЖКХ виконкому Одеської міської ради р.НОМЕР_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками в рівних частках 41/100 частин домоволодіння, яке складається з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 76,3 кв.м. Дане свідоцтво було зареєстровано в КП «ОМБТІ» 16.09.1996р.

Під час свого життя, ОСОБА_3 у КП «ОМБТІ та РОН» 22.05.2008р. зареєструвала за собою право власності на 41/200 частину об'єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Реєстрація була проведена на підставі дубліката свідоцтва про право власності, р.НОМЕР_1 від 02.04.1996р. виданого Управлінням ЖКХ ОМР,номер запису реєстрації 588 в книзі: 189пр-60. Дублікат був виданий 21.04.2008р.Управлінням ЖКХ та ПЕК ОМР.

Власником іншої частини (41/200) житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є позивач - ОСОБА_1 на підставі нотаріального посвідченого договору дарування від 14.06.2007р., на підставі якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 належні йому 41/200 частин житлового будинку.

Згідно свідоцтва про смерть, яке було видано відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ на підставі складеного а/з про смерть НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Після її смерті, з урахуванням фактичних обставин встановлених судом, відкрилася спадщина, яка складається з 41/200 частинжитлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

З метою отримання спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3,до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. 23.12.2014р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся ОСОБА_1. Відтак, згідно ст.1268, 1269 ЦК України,ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 Той факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про його народження, виданого Котовськимрайбюро ЗАГС Одеської області 11.01.1965р., а/з №17. З представленої нотаріусом копії спадкової справи №31/2014р. до майна ОСОБА_3, убачається, що 23.12.2014р. ОСОБА_2, який є чоловіком ОСОБА_3, звернувся із заявою в якій відмовився від спадщини на користь свого сина - ОСОБА_1. Тобто, на даний час судом встановлений один спадкоємець першої черги, після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

В наступному, 26.01.2015р. приватним нотаріусомбуло відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з виявленими розбіжностями між правовстановлюючими документами на спадкову частину житлового будинку та відомостями зазначеними у реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (№ витягу 84280893 від 23.01.2015р.), з не встановлених судом причин, вбачається, що за ОСОБА_3 на даний час зареєстровано 41/200 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі зазначеного вище дубліката свідоцтва про право власності на житло, р.НОМЕР_3 від 02.04.1996р., яке було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 22.05.2008р. та підтверджено право власності ОСОБА_3 на 41/200 частин саме на квартиру №1. Відтак, слід дійти висновку, що на даний час відомості зазначені в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_3 на частину житлового будинку розташовані в квартирі АДРЕСА_2 не відповідають відомостям, зазначених в електронному Реєстрі прав власності, проведених у 2008р. Інша частина домоволодіння (51/100 частин - квартира №2) належить на праві власності ОСОБА_7 - 59/500 частин, ОСОБА_5 - 59/500 частин, ОСОБА_8 - 59/500 частин та ОСОБА_9 - 59/250 частин. Вивчені судом матеріали справи вказують на те, що ОСОБА_3 жодного правового відношення не має до квартири АДРЕСА_2.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, станом на даний час, була допущена помилка щодо належного нерухомого майна ОСОБА_3, яка не може бути виправлена, що є перешкодою ОСОБА_1 в отриманніна своє ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивачаправа на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.3 ЦПК України.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання, згідно ст. 392 ЦК України, ОСОБА_1 права власності на 41/200 частин спадкового житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3Суд вважає, що таке набуття права власності на майно є правомірним, не заборонено законом, та направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересівспадкоємця.

Інших спадкоємців, які б мали право на прийняття спадщинипісля смертіВолкової Т.О.за законом абоза заповітом, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.10,11,57,64,174, 209, 215,218ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (НОМЕР_4)право приватної власності на 41/200частинужитлового будинкуз надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому складається з: житлового будинку - літ. «А», житловою площею - 75,8 кв.м., загальною площею 177,4 кв.м.; сараю - літ. «Б»; льоху - літ. «Г»; сараю - літ. «Д»; гаражу - літ. «Ж»; огорожі - №1-7 мостіння - І-ІІІ; які розташовані на земельній ділянці, площею 1461 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя -