Справа № 463/372/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/1480/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника позивача(апелянта) - Гнатишака О.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 червня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановила:

в листопаді 2013р. позивач звернувся в суд із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №SAMDN0316 від 06 липня 2005р. в сумі 17482,86 грн..

В обґрунтування позову покликався на те, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 06.07.2005р. було укладено кредитний договір №SAMDN0316, відповідно до якого, останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Прийняті на себе зобов'язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, проте Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 17482,86 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4193,55 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 13289,31 грн..

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 червня 2014 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ "Приват Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зокрема, зазначив, що відповідно до п.9.3 умов договору надання банківських послуг передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін за виключенням, передбачених п. п. 9.6, 9.7 цих Умов. Відповідач у письмовій формі дав згоду про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору встановивши строк дії договору, що рівний строку дії картрахунку. Крім того, звертає увагу суду на те що до Банку від Відповідача не надходило письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку із чим на підставі умов договору, строк дії карти Відповідача було продовжено на такий самий строк. Також, відповідачем було здійснено погашення кредиту:15.07.2009 року в сумі 200, 00 грн., 14.04.2011 року в сумі 405,00 грн. та 27.05.2011 року в сумі 450,00 грн.,що чітко вбачається з розрахунку заборгованості, а тому позовна давність починає перебіг з дати останнього погашення заборгованості, а саме з 27.05.2011 року та закінчується 27.05.2014 року. Таким чином, строк позовної давності не пропущено, а позовна заява подана в межах строку позовної давності. Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач не подавав заяви про застосування строку позовної давності, а відтак суд не мав підстав для застосування такої. Враховуючи вищенаведене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідача, який відніс вирішення спору на розгляд суду, вивчивши і перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27 червня 2014 року скасуванню з наступних підстав.

Згідност.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку суд першої інстанції виходив з того, що строк дії кредитної карточки закінчився 7 липня 2007р., а позивач звернувся в суд із позовом 12 листопада 2013р., тобто із спливом строку позовної давності.

Проте, погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може з таких підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 06.07.2005р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №SAMDN0316, відповідно до якого, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Прийняті на себе зобов'язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, однак Відповідач належним чином не виконував зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 17482,86 грн., яка згідно з наданим банком розрахунком складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4193,55 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 13289,31 грн..(а. с. 4-7).

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач визнав позов повністю(а.с.44), що відповідно до ст.61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню.

Згідно зі ст.526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за вищезгаданим договором(а.с.6 зворот), протягом 2005 та 2011 років позивач погашав заборгованість. Останній платіж відповідачем було здійснено 27 травня 2011 року. Позовну заяву про стягнення заборгованості з відповідача подано банком до суду у листопаді 2013 року (а.с.2).

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк позовної давності, не відповідає письмовим доказам по справі. Мало місце переривання строку позовної давності у відповідності до ст.264 ЦК України, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості за договором (графа "погашені проценти"), останній платіж було здійснено відповідачем 27.05.2011р., а відтак позовна давність закінчується 27.05.2014р..

Крім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції безпідставно застосовано положення частини 4 статті 267 ЦК України, відповідно до якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, оскільки в матеріалах справи відсутня заява сторони про застосування строку позовної давності.

Згідно роз'яснень даних в п.17 Постанови ПВС України від 24.10.2008 № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції з'ясовує чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права. В п. 19 вищезгаданої постанови за наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення або змінює його й не має права передавати із цих підстав справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв'язку з застосуванням позовної давності є безпідставним, тому рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 червня 2014 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 17482 грн. 86 коп. за кредитним договором № SAMDN0316 від 06.07.2005 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 229 грн. 40 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 121 грн. 80 коп..

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням Апеляційного суду.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна