АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Максюти Ж.І.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до ОСОБА_2 - про стягнення вартості навчання,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 червня 2005 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області на імя ОСОБА_2 видано направлення на навчання у Національну юридичну академію України ім.Я.Мудрого (Академія) Міністерства освіти України по спеціальності (спеціалізації) факультет по підготовці кадрів для Пенсійного фонду України на денну форму навчання.

01 вересня 2005 року Академія та ОСОБА_2 уклали угоду про підготовку фахівця з вищою освітою, за якою останній зобовязався прибути після закінчення Академії на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 року, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за замовленням», випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років.

Листом від 08.07.2010 року позивач повідомив ОСОБА_2 про наявність вакансії головного спеціаліста-юрисконсульта в Управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровського району м.Херсона та зазначив, що, оскільки відповідач навчався за державним замовленням Пенсійного фонду України, то відповідно до п.8 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка здійснювалась за державним замовленням, (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року), відповідачу необхідно відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років.

Пунктом 14 Постанови Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за замовленням» передбачено, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Згідно довідки-розрахунку Академії про вартість навчання ОСОБА_2, вартість навчання та витрат на підготовку студента складає 60 700 грн..

Задовольняючи позовні вимоги Пенсійного фонду, районний суд, керуючись наведеними нормами закону, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів за навчання, яке здійснювалось за рахунок державного бюджету, оскільки останній після закінчення навчального закладу не прибув до місця роботи за направленням.

Доводи апелянта про те, що чинним законодавством Пенсійний фонд не наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про стягнення з молодих фахівців на користь держави витрат на їх навчання, те що законодавцем скасовано зобовязання випускників вищих навчальних закладів відпрацьовувати за місцем направлення, відсутня норма закону, яка покладала б на випускників вищих навчальних закладів обовязок відшкодувати вартість навчання є необґрунтованими та спростовуються наступним.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади.

Відповідно до п. 2 Порядку формування та розміщення державних замовлень на поставку продукції для державних потреб і контролю за їх виконанням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 року № 266 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державне замовлення за пріоритетними напрямками, зокрема підготовка фахівців, формується Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції разом з міністерствами, іншими органами державної влади, установами, організаціями.

Згідно із Указом Президента України від 23 січня 1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням).

Особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови -відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Замовник послуг з підготовки фахівця має право здійснювати контроль за виконанням цього державного замовлення, а як сторона договору вимагати виконання його умов та застосування передбачених законодавством і договором наслідків його невиконання, зокрема, вимагати відшкодування до Державного бюджету України вартості навчання.

Оскільки, держава виконала свій обовязок щодо здобуття вищої освіти ОСОБА_2 без внесення плати, однак після закінчення навчання останній не виконав свого обовязку перед державою щодо відпрацювання за місцем призначення, апеляційний суд не знаходить законних підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки чинним законодавством чітко передбачено обовязок випускників, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років, а у разі відмови без поважної причини приступити до роботи або у разі неприбуття за направленням, - випускник зобовязаний відшкодувати до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовнику витрати.

Інші доводи не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального законів, підстав для його зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3