Справа № 305/468/15-ц
Провадження по справі № 2/305/346/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

20.03.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Середньоводянської сільської ради Рахівського району, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції в закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька позивача, ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області. У встановленому законодавством порядку, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, він звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва нотаріусом йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно. На підставі наведеного, просив визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_2

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав,наведених в позові. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради Рахівського району в судове засідання не з"явився. Сільський голова Шіман Н.І. направив суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи - Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився. Завідуюча Рахівською державною нотаріальною конторою Пріц О.І. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. Начальник служби Делятинчук А.І. надав заяву, в якій просить спрву розглянути без представника реєстраційної служби та на розсуд суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 являється сином спадкодавця ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а отже є, в силу ст. 529 ЦУ УРСР спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яким являється житловий будинок АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 виданої КП "БТІ" Рахівської районної ради спірний будинок побудований у 1968 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 359 від 18.12.2014 року, житловий будинок АДРЕСА_1, згідно погосподарським книгам, належав нині померлому ОСОБА_3. Також факт належності вказаного будинку останньому свідчить будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, свідоцтво на забудову садиби в сільских населених пунктах Україниської РСР, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ст. 549 ЦК УРСР, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець вступив у оперативне управління та володіння спадвим майном. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, оскільки після відкриття спадщини вступив у оперативне управління та володіння спадковим будинком, крім того, звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла.

Спору щодо набуття права на спадщину не існує, оскільки в матеріалах справи містяться нотаріально засвідчені заяви інших спадкоємців за законом - ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, про відмову від спадщини.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці відмовилися від спадщини, про що ними складені належні заяви, посвідчені нотаріально, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 Рахівського району Закарпатської області право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок АДРЕСА_1

Судовий збір в сумі 1666,51 гривень залишити за ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.