Справа № 521/7416/14-ц
№ пр.2/521/723/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення виплати аліментів, суд
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по сплаті аліментів та стягнення пені за прострочення виплати за аліментами, посилаючись на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 2-3564/06, з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.04.2006 року і до повноліття дитини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач аліменти на утримання дочки сплачує нерегулярно, у зв'язку з чим утворилася значна заборгованість по сплаті аліментів. Державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.04.2014 року, починаючи з квітня 2006 року розмір якої визначений у сумі - 43 088,62 гривень. На даний час виконавче провадження знаходиться в провадженні державної виконавчої служби Першого Малиновського відділу Одеського міського управління юстиції. Позивач вважає, що оскільки за відповідачем, згідно розрахунку заборгованості по аліментам існує борг у розмірі 43 088,62 гривень, то цей борг повинний бути стягнутий з нього окремо за рішенням суду. Також позивач вказує, що у відповідності до вимогам п.1 ст.196 СК України, з урахуванням наявності боргу, підлягає стягненню з відповідача пеня за прострочення сплати аліментів, що виникла за період з період з квітня 2006 року по 01.04.2014 року у загальному розмірі 14 479,52 гривень. Зазначені вище обставини стали причиною для звернення з наступним позовом до суду.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити позов в повному обсязі з урахуванням підстав вказаних у позовній заяві.
Відповідач, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився, заперечень стосовно предмету позову або заяви про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані стороною позивача докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-3564/06 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.04.2006 року і до повноліття дитини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2. На виконання вказаного рішення, Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 2-3564/06 від 10.01.2007 року.
З вказаного періоду відповідач аліменти на утримання дочки не виплачував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Судом, з огляду на зазначене, не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин.
Як вбачається з розрахунків заборгованості по аліментах, затверджених начальником Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, складеними державними виконавцями при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3564/06, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 10.01.2007 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.04.2006 року і до повноліття дитини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2, державним виконавцем встановлено, що розрахунок заборгованості по аліментах визначається відповідно до положень норми статі 182 СК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з даними розрахунками, заборгованість по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період починаючи з 06.04.2006 року по 01.04.2014року визначена виходячи із середньомісячної заробітної плати, встановленої по м.Одесі, у зв*язку з відсутністю відомостей про працевлаштування та доходи боржника. Так за даними розрахунками за період з 06.04.2007 року по 11.01.2008 року заборгованість складає 5 673,20 гривень, за період з 12.01.2008 року по 30.11.2010 року заборгованість складає 16 494,00 гривень, за період з 01.12.2011 року по 31.05 2012 року заборгованість складає 10 386,25 гривень, за період з 01.06.2012 року по 31.12.2012 року заборгованість складає 4 728,5 гривень, за період з 01.01.2013року по 30.11.2013 року заборгованість складає 6 890, 37 гривень, за період з 01.12.2013 року по 31.03.2014 року заборгованість складає 3 066,50 гривень. Загальна сума заборгованості станом на 01.04.2014 року становить 43 088,62 гривень.
Відповідно до ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.
Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України - до досягнення нею двадцяти трьох років.
З огляду на викладене позов у частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів в розмірі 43 088,62 гривень підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення.
Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов'язання. У даному випадку за прострочення сплати аліментів.
Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів.
Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.
Згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а відтак на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК України про позовну давність.
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач не виплачував аліментів у повному обсязі, тому, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_2 зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання свої неповнолітньої дочки, а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов'язання за весь час прострочення.
Таким чином, якщо виходити з аналогії права та застосовувати цивільне законодавство про відповідальність з прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то визначений розмір пені 1% за кожний день прострочення аліментів кожний місяць буде становити 30% суми несплачених аліментів (30 днів х 1%).
В контексті статі 196 СК України сума боргу за перший місяць не додається до заборгованості за другий місяць, відповідно і неустойка буде нараховуватися, виходячи із суми належної до сплати за кожний місяць окремо без додавання суми боргу за минулі місяці.
Враховуючи що державним виконавцем за кожний місяць був визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у відповідності до діючого законодавства України, про що був повідомлений боржник - відповідач, який даний розрахунок не оскаржив, згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до матеріалів справи за період з квітня 2006 року по квітень 2014 року, розмір пені за 2006 рік становить 723,56 грн., за 2007 рік - 903,16 грн., за 2008 рік - 1 528,2 2грн., за 2009 рік - 1 725,04 грн., за 2010 рік - 1 906,64 грн., за 2011рік - 2 058,88 грн., за 2012 рік - 2 317,39 грн., за 2013 рік - 2 624,99 грн., за період з січні по березень 2014року - 691 64 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості за пенею за час прострочення сплати аліментів, а саме з квітня 2006 року по квітень 2014 року становить суму у розмірі 14 479,52 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 20, 187, 194, 196, 199 Сімейного кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення виплати аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 43 088,62 (сорок три тисячі вісімдесят вісім) гривень 62 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 06.04.2006 року по 01.04.2014 року, стягнутих на її користь рішенням Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 2-3564/06, на утримання дочки у розмірі - 14 479,52 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят дев*ять) гривень 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 575,68 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М.Буран