АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 663/444/15-ц Головуючий у І інстанції Шульга К.М.
Номер провадження: 22-ц/791/1918/15 Доповідач: Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 17 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Базіль Л.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Яковенку В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

24 лютого 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що на підставі кредитного договору № HELOGA від 10 червня 2008 року між сторонами відповідачка отримала кредит у розмірі 21935 доларів США на строк до 10 червня 2018 року, свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у позові поставлено питання про стягнення з відповідачки на користь позивача кредитної заборгованості станом на 29 грудня 2014 року в розмірі 74924,03 долари США, що еквівалентно 1180802,69 гривні, яка складається з 21226,23 долари США заборгованості за кредитом, 13151,91 долари США заборгованості по сплаті процентів, 3359,40 долари США заборгованості по сплаті комісії, 33603,57 долари США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 15,86 долари США штрафу у фіксованій частині та 3567,06 долари США штрафу в процентній складовій.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову з підстав, що у ньому зазначені.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представники сторін свої процесуальні позиції підтримали, при цьому представник позивача пояснила, що умовами кредитного договору строк позовної давності збільшено до 5 років, вважає, що такий термін закінчиться через 5 років після встановленого у договорі строку повернення кредиту, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 05 березня 2012 року в рахунок погашення кредитної заборгованості було звернуто стягнення на предмет іпотеки - належний відповідачці житловий будинок, проте зазначене рішення не виконане у зв'язку з тим, що воно в частині виселення проживаючих у будинку осіб було скасовано судом апеляційної інстанції.

Представник відповідачки вважала, збільшення у договорі строку позовної давності не стосується вимог про стягнення періодичних платежів.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Сторонами у справі не заперечується того факту, що між ними було укладено вказаний у позові кредитний договір, умови якого щодо повернення отриманого кредиту відповідачкою не виконуються, в силу укладення цього договору між ними виникли правовідносини, врегульовані його положеннями та ст. ст. 1046, 1054 ЦК України, за якими відповідачка отримала у позивача суму кредиту із зобов'язанням повернути позичену суму та сплатити проценти і комісію за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання, сплата неустойки.

Відмова у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності у даному випадку можлива лише у разі обґрунтованості позовних вимог, п. 5.5 кредитного договору між сторонами передбачено збільшення строку позовної давності до 5 років за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені та штрафів, що відповідає положенням ст. 259 ЦК України.

За розділом 8 кредитного договору позивач прийняв на себе обов'язок надати відповідачці вказану у позові суму кредиту на строк по 10 червня 2018 року, а остання зобов'язалася щомісячно сплачувати по 414,42 долари США, які складають борг за кредитом, відсотки, винагорода, комісія, за п. 8.1.2 у разі порушення термінів оплати на 120 днів сторони прийшли згоди вважати строком повернення кредиту, відсотків, винагороди, пені у повному обсязі в останній день місяця, у якому відбулося порушення термінів оплати на 120 днів.

Останній платіж відповідачкою здійснено 14 квітня 2010 року, при огляді апеляційним судом іншої цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено, що листом позивача до відповідачки від 30 травня 2011 року, з посиланням на закріплене ст. ст. 1050, 1054 ЦК України право, змінено термін повернення кредиту та інших платежів у тридцятиденний строк з дня отримання даної вимоги, отже 5-річний строк позовної давності слід обраховувати з врахуванням зміни терміну виконання зобов'язання, висновок суду щодо спливу строку позовної давності за заявленими позовними вимогами не відповідає дійсним обставинам.

Проте, як вбачається з матеріалів даної справи та вище вказаної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідачка в одній особі є боржником за кредитним договором та іпотекодавцем за договором іпотеки від 11 червня 2008 року в його забезпечення, яким відповідачкою передано в іпотеку належний їй житловий будинок № 51 по вул. Садовій у селищі Лазурному Скадовського району Херсонської області, за п. 26 цього договору у випадку, коли суми, вирученої від продажу предмету іпотеки, недостатньо для повного задоволення вимог іпотекодержателя, останній має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимог, з іншого майна іпотекодавця у першу чергу перед іншими кредиторами.

Ст. 47 Закону України «Про іпотеку» закріплено аналогічне положення, за яким якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку, встановленому законом.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 05 березня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 задоволено, в рахунок погашення повної заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки з виселенням проживаючих у ньому осіб, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 06 грудня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції в частині виселення осіб скасовано, у задоволенні даної позовної вимоги відмовлено, в решті рішення суду залишено без змін.

Отже, обравши спосіб захисту порушеного права - звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач матиме право вимоги про стягнення боргу лише у випадку недостатності коштів від реалізації предмету іпотеки, проживання у якому інших осіб не є перешкодою для цього, стягнення суми боргу з боржника за умови наявності невиконаного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить боржнику, у рахунок погашення цього ж боргу, призведе до подвійного стягнення на користь кредитора однієї й тієї ж суми заборгованості одночасно за рахунок іпотечного та іншого майна боржника, відбудеться фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредитору, вимога за позовом у даній справі заявлена передчасно і не відповідає встановленим ст. 3 ЦК України основним засадам цивільного законодавства, таким як справедливість, добросовісність та розумність.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог належить відмовити не з підстав пропуску строку позовної давності, а у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог, заявлених передчасно до фактичного виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відмовити з інших підстав.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _