УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС», третя особа - ОСОБА_5, про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (далі - ПрАТ «СК «ТАС») про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль, отримав механічні пошкодження. Після його звернення до страхової компанії з приводу отримання страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 09 січня 2013 року №ДТ3/21, останній відмовив йому у такому відшкодуванні, посилаючись на подання ним свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 09 січня 2013 року №ДТ3/21 у розмірі 122 839 грн; а також страхове відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 09 січня 2013 року №АЕ/0383941 в розмірі 38 040,64 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «ТАС» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування за договором №ДТ3/21 добровільного страхування наземних транспортних засобів від 09 січня 2013 року у розмірі 122 839 грн; за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/0383941 від 09 січня 2013 року - 38 040,64 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «СК «ТАС» просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року (далі - Закон), добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 25 Закону передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону, підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є, зокрема, подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 8.4.7 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 09 січня 2013 року №ДТ3/21, що був укладений між позивачем і відповідачем, страховий випадок «знищення ТЗ» має місце, якщо витрати на відновлювальний ремонт ТЗ дорівнюють або перевищують 70% його дійсної вартості на дату настання ДТП, і в такому випадку за договором страхове відшкодування визначається шляхом відрахування від дійсної вартості транспортного засобу на дату настання страхового випадку вартості залишків ЗТЗ та/або ЗДО, придатних для подальшої реалізації/ використання та страхових виплат, здійснених за попередніми страховими випадками.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність обов'язку відповідача сплатити страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 09 січня 2013 року №ДТ3/21 та за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 09 січня 2013 року №АЕ/0383941 в розмірі заявленого страхового відшкодування. Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд надав їм відповідну оцінку, зокрема, зауважив, що у відповідача були відсутні підстави, передбачені ст. 26 Закону для відмови позивачу та третій особі у виплаті страхового відшкодування, оскільки ринкова вартість автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 26 січня 2013 року до дорожньо-транспортної пригоди за висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 09 жовтня 2014 року № 10919/14-54, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (а.с.11-19, т. 2), складала 211 372,27 грн, в той час як вартість відновлювального ремонту склала 132 351,98 грн, тобто менше ніж 70% від вартості автомобіля.

Водночас, апеляційним судом перевірено доводи відповідача щодо заявлених позовних вимог та надано належну оцінку висновку транспортно-трасологічного дослідження, проведеного ТОВ «Декра Експерт» та зауважено, що не можна визнати належним доказом у справі це транспортно-трасологічне дослідження, яке було проведено за зверненням відповідача, оскільки автомобілі, які були пошкоджені у дорожньо-транспортній пригоді, особою, яка проводила це дослідження, не оглядались, пошкодження автомобілів встановлювались лише за наданими відповідачем фотозображеннями, у висновку наводиться лише припущення щодо можливого механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук