Справа № 740/2293/15
Провадження № 2/740/730/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 липня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю сторін, представника позивача-адвоката ОСОБА_1,

представника органу опіки та піклування Ніжинської міської ради-Рацин Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про визначення місця проживання з ним свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з посиланням на те, що сторони є батьками дитини, позивач та відповідач з 2003 року проживають окремо, з вересня місяця 2014 року ОСОБА_4 проживає разом із позивачем і перебуває на його утриманні, при цьому продовжує їздити на навчання на автобусі до Колісниківської ЗОШ с.Колісники, оскільки відповідач заперечує проти проживання дитини разом із позивачем в м.Ніжині, позивач має постійний заробіток та позитивні характеристики, за місцем проживання останнього створені належні умови для проживання дитини.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що є батьком ОСОБА_4, який з вересня місяця 2014 року проживає разом із ним в АДРЕСА_1, де створені всі умови для його проживання, дана квартира двокімнатна, є інвалідом 3 групи загального захворювання, отримує пенсію у розмірі 1059 грн. на місяць, працює, заробіток близько 1100 грн., до вересня 2014 року ОСОБА_4 проживав із відповідачем в с.Григорівка, де неналежні умови. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_1.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши, що сторони є батьками ОСОБА_4, проживає з 1996 року в буд.31 по вул.Крапив"янського с.Григорівка Ніжинського району, в даному будинку фактично проживає 6 осіб, не має зареєстрованого місця проживання та громадянства, не працює, має дохід близько 1000 грн. в місяць, має іншого сина, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 краще із нею, допомогу на дітей не оформляла у зв"язку з відсутністю паспорта, заперечує проти навчання ОСОБА_4 в м.Ніжині.

Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала за необхідне позов задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_4 виявив бажання проживати разом із своїм батьком, за місцем проживання якого створені належні умови, мати на засідання органу не з"явилась.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні за відсутності сторін та в присутності представника органу опіки та піклування ОСОБА_5, пояснив, що на навчання їздить на автобусі до с.Колісники в 7-35 год., назад в 15-25 год, приїжджав додому в с.Григорівка близько 16-30 год., автобус часто не приїжджав, з вересня місяця 2014 року проживає разом із батьком в м.Ніжині, у батька створені всі умови для його проживання, батько його утримує, має намір проживати разом із батьком, що відповідає його інтересам.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст.6, 7 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Приписами ст.160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього від 30 грудня 2014 року, батьківство позивача щодо ОСОБА_4 визнане згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_4 станом на час розгляду справи досяг 12-річного віку і начається в 7 класі Колісниківської ЗОШ І-ІІ ступенів с.Колісники, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували і проживають окремо, ОСОБА_4 з вересня місяця 2014 року проживає разом із позивачем. Дані обставини в судовому засіданні стронами не заперечуються.

Висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, від 26 лютого 2015 року підтверджується можливість проживання ОСОБА_4 разом із позивачем за місцем проживання останнього в АДРЕСА_1, за даною адресою позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, має зареєстроване місце проживання, в даній квартирі створені належні умови для проживання, відпочинку та повноцінного розвитку ОСОБА_4, згідно даного висновку позивач працює і позитивно характеризується за місцем роботи в Ніжинській ЗОШ №2, загальна сума його доходу за період з 04 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року становить 2791 грн. 91 коп, останній також є інвалідом 3 групи і отримує пенсію урозмірі 1049 грн. на місяць.

Відповідач, яка не має громадянства, зареєстрованого місця проживання, місця роботи та самостійного доходу, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, остання проживає разом із сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, матірю, сестрою та відчимом. Заперечення відповідача щодо даних обставин в судовому засіданні відсутні. Згідно акту обстеження Ніжинської районної державної адміністрації від 18 червня 2015 року вищезазначене помешкання складається із 2-х кімнат, потребує прибирання та "...косметичного..." ремонту, окірім ліжка ОСОБА_4 інші дитячі меблі відсутні, умови проживання задовільні, потребує ремонту стеля та підлога. Відповідач в судовому засіданні зазначає про наявність у неї інших, окрім ОСОБА_4, дітей-сина, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку, ІНФОРМАЦІЯ_3, допомогу на всіх дітей не оформляла у зв"язку з відсутністю паспорта громадянина України, тобто відповідач починаючи з моменту народження ОСОБА_4 у 2002 році не здійснила дій по отриманню передбачених соціальних виплат та допомог на останнього, не вчиненні нею аналогічні дії і по відношенню до своїх інших дітей. За таких обставин відповідач не в повній мірі виконує свої батьківські обов"язки щодо соціального захисту дітей. Посилання відповідача на отримання доходу близько 1000 грн. в місяць грунтуються на її припущеннях і не підтверджені належними і допустимими доказами, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Із врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позивач виявляє більшу увагу до ОСОБА_4 і турботу про нього, малолітній вік даної дитини і більшу прихильність до батька станом на час розгляду справи, необхідність здобуття дитиною освіти із врахуванням її інтересів та віку, позитивних характеристик позивача, можливість створення ним належних умов для проживання та виховання ОСОБА_4, що є більш сприятливим для дитини, при цьому розлучення дитини із батьком є недоцільним і несе негативний характер, що в подальшому позначиться на психоемоційному і психічному розвитку ОСОБА_4.Перевага позивача в матеріально-побутовому стані сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Вищезазначені обставини щодо неналежного виконання відповідачем батьківських обов"язків, відсутність громадянства, зареєстрованого місця проживання та самостійного доходу є виключними обставинами, що зумовлюють розлучення ОСОБА_4 із своює матір"ю та визначення місця проживання дитини разом із позивачем, при цьому відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини-Ямпольського ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .