Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2015 Справа №607/2237/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

· головуючого судді Стельмащука П.Я.

· за участю секретаря Горіної Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м.Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 2511,20грн., які просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках в користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації пов'язаних з лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_5.

Представник Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких міркувань.

21 жовтня 2013 року близько 22 години у ОСОБА_1, який разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у громадському транспорті, який рухався по маршруту № 16 м.Тернополя, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, реалізовуючи який вони тоді ж, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов'язаного з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажальному ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, які на той момент перебували поблизу, безпричинно розпочали конфлікт із ОСОБА_5, в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, обвинувачений ОСОБА_1 разом із обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали наносити удари руками у різні частини тіла ОСОБА_5, а також нанесли удар пляшкою по голові останнього.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку (разом із синцями і крововиливами волосистої частини голови, обличчя та слизової оболонки губ), які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, синці та садна шиї, тулуба і кінцівок, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 07.11.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання за цими статтями у виді 2 років позбавлення волі. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 2 років позбавлення волі. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців із застосуванням п.п.2,3,4 ст.76 КК України.

Відповідно до інформації за №52-01/02 від 22.01.2015року, наданої «Тернопільською обласною дитячою клінічною лікарнею» комунальної установи Тернопільської обласної ради, вартість лікування потерпілого ОСОБА_5, 1996 року народження у ортопедо-травматологічному відділенні за період з 21.10.2013року по 31.10.2013року становить 2511,20грн.

У відповідності до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді.

Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього кодексу. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, кошти стягненні з винної особи зараховуються до відповідного бюджету.

Оскільки фінансування закладів охорони здоров'я, зокрема лікарні, здійснюється з Державного бюджету України, вбачаються порушення інтересів держави, а тому є підстави для звернення прокурора до суду в межах його компетенції, передбаченої ст. 121 Конституції України для захисту інтересів держави.

Станом на дату розгляду справи сторонами не подано і судом не здобуто доказів сплати відповідачами витрат пов'язаних з лікуванням потерпілого від злочину.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачами.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України із відповідачів в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60грн., по 81,20грн. з кожного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 33, 60-62, 88, 209, 212, 215, 218, 223, 224-228, 294 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора міста Тернополя в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) в рівних частках на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації (одержувач: ГУК у Тернопільській області 24060300, р/р 0001, 0, МФО 838012) кошти в сумі 2511,20 грн. пов'язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_5, по 837,07грн. з кожного.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь державного бюджету 81,20 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) на користь державного бюджету 81,20 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) на користь державного бюджету 81,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий П.Я.Стельмащук