Провадження № 2/127/766/15
23 березня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задовленню.
Між сторонами склалися правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055,1082 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначені грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 060723649 від 26.09.2007 року (а.с. 38).
12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» права вимоги за зобов'язаннями відповідачів по даному кредитному договору відповідно договору факторингу №1 (а.с. 8-12). Відповідачі були повідомленні про відступлення права вимоги (а.с. 13, 39)
ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 26.09.2007 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2013 року складає 124352,32 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення становить 2 878 740,42 грн., з яких: 77 069,44 долари США, що за курсом НБУ станом на 23.03.2015 року становить 1 784 147,75 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 47 282,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.03.2015 року становить 1 094 592,67 грн. - заборгованість за процентами. Дана сума встановлена в судовому на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідачі доказів щодо спростування доказів позивача про суму заборгованості не надали.
Щодо стягнення вказаної заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
При цьому суд звертає увагу, що відповідно до умов договору поруки поручитель зобов'язувалася відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд відмічає, що договір поруки №1444667 від 26 вересня 2007 року містить положення про дію договору до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором (п.3.1), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, тому в даному випадку є підстави розглядати можливість застосування положень ч.4 ст.559 ЦК України. Однак, суд враховує, що відповідно до умов договору позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно пред'явив вимогу позичальнику та своєчасно пред'явив вимогу до поручителя, тим самим, у суду відсутні підстави стверджувати про припинення договору поруки.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні на підставі наявних у матеріалах справі доказів, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку солідарно з відповідачів.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 553-554, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: