Провадження № 2/193/196/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 березня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Шумської О.В.
при секретарі Палій Л. Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
24 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.07.1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 14).
Дітей від шлюбу не мають.
З відповідачем проживають разом, але з липня 2014 року шлюбні відносини між ними припинено.
Спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів. В сім'ї постійно виникають сварки та непорозуміння. Такі відносини привели до охоледжння почуттів і до втрати позивачем почуття кохання та поваги до відповідача.
Позивач неодноразово пропонувала відповідачу разом звернутися до державного органу реєстрації актів цивільного стану для подачі заяви про розірвання шлюбу, але відповідач відмовився. 27.01.2015 року позивач звернулася до відповідача з листом у якому запропонувала добровільно розірвати шлюб, але відповідач на розірвання шлюбу не погодився і до відділу РАЦС не з'явився.
Шлюб розривають вперше.
Спору про розподіл майна не має.
Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливими, тому позивач змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати.
Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала до суду відповідну заяву.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 23,24,25) у судове засідання не з'явився. Заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про укладення шлюбу від 28 листопада 1994 року, виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 14). (а.с. 3); лист від 27.01.2015 року адресоване відповідачу з прохання про розірвання шлюбу через органи РАЦС (а.с. 6); поштове повідомлення про вручення листа (а.с.7).
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.
Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.
Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.
Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність змінити прізвища позивача на попереднє «ОСОБА_1».
Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 31.07.1993 року, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації зроблено запис за № 14 - розірвати.
Позивачу ОСОБА_1 змінити прізвище на попереднє - «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: О.В. Шумська