Ухвала

іменем україни

16 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області 19 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД», ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання правочину недійсним та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом до ОСОБА_4, ТОВ «Добробуд ЛТД», ОСОБА_5, який було уточнено у процесі розгляду справи, та остаточно просив: визнати недійсною угоду про заміну сторони у договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 09 червня 2011 року № 2/0-7, яка була укладена 10 червня 2011 року між ТОВ «Добробут ЛТД», ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнати недійсною нову редакцію договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 10 червня 2011 року № 2/0-7, укладену між ТОВ «Добробут ЛТД» та ОСОБА_5; розподілити майно, яке належить йому та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя, виділивши йому Ѕ частини майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 09 червня 2011 року № 2/0-7, яке розташоване на 0-му поверсі житлового будинку АДРЕСА_1; витребувати у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 Ѕ частини вищевказаних майнових прав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсною угоду про заміну сторони у договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/0-7 від 09 червня 2011 року, яка була укладена 10 червня 2011 року між ТОВ «Добробуд ЛТД», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано недійсною нову редакцію договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/0-7 від 10 червня 2011 року, який було укладено між ТОВ «Добробуд ЛТД» та ОСОБА_5 Розподілено майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя, та виділено ОСОБА_2 майнові права за договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/0-7 у редакції від 09 червня 2011 на Ѕ частини нежитлового приміщення будівельний № 7, на момент підписання цього договору розрахунковою площею 76,29 кв. м, розташованого на 0-му поверсі жилого будинку АДРЕСА_1. Витребувано у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 майнові права за договором купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно № 2/0-7 у редакції від 09 червня 2011 року на Ѕ частини нежитлового приміщення будівельний № 7, на момент підписання цього договору розрахунковою площею 76,29 кв. м, розташованого на 0-му поверсі жилого будинку АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року залишено без змін.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами у вказаній вище справі. Свої вимоги мотивував тим, що рішення апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року та ухвала Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року обґрунтовувалися тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2014 року визнано дійсним договір дарування грошових коштів у сумі 9 000 000 грн від 30 березня 2008 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 Оскільки рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2014 року, скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції для розгляду по суті, однак на даний час справа ще не розглянута, просив суд задовольнити його заяву на підставі п.3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2015 року заяву ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить ухвалу апеляційного суду скасувати та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання щодо перегляду рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви, суд апеляційної інстанції керуючись п 1. ч.2 ст. 361 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 342 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області 19 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробуд ЛТД», ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання правочину недійсним та поділ спільного майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ