АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3495/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Оксюта Т.Г.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором в сумі 365 970,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судовий збір в сумі 1827,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

01.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.12.2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до умов кредитного договору №1141 від 21.09.2006 року, ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 19188,00 доларів США, із сплатою 11% річних, з кінцевим терміном повернення 20.09.2013 року.

В порушення договірних зобов'язань, отриманий кредит ОСОБА_1 у встановлений строк не повернув, проценти в повному обсязі не сплатив, у зв'язку з чим станом на 26.10.2014 року по кредитному договору виникла заборгованість за кредитом в сумі 13256,26 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 171673,25 грн.; за відсотками в сумі 10950,81 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 141816,86 грн.; пеня в сумі 52 480,53 грн. за останні 12 місяців, а всього 365 970,64 грн.

В забезпечення кредитного договору були укладені договори поруки №483 та №484 від 26.02.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є поручителями та зобов'язались перед позивачем відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_1

Судом встановлено, що 21.09.2006 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та третьою особою у справі ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1141, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 19188,00 доларів США, із сплатою 11% річних, з кінцевим терміном повернення 20.09.2013 року.

ОСОБА_1 зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення.

Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором №1141 від 21.09.2006 року в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 19188,00 доларів США.

В свою чергу, ОСОБА_1 скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №1141 від 21.09.2006 року належним чином не виконав.

Станом на 26.10.2014 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1141 від 21.09.2006 року становить 13256,26 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 171673,25 грн.; за відсотками в сумі 10950,81 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 141816,86 грн.; пеня за останні 12 місяців 52 480 грн. 53 коп.

В забезпечення кредитного договору були укладені договори поруки №483 та №484 від 26.02.2007 року, відповідно до умов якого відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є поручителями та зобов'язались перед позивачем відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_1

17.12.2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач набув усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

ОСОБА_1 не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Позивачем з метою попередження порушення умов Договору та повернення існуючої заборгованості, відповідачам та третій особі було направлено вимогу про виконання грошових зобов'язань. Проте вказана вимога була залишена без задоволення. (а.с.30-35).

Враховуючи те, що поручитель відповідає перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань, а тому відповідальність відповідача, як поручителя є солідарною з боржником, а не як самостійного боржника.

Таким чином, вимоги позивача щодо порядку стягнення спірної заборгованості з відповідачів як самостійних боржників є помилковим.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позичальник ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору, а тому з відповідачів, які є поручителями, як солідарних боржників належить стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 365 970,64 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення позичальника про заміну кредитора у зобов'язанні, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові суду не надано.

Твердження апеляційної скарги про те, що договір між ПАТ «АК «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» потрібно вважати недійсним, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів відповідно до статей 58-59 ЦПК України суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не мають генеральної валютної ліцензії на здійснення операцій з іноземною валютою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки кредитний договір від 21.09.2006 року було укладено між ОСОБА_1 (третя особа у даній справі) та ПАТ «АК «Промінвестбанк», яким правомірно було надано позичальнику кредит в іноземній валюті.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 11 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі виникнення спору щодо отримання сторонами кредитного договору індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави (підпункт «г» пункту 4 статті 5 Декрету про валютне регулювання) суд має виходити з того, що Національним банком України на виконання положень статті 11 цього Декрету, статті 44 Закону України «Про Національний банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 9 листопада 2004 року № 1429/10028). Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, або генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що відповідачами у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є поручителями боржника, заочне рішення суду від 23 грудня 2014 року не оскажувалось.

З підстав наведеного, рішення суду належить змінити в частині порядку стягнення.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-315,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року - змінити в частині порядку стягнення та ухвалити рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як солідарного із ОСОБА_1 боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1141 від 21 вересня 2006 року в сумі 365 970 (триста шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), як солідарного із ОСОБА_1 боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1141 від 21 вересня 2006 року в сумі 365 970 (триста шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 64 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді