АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія
13 серпня 2015 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік серпень 13 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при сек5ретарі - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 01 серпня 2013 року вона була призначена на посаду вихователя Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради.

В послідуючому, наказом № 72к/тр від 31 жовтня 2014 року, виданого завідуючою зазначеного дошкільного навчального закладу ОСОБА_4 позивачку було звільнено з займаної посади на підставі пункту 3 ст. 41 КЗпП України за аморальний проступок, з чим позивачка погодитись не може і у звязку з чим вимушена була звернутись з даним позовом до суду, в якому посилаючись на свою вагітність та на те, що звільнення з підстав передбачених частиною 3 статті 41 КЗпП України можливе тільки за винні дії чи бездіяльність, несумісні з продовженням роботи, які в установленому законом порядку були доведені, а не внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами, просила визнати незаконним та скасувати наказ № 72к/тр від 31.10.2014 року ; поновити її на роботі у Комунальному закладі освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради на посаді вихователя ; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 50 000 гривень.

В судовому засіданні від 21 квітня 2015 року позивачка ОСОБА_3 свої вимоги уточнила і просила визнати незаконним та скасувати наказ № 72к/тр від 31.10.2014 року ; поновити її на роботі у Комунальному закладі освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради на посаді вихователя та стягнути на її користь моральну шкоду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди задоволені частково. ОСОБА_3 поновлена на посаді вихователя до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради і на її користь стягнута в рахунок відшкодування моральної шкоди грошова сума у розмірі 3 000 гривень, а також витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

В апеляційній скарзі Комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про поновлення позивачки ОСОБА_3 на роботі у Комунальному закладі освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради на посаді вихователя.

Доводи Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради про те, що ухвалюючи рішення про поновлення позивачки на роботі судом першої інстанції не була врахована наявність попереднього рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу про накладення на неї дисциплінарного стягнення було відмовлено та обставини виниклої сварки і бійки між позивачкою і матірю одного із вихованців закладу, яку спровокувала позивачка, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки як видно з матеріалів справи і що підтвердила допитана в судовому засіданні першої інстанції лікар акушер-гінеколог Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 4 ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_3 знаходилась на обліку у лікаря-гінеколога Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 4 з 20.10.2014 року з приводу вагітності /а.с. 75, 115/, а відповідно до долученого до матеріалів справи уже в апеляційній інстанції свідоцтва про народження, 01 травня 2015 року народила доньку ОСОБА_6.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що за положеннями частини 3 статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обовязковим працевлаштуванням, і застосування даної норми не ставиться в залежність від своєчасного повідомлення працівницею власника або уповноваженого ним органу про свою вагітність, що судом і було вірно прийнято до уваги, на думку судової колегії рішення суду першої інстанції відповідає вимогами закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу» Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :