Справа № 377/266/15ц Головуючий у І інстанції Орел А.С.
Провадження № 22-ц/780/3767/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 22.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Гуль В.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року за позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановила:

у березні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 7956,55грн.

Посилався на те, що на підставі рішення Славутицької міської ради Київської області є виконавцем житлово-комунальних послуг в м. Славутичі. 1 березня 1993 року ОСОБА_2 на склад сім»ї три особи: вона, чоловік ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 було надано жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1. 11 грудня 2008 року він уклав з ОСОБА_2 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст.64 ЖК України члени сім»ї наймача користуються нарівні з ним усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім»ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов»язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Також в ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також у п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 р. (в редакції постанови від 24.01.2006 р.). закріплено обов»язок споживача щодо своєчасної оплати житлово-комунальних послуг. З доданого до позовної заяви розрахунку видно, що відповідачі не в повному обсязі оплачувати надані послуги, у зв»язку з чим за період з 26.07.2013 р. по 28.10.2014 р. виникла заборгованість на зазначену суму. 17 грудня 2014 року КП «Житлово-комунальний центр» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, у прийнятті якої ухвалою від 26 грудня 2014 року було відмовлено.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 2 25,61 гривень, судові витрати на суму 243 гривні 60 копійок, всього 2495 гривень 21 копійку.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року позов, його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що рішення в незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Також зазначив, що рішення прийняте без повного з»ясування всіх обставин справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, суд першої інстанції безпідставно послався на вимоги ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Крім того апелянт вважає, що заборгованість відповідачів належним чином підтверджена поданими у справі доказами і на думку апелянта до стягнення підлягає сума заборгованості у розмірі 7956,55грн.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Славутицької міської ради Київської області №169-17-IV від 28.02.2003 р. реорганізовано комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» шляхом виділення з його складу структурного підрозділу «Житлово-комунальний цех» і створення на його базі самостійного комунального підприємства «Житлово-комунальний центр».

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27 жовтня 2003 року №534 погоджено передачу з балансу комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» на баланс комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» об»єктів комунальної власності територіальної громади м. Славутича.

Рішенням Славутицької міської ради Київської області від 13.07.2007 р. №286-14-V визначено комунальне підприємство «Житлово-комунальний центр» виконавцем житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 1 вересня 2007 року.

Крім того, 11 березня 1999 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області видано ордер на житлове приміщення ОСОБА_5 із сім»єю з трьох осіб складом: ОСОБА_6 - чоловік; ОСОБА_4 дочка; на право заселення в житлове приміщення житловою площею 19,7 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

11 грудня 2008 року між комунальним підприємством «Житлово-комунальний центр» (Балансоутримувач) і ОСОБА_2 (Споживач) було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення балансоутримувачем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором.

Також 11 грудня 2008 року між ними також було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, предметом якого є зобов»язання балансоутримувача забезпечити надання споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та зобов»язання споживача своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

У п.4 цього договору вказано характеристику засобів обліку води, а саме СВК №473296, перше показання 70 (холодна вода); СВК №454963, перше показання 131 (гаряча вода).

У відповідності до довідки ф.3 від 24 лютого 2015 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживають і зареєстровані п»ять осіб, з них двоє дітей: ОСОБА_6 чоловік; ОСОБА_5 наймач; ОСОБА_7 дочка; ОСОБА_8 син, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_8 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту від 12.02.2007 р. проведено технічний огляд приладів обліку води, встановлених за адресою: АДРЕСА_1, а саме: водоміра холодної води СВК 1.5 №473296, дата повірки 02.08.2005 р., показники 20,140; водоміра СВК 1.5 №457963, дата повірки 06.08.2005 р., показники 55,170. Прилади обліку встановлені згідно технічного рішення, зовнішніх пошкоджень немає.

З копії службової записки начальника ВРН на ім»я директора КП «ЖКЦ» №20 від 20.07.2010 р. вбачається, що внесено пропозицію нараховувати за нормами споживання за гарячу, холодну воду і водовідведення по ряду адрес, в т.ч. за адресою відповідачів: АДРЕСА_3, - з 01.06.2010 р..

З наданої копії сторінок журналу обліку витрати води і тепла видно, що з 01 червня 2010 року прийняття показань приладів від ОСОБА_5 припинено і нарахування оплати проводиться за нормами на підставі службової записки №20 від 20.07.2010 р.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 11 червня 2009 року по справі №2-240/2009, що набрало законної сили, з ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01 березня 2009 року на суму 5 565,83 грн.

Судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 04 лютого 2011 року по справі №2-н-29/2011, що набрав законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги на суму 14 262,62 грн.

Також судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 19 липня 2013 року по справі №377/934/13-ц, що набрав законної сили, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.07.2013 р. на суму 7 956,55 грн.

Ухвалою від 26 грудня 2014 року відмовлено у прийнятті заяви комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку боргу за житлово-комунальні послуги за суму 7 920,91 грн.

Згідно наданих розрахунків розміру заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг відповідача ОСОБА_5 загальна сума заборгованості за період з 26.07.2013 р. по 28.10.2014 р. становить 7920 грн. 91 коп. і складається з нарахованої оплати: за утримання будинку та прибудинкової території на суму 1194,93 грн.; за опалення 1571,56 грн.; холодну воду 2557,00 грн.; зливи 3112,30 грн.; вивезення сміття 485,12 грн.; всього на суму 8920,91 грн., зменшену на суму оплати 1000,00 грн., внесену у вересні 2013 року.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.20 Закону споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Також п.5 ч.3 ст.20 Закону на споживача покладено, зокрема, обов»язок оплачувати житлово комунальні послуги.

Відповідно до абз.2 п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків, зокрема мають право на: своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством.

У відповідності до змісту абз.3 п.7 Правил власник та наймач (орендар) квартири, зокрема зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Обов»язок оплачувати послуги у повному обсязі в установлені строки передбачена також п.п.1 п.17 укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також п.п.1 п.12 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За правилом ч.1 ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також відповідно до п.7 укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила).

Згідно п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абз.5 п.16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Таким випадком згідно абз.5 п.15 Правил є несправність засобів обліку, що не підлягає усуненню.

Крім того п.11 укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення також передбачено, що за наявності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії плата за нормативами (нормами) не допускається, крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку, якого суду не надано.

Так як у квартирі відповідачів встановлено водоміри холодної та гарячої води, тобто наявні засоби обліку води, то нарахування позивачем протягом спірного періоду оплати за воду за нормами споживання, без врахування показань засобів обліку, приймання яких було припинено позивачем в односторонньому порядку з червня 2010 року, є безпідставним.

Виходячи з цього, суд першої інстанції зробив вірний висновок, не погодившись з наданим позивачем розрахунком заборгованості і вважає необхідним виключити з нього нарахування оплати за холодну воду та зливи, розраховані за нормами споживання.

З урахуванням цього дійсна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, становитиме 2251 грн. 61 коп. з розрахунку: 8920,91 (графа 12 всього нараховано) 2557,00 грн. (графа 7 хол. водопост.) 3112,30 грн. (графа 8 зливи) = 2251 грн. 61 коп..

Твердження представника позивача про те, що його відмова від врахування показань засобів обліку у зв»язку із закінченням міжповірочного періоду та не проведення відповідачами метрологічної повірки приладів обліку не ґрунтуються на укладеному договорі та законодавстві, які регулюють спірні відносини.

Так, згідно ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок суб»єктів господарювання, що надають послуги з електро -, тепло -, газо - і водопостачання, на яких також покладається відповідальність за своєчасність її проведення. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро - , тепло -, газо - і водопостачання.

Також відповідно до абз.3 п.9 Правил періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Також безпідставним також є твердження представника позивача про те, що у зв»язку з не проведенням періодичної повірки засіб обліку не може вважатися таким, оскільки укладеним договором і законодавством, яке регулює спірні відносини, такого не передбачено.

Щодо солідарного обов»язку мешканців квартири (будинку) з оплати житлово-комунальних послуг суд першої інстанції правильно зазначив, що такий обов»язок передбачений для наймача жилого приміщення в будинках державного та громадського житлового фонду та повнолітніх членів його сім»ї статтею 64 Житлового кодексу України і пов»язаний з предметом договору найму жилого приміщення (випливає з нього), сторонами якого є наймодавець і наймач.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Крім того, згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Предмет регулювання вказаних відносин є різний. Спірні відносини виникли щодо надання і оплати житлово-комунальних послуг, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», нормами якого та положеннями укладених договорів солідарного обов»язку не передбачено.

Виходячи з цього, належним відповідачем за позовом є ОСОБА_9, з якою позивачем укладено відповідні договори.

Тому доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задовольнивши позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» відхилити, рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді