Номер провадження: 22-ц/785/3184/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Гайворонського С.П.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", в особі Північного РЕМ, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за порушення правил користування електричною енергією,

встановила:

13 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", в особі Північного РЕМ (далі - ПАТ "ЕК Одесаобленерго") постачає енергетичну енергію відповідачам за адресою: АДРЕСА_1. В ході перевірки 10.10.2012 року виявилися порушення Правил користування електричною енергією відповідачами за вказаною адресою, а саме - монтаж відгалуження прихованою електропроводкою поза приладом обліку, у зв'язку з чим підприємству була завдана шкода у розмірі 3 455,15 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку збитки в розмірі всього 3 455,15 грн., а також понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позову, в останнє судове засідання відповідачі не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року позов ПАТ "ЕК Одесаобленерго" було задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного вище судового рішення із направленням справи на новий розгляд, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ "ЕК Одесаобленерго", суд першої інстанції виходив із того, що комісією ПАТ "ЕК Одесаобленерго" 10.10.2012р. за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1, було виявлено безоблікове користування електричною енергією, що підтверджується актом від 10.10.2012р. за № 019999, поясненнями та фотофіксацією до нього (а.с. 10-13).

Обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначений позивачем за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі - Постанова НКРЕ) від 04.05.2006 р. № 562, із змінами, внесеними з Постановою НКРЕ № 1338 від 14.10.2010 р. (далі - Методика).

Оскільки нарахування за спірний період здійснено за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховано вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 3455,15 грн., про що свідчить протокол засідання комісії № 572 від 31.10.2012р. (а.с. 8, 16, 17), то суд дійшов висновку про необхідність стягнення завданої шкоди із відповідачів в солідарному порядку на користь позивача.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "ЕК Одесаобленерго" постачає електричну енергію до квартири, що розташована в будинку АДРЕСА_1 в якій постійно проживають і використовують електроенергію відповідачі по справі (а.с. 21, 22), на підставі Договору на постачання електричної енергії № 2197165 від 21 червня 2006 року з побутовим споживачем ОСОБА_3 (далі - Договір № 2197165) (а.с.50).

Відповідно до ст. ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. згідно із законодавством України в галузі електроенергетики та Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року, № 1357 (далі - Правила).

Відповідно до п. 26 Договору № 2197165 споживач несе відповідальність за розкрадення електроенергії у випадку самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без приладів обліку та за порушення Правил і умов даного Договору. Згідно п.17 Договору № 2197165 споживач зобов'язаний відшкодувати збитки, заподіяні порушеннями Правил, допущені "Споживачем" під час користування електричною енергією. На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку.

10.10.2012 року комісією ПАТ "ЕК Одесаобленерго" було проведено огляд за вказаною адресою та виявлено безоблікове користування електричною енергією відповідачами. Вказані обставини підтверджуються актом від 10.10.2012 року за № 019999 (далі - Акт), поясненнями та фотофіксацією до нього (а.с. 10-13).

На підставі вказаного Акту був визначений обсяг та вартість необлікованої електричної енергії за вищевказаною Методикою.

Згідно протоколу засідання комісії № 572 від 31.10.2012р. нарахування за спірний період здійснено за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховано розмір вартості необлікованої електричної енергії, відповідно до Постанови НКРЕ від 23.04.2012 р. № 497, за 6 місяців: з 10.04.2012 року по 10.04.2012 року, який склав 3 455,15 грн. (а.с. 8, 16, 17).

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначений позивачем за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 04.05.2006 р. № 562, із змінами, внесеними Постановами НКРЕ № 154 від 08.02.2007 року, № 1384 від 18.12.2008 року, № 1338 від 14.10.2010 р.

Разом з тим, суд першої інстанції в рішенні безпідставно послався на Методику, затверджену Постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року № 1416, оскільки остання втратила чинність з набранням чинності Методики, затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 р. № 562.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також прослався на Методику, затверджену Постановою НКРЕ 04.05.2006 р. № 562, якими регулюються дані правовідносини, які виникли між сторонами, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення, яке є правильним по суті і справедливим.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку.

Пунктом 43 Правил визначено, що в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 26 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці, яким серед іншого є крадіжка електроенергії і її споживання без приладів обліку, тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність.

Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання - ст. 541 ЦК України.

Крім того, у відповідності до ст.ст. 64, 156 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, навіть і тоді, коли родинні зв'язки припинилися. Зазначені права та обов'язки стосуються і власників житлових приміщень, які є споживачами електричної енергії.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі разом користуються електричною енергією, та разом допустили її розкрадення, то судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про стягнення з відповідачів суми збитків в розмірі 3 455,15 грн. в солідарному порядку, та стягнення з останніх в рівних частках на користь позивача суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Що стосується доводів відповідача ОСОБА_4, наданих нею в суді апеляційної інстанції стосовно того, що ні вона, ні її чоловік - відповідач у справі ОСОБА_3, не допускали порушення Правил, то, як було зазначено вище, вони спростовуються наявними у справі Актом комісії ПАТ "ЕК Одесаобленерго" від 10.10.2012р. за № 019999, складеного за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1, згідно якого в квартирі відповідачів було виявлено безоблікове користування електричною енергією, фотофіксацією до нього та поясненнями членів комісії (а.с. 10-13).

Кім того, відповідач ОСОБА_4 фактично визнала допущення ними порушення Правил, що підтверджується укладеним між нею і ВАТ "ЕК "Одесаобленерго" договору про погашення заборгованості № 7057214 від 31.10.2012 року, згідно якого сторони договорились про погашення нарахованих за Актом грошових коштів у сумі 3 455,15 грн. протягом року, щомісяця по 287,93 грн. (а.с.18).

Що стосується посилання апелянта ОСОБА_3 на те, що його не повідомили про час і місце судового засідання, то вони є частково слушними, однак із матеріалів справи вбачається, що він був обізнаний про час і місце судового засідання, оскільки в ньому приймала участь його дружина - відповідач у справі ОСОБА_4

Такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з того, що обидва відповідачі були повідомлені про час і місце судового засідання, призначене на 08.12.2014 року (а.с.31-32), однак в судове засідання з'явилась лише ОСОБА_4, яка також була повідомлена про оголошення у справі перерви до 20.01.2015 року, на 12.00 год. (а.с.33).

Однак, у вказане судове засідання відповідачі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який визнав їх неявку в судове засідання, в якому було ухвалено оскаржуване судове рішення, без поважних причин.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський