АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2543/2014-ц 1-ї інстанції: Малихін О.Р. Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Пилипчук Н.П., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 274 336,96 гривень, посилаючись на те, що 29.01.2014 між Відповідачем та ОСОБА_5 було укладеного договір, за умовами якого ОСОБА_5 внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 263 300 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 звернулася до Відповідача з листом від 30.05.2014, в якому просила повернути кошти, внесені на депозитний рахунок, але добровільно Банк кошти не повернув.

30.07.2014 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір про відступлення права вимоги до Відповідача. Про укладення зазначеного договору ОСОБА_5 повідомила Відповідача листом від 30.07.2014 року.

Представник відповідача проти позову заперечувала з тих підстав, що договір укладався між ОСОБА_5 та Відповідачем на території Автономної Республіки Крим. Втім, зважаючи на факт тимчасової окупації Автономної Республіки Крим Відповідач не має можливості виконати свої зобов'язання перед вкладниками.

Крім того, ОСОБА_5 не позбавлена права звернутися до Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» та отримати кошти відповідно до умов договору.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року позов задоволений. З ПАТ КБ "ПриватБАНК" стягнуто на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 263300 грн. вкладу та 11036,96 грн., а всього 274336,96 грн., а на користь держави судовий збір в сумі 2743,36 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права; судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, правильно встановлено природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий, та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11,60,212,214,215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір № SAMDNWFD900, відповідно до умов якого ОСОБА_5 внесла на депозитний рахунок 263 300,00 грн. строком на 3 місяці (до 29 квітня 2014 року) під 17 % річних.

ОСОБА_5 звернулася до Відповідача з листом від 30.05.2014, в якому просила достроково розірвати договір банківського вкладу та повернути їй грошові кошти в сумі 263 300,00 грн., але гроші повернуті не були.

Відповідно до ч. 1. ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1061 ЦК України передбачений обов"язок банку виплачувати проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Зважаючи на вказані приписи Цивільного кодексу України, договір від 29.01.2014 є розірваним, а залишок грошових коштів на рахунку та нараховані на нього відсотки підлягають видачі клієнту (вкладнику).

Доводи апелянта про те що Банк не повинен виконувати зобов'язання за договорами, кошти, за якими вносились у відділенні банку на території АР Крим, котра на даний період часу окупована, судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки договір вкладу був укладений між ОСОБА_5 та ПАТ КБ "ПриватБанк", як юридичною особою, місцезнаходженням якої є м.Дніпропетровськ.

Статею1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Доводи Банку про те, що зобов'язання за укладеним договором повинні виконуватись АНО "Фонд захисту вкладників" за рахунок майна банку, яке знаходиться нас території АР Крим є безпідставними, оскільки ст.58 Закону України "Про банки і банківську діяльність передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Доводи представника апелянта про те, що позивач мав можливість отримати кошти від "Фонду захисту вкладників", оскільки оригінал договору і оригінал квитанції знаходиться на руках позивача.

Крім того, позивач надав довідку АНО "Фонд захисту вкладників" від 10.02.2015 року, згідно якої ОСОБА_5 Не зверталась до Фонду з заявою про згоду на придбання прав по вкладам і компенсаційні виплати їй не здійснювались.

Доводи про неналежність доказу, а саме: копії квитанції про внесення коштів, спростовуються оригіналами Договору і квитанції, копії яких містяться у матеріалах справи.

Квитанція містить підпис працівника банку (касира), з зазначенням найменування банку (філії), який здійснив касову операцію, дату її здійснення та час, що є підтвердженням факту приймання коштів Банком.

Суд першої інстанції перевірив доводи сторін, перевірив наданий розрахунок і обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності ухвалою.

Головуючий:

Судді: