Справа № 159/1097/15-ц
Провадження № 2/159/461/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 30 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Гусар Т.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

02 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, а саме 700 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. На обґрунтування своїх вимог вказала, що дитина перебуває на повному її утриманні, домовленості між нею та відповідачем про спосіб утримання дитини не досягнуто.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, просила стягувати заявлений розмір аліментів.

Відповідач позов визнав частково - погодився на сплату аліментів у розмірі 250 грн. щомісячно. Пояснив, що є інвалідом і за станом здоров'я не може працювати та утримувати дитину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Стаття 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Сторони у справі з 05 вересня 2004 року по 23 липня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією витягу із рішення Ковельського міськрайонного суду від 23 липня 2014 року. У шлюбі народили одну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2006 року матір'ю дитини є позивач, батьком - відповідач ОСОБА_2.

Встановлені обставини вказують на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини і відповідно до наведених положень закону зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі немає, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вимоги позивача про стягнення із відповідача у її користь аліментів обґрунтовані.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі - в розмірі 700 грн. щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та неповнолітньої дитини, зокрема те, що дитина перебуває на повному забезпеченні позивача, остання працює, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести років, а також те, що відповідач є інвалідом, не працює, отримує пенсію по інвалідності, та вважає достатнім і справедливим розмір коштів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Тому, позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, а відповідач є інвалідом ІІ групи і також звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ч. 2 ст. 88 ЦПК України 243 гривні 60 копійок судового збору компенсуються за рахунок держави.

З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки і жительки АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 02 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення у межах сплати платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень