АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про участь у додаткових витратах на дитину, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про участь у додаткових витратах на дитину, мотивуючи тим, що з 02 березня 1996 року по 04 листопада 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що донька, яка знаходиться на її утриманні, навчається у КЗ "Дніпропетровська районна школа естетичного виховання" і за п'ять років її навчання вона сплатила 5.900 грн. З 28 вересня 2014 року по 06 жовтня 2014 року донька проходила лікування, на яке вона витратила 402 грн. 22 коп., сплатила 1000 грн. у фонд класу. Крім того витратила на канцелярські товари та одяг для дитини 1.459 грн.34 коп.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає коштів на додаткові витрати на дитину, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 8.761 грн.56 коп.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 4.380 грн.78 коп. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 02 березня 1996 року по 04 листопада 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2009 року, яке чинне на даний час, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2009 року (а.с.5).

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що з 28 вересня 2014 року по 06 жовтня 2014 року ОСОБА_4 перебувала на лікуванні та позивачкою були придбані ліки на суму 402 грн. 22 коп. (а.с.7,8)

У 2014 році позивачкою було придбано для дитини одяг та канцелярські товари на суму 1.459 грн.34 коп.

Згідно довідки КЗ "Дніпропетровська районна школа естетичного виховання" №03-10-8 від 20 червня 2014 року ОСОБА_4 дійсно навчається в даному закладі у 5 класі по спеціальності "гітара" та в 4 класі по спеціальності "сольний спів". Мати дівчинки на протязі п'яти навчальних років вносила оплату за навчання, ця сума складає 5.900 грн. (а.с.11).

Позивач протягом 2013-2014 року внесла у фонд класу, в якому навчається донька ОСОБА_4, 1.000 грн. (а.с.12).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат, суд першої інстанції вірно виходив з того, що батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Однак колегія суддів не може погодитись з розміром стягнутих додаткових витрат.

Так, ст.180 СК України покладає обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз.3 п.17 постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.п.18,19 постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що придбання одягу, канцелярських товарів та внески у фонд класу не є додатковими витратами на утримання дитини тому, що ці витрати не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а відносяться до витрат по утриманню дитини та входять до складової частини аліментів.

До додаткових витрат відносяться витрати понесені позивачем на придбання медичних препаратів та на оплату навчання у КЗ "Дніпропетровська районна школа естетичного виховання".

У ч.1 ст.20 СК України зазначено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, оскільки правовідносини щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину врегульовані ст.185 СК України, на яку не поширюються обмеження щодо строку позовної давності, визначені в ст.20 цього ж Кодексу, посилання апелянта на ст.191 СК України щодо присудження аліментів за минулий час, але не більш як за три роки, є безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що батько і мати зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення додаткових витрат понесених позивачем саме у розмірі 6.302 грн.22 коп.

Враховуючи викладене вище, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей та оскільки вказані витрати повинні нести обоє батьків, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України та зменшити розмір додаткових витрат на дитину стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 4.380 грн.78 коп. до 3.151 грн.11 коп.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального, процесуального права та матеріалам справи, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2015 року змінити, зменшивши розмір стягнутих додаткових витрат на дитину з 4.380 грн.78 коп. до 3.151 грн.11 коп. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.