У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Департамента міського господарства Ужгородської міської ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання де боржником є: Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, задоволено.

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради подав апеляційну скаргу в якій просить апеляційну інстанцію скасувати ухвалу суду, та постановити нову ухвалу про відмову ОСОБА_1. у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такий не доведений матеріалами справи.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта в особі ОСОБА_3 просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, та вимоги апеляційної скарги задоволити з підстав наведених у такій.

Та заявниця ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції, вдруге не з'явилась. Але про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, проте не виявила, бажання отримати судову повістку, а тому, поштою було повернуто таку до суду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що дана скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву заявниці про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив із того, що заявником наведено достатньо поважних причин через які було пропущено нею строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачу, який пропустив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2012 року стягнуто з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 7372,01 гривень за час невиконання рішення суду. Оскільки зазначене рішення набрало законної сили 30 березня 2012 року то починаючи із цього моменту в заявниці виникло право для отримання виконавчого листа й пред'явлення його до примусового виконання.

Та за змістом п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явленні до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Виходячи з п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників /Затвердженого постановою КМ України від 03.08.2011 р. № 845 (в редакції постанови КМ України від 30.01.2013 р. № 45)/ у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові казначейства в установлений зазначеним органом спосіб заяву про виконання такого рішення. Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року із дня, що настає за днем набрання рішення про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно змісту виконавчого листа у цивільній справі №2-2163/11р., такий видано ОСОБА_1. лише 13 березня 2014 року, а.с. 3.

За змістом заяви ОСОБА_1 зазначений виконавчий лист отримала 13.03.2014 року тому, що з незалежних від неї причин Департамент міського господарства подавав апеляційні скарги, заяви та інші документи, які унеможливлювали отримання нею раніше виконавчого листа.

Проте, як уже вище було зазначено, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.03.2012 року набрало законної сили через 10 днів, що свідчить про те, що Департамент міського господарства не оскаржував таке в апеляційному порядку. А звідси, таке твердження ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки заявницею не наведено поважності причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Інших же якихось доводів на обґрунтування поважності пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання не надано заявницею.

За приписом п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України в мотивувальній частині ухвали суду зазначаються мотиви з яких суд дійшов висновків при постановленні ухвали.

Як убачається з мотивувальної частини ухвали суду, суд дійшов висновку, що заявницею наведено достатньо поважних причин для задоволення поданої заяви.

Проте, такого висновку суд першої інстанції дійшов у супереч матеріалів справи, що вказує на його безпідставність.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, у зв'язку із чим ухвала суду, підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Департамента міського господарства Ужгородської міської ради - задоволити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 вересня 2014 року скасувати, постановивши нову ухвалу про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________

Судді : ____________________

____________________