Справа № 265/1257/15-ц
Провадження № 2/265/893/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 квітня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2009 року. Від шлюбу мають спільну дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., батьком якого є відповідач. Зараз вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинені, дитина знаходиться на її повному утриманні. Вона має матеріальні труднощі, пов'язані із утриманням дитини, а відповідач натомість ухиляється від надання їй допомоги на утримання сина, хоча має самостійний неофіційний заробіток. На підставі переліченого просила суд з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також зазначала, що вона безрезультатно докладала зусиль для стягнення у позасудовому порядку аліментів з відповідача на утримання сина. На підставі наведено просила суд стягнути з відповідача, починаючи з часу розлучення сторін до моменту подання позову до суду, аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 33000 грн., виходячи зі сплати аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві до суду. Додала також, що з моменту розлучення вона намагалась мирним шляхом дійти згоди з відповідачем щодо його необхідності надавати кошти на утримання спільного сина, однак марно, оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати малолітнього ОСОБА_3. Просила суд задовольнити позов повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно за невідомих суду причин, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивачку, вивчивши письмові докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 916 від 2 жовтня 2009 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьками якого зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 6).

Згідно довідки житлового органу від 16 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 мешкає разом із сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., по АДРЕСА_1 в м. Маріуполі (а. с. 8).

Також у судовому засіданні були оглянуті надані ОСОБА_1 фотознімки на підтвердження наявності у ОСОБА_2 коштів достатніх для надання матеріальної допомоги позивачці на утримання спільного сина, 2009 р. н.

При цьому згідно відомостей Державної служби статистики України вбачається, що середньомісячна заробітна плата станом на кінець 2014 року по Донецькій області складала 4057 грн.

Враховуючи перелічене, суд зважає на те, що 1/4 частина від доходу для платника, який не працює, аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з середньомісячної заробітної плати по Донецькій області, становить близька 1000 грн. у місяць.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Однак суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів з відповідача за період з червня 2012 року по момент звернення до суду із вказаним позовом є необґрунтованими, оскільки жодних доказів, які б підтверджували фактичні обставини необхідності стягнення аліментів на утримання сина на користь позивачки з вказаний період суду не було надано.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 за минулий період в сумі 33000 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 79, 84, 88, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який в м. Маріуполі мешкає по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає в м. Маріуполі по АДРЕСА_1, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 4 березня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду позивачем може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя