Номер провадження 2/754/2334/15
Справа №754/3364/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Деснянський районний відділ Головного управління ДМС у м. Києві Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач колишній чоловік його доньки ОСОБА_3 та був зареєстрований в спірній квартирі 22.05.2008 року як член сім»ї. Проте життя його доньки з відповідачем не склалося і 22.10.2014 року за рішенням Деснянського районного суду м. Києва вони розлучилися. З січня 2014 року відповідач в квартирі не проживає, не цікавиться нею, не сплачує квартплату та комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі він змушений за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову в повному обсязі, просив суд про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надіславши письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, з позовними вимогами,що були до нього пред»явлені погодився.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.10.2003 року (а.с.5) вказана квартира належить на праві приватної власності позивачу по справі.

Відповідач та донька позивача ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 16.12.2006 року (а.с. 6) в зв»язку з чим відповідач був зареєстрований у спірній квартирі (а.с. 8).

Шлюб між відповідачем та донькою позивача було розірвано 22.10.2014 року (а.с. 7).

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння.

В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач з січня 2014 року в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає, що підтверджується актами ЖБК «Автотранспортник 3» від 16.05.2014 року, 27.10.2014 року, 17.02.2015 року (а.с.9-11).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 110, 212-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. в рахунок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: