Провадження № 2/161/611/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Панхім", ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Панхім" про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2014 року ПАТ "Західінкомбанк" звернулось в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказує, що 20.09.2006 року між ним та відповідачем ТзОВ "Нафта-Панхім" було укладено кредитний договір №2009/06-99 з наданням кредиту у вигляді відкличної поновлюваної кредитної лінії для поповнення обігових коштів, оплати, придбання нафтопродуктів, паливно-мастильних матеріалів, транспортних засобів, основних засобів, сільськогосподарської продукції, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та здійснення іншої господарської діяльності з максимальним лімітом лінії у розмірі 500 000,00 грн. зі сплатою 18 процентів річних терміном до 20.09.2009 року. В подальшому термін користування кредитними коштами змінений до 31.08.2017 року, процентна ставка за користування кредитними коштами - до 19 % річних (згідно додаткового договору від 09.09.2011 року), максимальний ліміт кредитної лінії збільшено до 7 236 961,52 грн. (відповідно до додаткового договору від 14.11.2008 року), а додатковим договором до кредитного договору від 28.03.2014 року між сторонами погоджено графік погашення тіла кредиту наступним чином: до 30.04.2014 року - 50 000,00 грн., до 30.05.2014 року - 50 000,00 грн., 30.06.2014 року - 300 000,00 грн., серпня 2014 року у сумі не менше 100 000,00 грн. в місяць. В забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1, ТзОВ "Панхім", ОСОБА_2 було укладено договори поруки №2009/06-01 та № 2009/06-02 від 20.09.2006 року та №2411/06-03 від 24.11.2006 року. Із врахування збільшення позовних вимог просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за кредитним договором від 20.09.2006 року № 2009/06-99 у сумі 5 261 884,67 грн.

Представник позивача ПАТ "Західінкомбанк" у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 20 вересня 2006 року між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк" та позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафта-Панхім" було укладено кредитний договір №2009/06-99 (далі - кредитний договір) з наданням кредиту у вигляді відкличної поновлюваної кредитної лінії для поповнення обігових коштів, оплати, придбання нафтопродуктів, паливно-мастильних матеріалів, транспортних засобів, основних засобів, сільськогосподарської продукції, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та здійснення іншої господарської діяльності з максимальним лімітом лінії у розмірі 500 000,00 грн. зі сплатою 18 процентів річних терміном до 20 вересня 2009 року (а.с. 7-8).

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджувалися зміни до вищевказаного договору щодо розміру ліміту виданого кредиту (додатковий договір від 20.09.2006 року (а.с.9), додатковий договір від 09.11.2006 року (а.с.10), додатковий договір від 24.11.2006 року (а.с.11), додатковий договір від 23.03.2007 року (а.с.15), додатковий договір № 3 від 01.11.2007 року (а.с.16), додатковий договір від 30.04.2008 року (а.с.18), щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами та розміру кредитного ліміту (додатковий договір від 07.03.2007 року (а.с.12), додатковий договір № 1 від 23.03.2007 року (а.с.13), додатковий договір № 2 від 23.03.2007 року (а.с.14), додатковий договір від 09.04.2008 року (а.с.17), додатковий договір від 27.06.2008 року (а.с.19), додатковий договір від 24.10.2008 року (а.с.20), додатковий договір від 14.11.2008 року (а.с.23)), щодо зміни умов забезпечення виконання зобов'язань (додатковий договір від 14.11.2008 року (а.с.21)), щодо терміну виконання зобов'язань (додатковий договір від 14.11.2008 року (а.с.22), додатковий договір від 30.11.2009 року (а.с.25), додатковий договір від 09.09.2011 року (а.с.27), додатковий договір від 05.03.2012 року (а.с.28), додатковий договір від 31.08.2012 року (а.с.29)), щодо терміну сплати процентів (додатковий договір від 01.09.2009 року (а.с.24)), щодо зберігання, використання та поширення персональної інформації щодо позичальника (додатковий договір від 09.09.2011 року (а.с.26)), щодо встановлення графіку щомісячного погашення заборгованості по тілу кредита (додатковий договір від 09.01.2014 року (а.с. 30), додатковий договір від 09.01.2014 року (а.с.30), додатковий договір від 28.03.2014 року (а.с.31)).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки.

Так, із розрахунку заборгованості станом на 13.10.2014 року вбачається, що заборгованість ТзОВ "Нафта-Панхім" становить 5261884,67 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 4699900,00 грн.; прострочена заборгованість по процентам в сумі 330 186,94 грн.; несплачена комісія в сумі 4166,66 грн.; несплачений платіж в розмірі 30% річних від простроченої суми в розмірі 50668,68 грн. несплачений штраф в сумі 144739,23 грн.; несплачена пеня в розмірі 32223,16 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем, відповідачем ТзОВ "Нафта-Панхім" та ТзОВ "Панхім" було укладено тристоронній договір поруки №2009/06-02, відповідно до умов якого поручитель прийняв на себе зобов'язання при невиконання позичальником боргових зобов'язань перед кредитором в строки та на умовах, що обумовлені кредитним договором № 2009/06-99 від 20.09.2006 року та додатковими договорами до нього, погасити кредитну заборгованість, нараховані за користування кредитними коштами проценти з нарахуванням індексу інфляції за попередній місяць, та здійснити інші платежі у розмірі та випадках передбачених кредитним договором та додатковими договорами до нього, неустойку, а також інші боргові зобов'язання, що випливають з кредитного договору та додаткових до нього договорів шляхом перерахування даної суми в повному обсязі (а.с.32). В подальшому до вищевказаного договору поруки сторонами погоджувалися зміни щодо обсягу відповідальності поручителя в частині розміру кредитного ліміту.

20.09.2006 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_4 та відповідачем ТзОВ "Нафта-Панхім" було укладено тристоронній договір поруки, на умовах вищевказаного договору поруки, а в подальшому також вносилися зміни до договору поруки щодо обсягу відповідальності поручителя (а.с.35-37).

24.11.2006 року було укладено тристоронній договір поруки між банком, відповідачем ОСОБА_2 та "Нафта-Панхім", за умовами якого остання прийняла на себе зобов'язання при невиконання позичальником боргових зобов'язань перед кредитором в строки та на умовах, що обумовлені кредитним договором № 2009/06-99 від 20.09.2006 року та додатковими договорами до нього, погасити кредитну заборгованість, нараховані за користування кредитними коштами проценти з нарахуванням індексу інфляції за попередній місяць, та здійснити інші платежі у розмірі та випадках передбачених кредитним договором та додатковими договорами до нього, неустойку, а також інші боргові зобов'язання, що випливають з кредитного договору та додаткових до нього договорів шляхом перерахування даної суми в повному обсязі. В подальшому до цього договору сторонами погоджувались зміни щодо обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_2 (а.с.38-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували зобов'язань, а тому із останніх в солідарному порядку слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором 20.09.2006 року № 2009/06-99 у сумі 5 261 884,67 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в доход держави слід стягнути 3654 грн., тобто по 913,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526-527, 553-554, 610, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 47-48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Панхім", ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Панхім" на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" заборгованість за кредитним договором 20.09.2006 року № 2009/06-99 у сумі 5 261 884 (п'ять мільйонів двісті шістдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 67 копійок, з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 4699900 (чотири мільйони шістсот шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот) гривень; прострочена заборгованість по процентам в сумі 330 186 (триста тридцять тисяч сто вісімдесят шість) гривень 94 копійок; несплачена комісія в сумі 4166 (чотири тисячі сто шістдесят шість) гривень 66 копійок; несплачений платіж в розмірі 30% річних від простроченої суми в розмірі 50668 (п'ятдесят тисяч шістсот шістдесят вісім) 68 копійок, а також несплачений штраф в сумі 144739 (сто сорок чотири тисячі сімсот тридцять дев'ять) гривень 23 копійок; несплачена пеня в розмірі 32223 (тридцять дві тисячі двісті двадцять три) гривні 16 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-Панхім", ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Панхім" в доход держави судовий збір в розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного судуПрисяжнюк Л.М.