Справа 574/744/15-ц
Провадження 2/574/222/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Суховерхівська сільська рада про визнання права власності на спадкове майно

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Суховерхівської сільської ради та Буринської районної адміністрації про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що являючись єдиним спадкоємцем на спадкування майна померлої матері, через втрату державного акту не може оформити спадщину у нотаріальній конторі.

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала і просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, позов визнають, просять його задовольнити та просять слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 1996 року в с. Дмитрівка Буринського району Сумської області померла мати позивачки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с.Дмитрівка Буринського району Сумської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0246860 виданого 18 березня 1997 року Буринською районною державною адміністрацією.

Спадкоємцем майна за законом, яке залишилося після її смерті є позивачка, її донька, ОСОБА_1. Інших спадкоємців не має.

Спадщину позивачка прийняла шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Суховерхівської сільської ради.

З метою оформлення спадщини на дане право на земельну частку (пай) позивачка звернулася до приватного нотаріуса. Під час вивчення правовстановлюючих документів було

встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0246860 був

виданий Буринською районною державною адміністрацією 18 березня 1997 року, тобто після смерті матері. В звязку з цим позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину і вона не може оформити спадкові права та отримати спадщину за законом.

Позивачка вважає, що її мати набула право власності на дане майно в звязку з тим, що процес розпаювання земельної ділянки було проведено за її життя, а саме 20 липня 1995 року і на той момент вона була членом САПТЗТ «Червоногвардієць» с.Суховерхівка Буринського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії СМ 000019 від 20 липня 1995 року з додатком та рішенням голови районної державної адміністрації від 11.02.1997 року №48 «Про затвердження розмірів земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та її вартості в акціонерно-пайових товариствах закритого типу «Хустянське» «Червоногвардієць», агрофірми «Україна».

Згідно п.11 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540- 06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на дане спадкове майно за життя мати позивачки отримала, але правовстановлюючий документ на нього було видано лише після її смерті, частку даного паю на неї внатурі виділено не було, а від так є всі підстави для захисту спадкових прав позивачки.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, в звязку з тим, що право не визнається ОСОБА_1, маю право на судовий захист шляхом визнання права власності на спадкове майно - право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0246860 виданого Буринською районною державною адміністрацією 18 березня 1997 року, що залишилось після смерті моєї матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 30 вересня 1996 року в с.Дмитрівка Буринського району Сумської області.

Вартість даного спадкового майна на даний час складає 72 138 грн. 53 коп., що підтверджується витягом.

Суховерхівська сільська рада та Буринська районна адміністрація не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканкою вул.. Прикордонна, буд.20, с. Дмитрівка Буринського району Сумської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на спадкове майно - право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0246860 виданого Буринською районною державною адміністрацією 18 березня 1997 року, що залишилось після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 30 вересня 1996 року в с.Дмитрівка Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: