Справа № 573/1553/15-ц
Номер провадження 2/573/426/15
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 липня 2015 року померла її рідна баба по батьковій лінії ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння № 1 по вул. Комсомольській в с. Річки Білопільського району Сумської області та земельну ділянку площею 2,53 га, яка розташована на території Річківської сільської ради. За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. Єдиним спадкємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 був її син ОСОБА_2, батько позивачки, який у визначений законом строк відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 на користь своєї доньки - ОСОБА_1, позивачки у справі. ОСОБА_1 своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3, але нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку площею 2,53 га, що залишилась після смерті ОСОБА_3, оформити свої спадкові права на будинок у нотаріуса позивачка не змогла, оскільки зясувалось, що ОСОБА_3 за життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок та зареєструвати його у відповідних державних установах. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, сільський голова ОСОБА_4 направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають повністю.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третьої особи за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьком позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_2, а рідною бабою позивачки по батьковій лінії була нині покійна ОСОБА_3, що підвереджується свідоцтвом про народження позивачки та її батька ОСОБА_5 (а.с. 34-35).

20 березня 2013 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7).

Також судом встановлено, що в с. Річки Білопільського району Сумської області по вул. Комсомольській розташоване домоволодіння № 1, яке згідно погосподарської книги Річківської сільської ради записане за ОСОБА_3 (а.с. 13-18).

За життя ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на вказане вище домоволодіння отримати не встигла, згідно довідки КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації філіал Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця домоволодіння не за ким не зареєстровано (а.с. 12).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. Єдиним спадкємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 був її син ОСОБА_2, який проживав разом з нею за вказаною вище адресою (а.с. 42).

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємиць за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Батько позивачки ОСОБА_2 у визначений законом строк відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 на користь своєї доньки ОСОБА_1, позивачки у справі, що підтверджується копією його заяви, яка міститься у спадковій справі №37/2013 (а.с. 29).

ОСОБА_1 своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3, але нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку площею 2,53 га, що залишилась після смерті ОСОБА_3, оформити свої спадкові права на будинок у нотаріуса позивачка не змогла, оскільки зясувалось, що ОСОБА_3 за життя не встигла отримати свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок та зареєструвати його у відповідних державних установах (а.с. 32, 44, 61).

На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 30 серпня 2015 року № 19 житловий будинок в с. Річки по вул. Комсомольська, 1 зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а.с. 20-21).

Із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права на домоволодіння.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за нею право власності на домоволодіння № 1, яке розташоване по вулиці Комсомольській в селі Річки Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 1258, 1278 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: Сумська область, Білопільський район, село Річки, вулиця Комсомольська, 1 у порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя