провадження № 2/521/1209/15
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

23 липня 2015 року

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України про стягнення заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України про стягнення заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, та уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача 35 896,56 гривень в рахунок відшкодування заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2014 року по 01 березня 2015 року та 20 000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді директора державної бюджетної установи «Одеський регіональний центр з інвестицій та розвитку», з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 січня 2014 року по 22 вересня 2014 року в розмірі 46 359,81 гривень та 1000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Оскільки рішення суду в добровільному порядку не виконувалось відповідачем, позивач приступив до виконання службових обовязків лише з 01 березня 2015 року, у звязку з чим він вимушений звернутись з позовом до суду про стягнення заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої цими подіями моральної шкоди.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій справу просить розглянути в його відсутність, проти задоволення позову заперечував з підстав викладених в наданих запереченнях на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді директора державної бюджетної установи «Одеський регіональний центр з інвестицій та розвитку», з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 січня 2014 року по 22 вересня 2014 року в розмірі 46 359,81 гривень та 1000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Наказом Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України від 06 лютого 2015 року ОСОБА_2 поновлено на посаді директора державної бюджетної установи «Одеський регіональний центр з інвестицій та розвитку» з 06 лютого 2015 року.

Відповідно ст. 24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 236 КЗпП України, суд приходить до висновку, що при несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу, ОСОБА_2 повинна бути виплачена середня заробітна плата за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня винесення відповідно рішення, а саме з дня винесення рішення апеляційним судом Одеської області від 22 вересня 2014 року до дня його фактичного виконання, тобто до 06 лютого 2015 року - дня прийняття наказу про поновлення позивача на роботі.

Згідно п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_2, визначеного рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року в сумі 222,96 гривень за один день, розмір заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2014 року по 06 лютого 2015 року складає (138 днів х 222,96 гривень) 30 768,48 гривень.

За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України на користь ОСОБА_2 30 768,48 гривень в рахунок відшкодування заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2014 року по 06 лютого 2015 року.

Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не обґрунтовано завдання йому моральної шкоди саме у звязку з несвоєчасним виконанням рішення суду про поновлення роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також причинний звязок між діями відповідача та спричиненою моральною шкодою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 236 КЗпП України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України на користь ОСОБА_2 30 768 гривень 48 копійок в рахунок відшкодування заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2014 року по 06 лютого 2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України до спеціального фонду державного бюджету судовий збір в сумі 307,68 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1