Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц-778/1078/15 Головуючий у 1 інстанції: Шевченко В.І.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2013 року

у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «Росток» про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту - перебування на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «Росток» (далі ТОВ «ТВФ «Росток»).

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що він та ОСОБА_3 є засновниками ТОВ «ТВФ «Росток», яким належить по 50% Статутного капіталу.

З 13 лютого 1997 року рішенням зборів учасників ТОВ «ТВФ «Росток» його призначено директором, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці.

Однак, через втрату трудової книжки та протоколів зборів учасників ТОВ «Торгово-виробнича фірма «Росток» він позбавлений можливості підтвердити факт зайняття керівної посади в період з 22 травня 1998 року по 20 жовтня 2008 року та з 13 лютого 1997 року по день звернення до суду.

Встановлення зазначеного юридичного факту необхідно йому підтвердження досвіду роботи на керівній посаді при подальшому працевлаштуванні.

Враховуючи зазначене заявник просив встановити факт перебування його на посаді директора ТОВ «Торгово-виробнича фірма «Росток» з 22 травня 1998 року по 20 жовтня 2008 року. Встановити юридичний факт перебування заявника на посаді директора ТОВ «Торгово-виробнича фірма «Росток» з 13 лютого 1997 року по день звернення до суду.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2013 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт перебування ОСОБА_4 на посаді директора ТОВ «Торгово-виробнича фірма «Росток» з 22 травня 1998 року по 20 жовтня 2008 року.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом не враховано, що заявником не доведено, що він у визначений рішенням суду період займав посаду директора ТОВ «Торгово-виробнича фірма «Росток». Крім того, суд залишив поза увагою, що вирішення даного спору не може бути проведено в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір по право, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до із заявою про встановлення факту перебування на посаді директора ТОВ «ТВФ «Росток» заявник ОСОБА_4 просив встановити факт виконання ним роботи на посаді директора для підтвердження досліду роботи на керівній роботі при подальшому працевлаштуванні. Фактично, для підтвердження трудового стажу на керівній роботі.

Частиною першою статті 256 ЦПК України передбачений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

До переліку, визначеному у частині першій статті 256 ЦПК України, юридичний факт, який просить встановити заявник, не відноситься.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

За положеннями ст. 49 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно трудового законодавства основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року з подальшими змінами, відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

В Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, а також зазначаються, зокрема і прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Таким чином, відомості щодо обрання на посаду директора ТОВ «ТВФ «Росток» наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, а тому додаткового підтвердження рішенням суду не потребують.

В судовому порядку встановлюється лише факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім'я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені у паспорті або в свідоцтві про народження.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, які видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

Ухвалюючи рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені положення та не врахував, що законодавством передбачений інший порядок для його встановлення.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що для підтвердження знаходження на посаді директора підприємства передбачений не судовий порядок встановлення такого факту, а інший порядок його встановлення.

Пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 310 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 205 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 307,205,310,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2013 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «Росток» про встановлення юридичного факту закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: