Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/354/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко П. М.
Категорія - спори, що виникають із договорів позики, кредиту банківського вкладу Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П. Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що згідно договору від 15.06.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір.

Відповідач умов кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.08.2014 року має заборгованість за кредитом в розмірі 7096 грн.01 коп.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитними договором від 15.06.2008 року в розмірі 5 596,01 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом в сумі 4 897,78 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 122,23 грн.; штрафу (фіксована частина) - 250 грн.; штрафу (процентна складова) - 326 грн. З відповідача на користь банку стягнуто судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені та зменшення розміру заборгованості за відсотками скасувати, або змінити та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4 897,78 грн., штрафів: 250 грн. фіксована частина і 326 грн. процентна складова та 243 грн.60 коп. на відшкодування судового збору сторонами не оскаржено.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк», Бистрова С.А., який підтримував доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргуОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та доводи апеляційної скарги у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів,якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

В порушення зазначених вимог закону та роз'яснень Верховного Суду України, суд першої інстанції частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» свій висновок про зменшення суми заборгованості за відсотками до 122 грн. 23 коп. та відмову у задоволенні вимог банку про стягнення заборгованості з пені та комісії в розмірі 350 грн. належним чином не мотивував, відповідних розрахунків не навів. Тому рішення суду не можна визнати таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині в апеляційному порядку та ухвалення нового рішення про задоволення цих вимог банку.

Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст.610 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.06.2008 року між ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», яке було перейменовано у ПАТ КБ «ПриватБанк», і ОСОБА_2 укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір (а.с.7).

В порушення умов договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав у зв'язку з чим, згідно наданого банком розрахунку станом на 31.08.2014 року, має заборгованість в сумі 7096 грн.01 коп.,з яких: 4 897 грн.78 коп. - заборгованість за кредитом, 1 272 грн.23 коп.- заборгованість по процентах за користування кредитом, 350,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитома також штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 250 грн. фіксованої частини штрафу та 326 грн.- процентна складова (а.с.5-6). Тому у вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явило позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Пред'явлення позову не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє банк права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Встановлено, що після пред'явлення банком позову, відповідач 18 листопада та 03 грудня 2014 року вніс на погашення заборгованості за кредитним договором 1 000 грн.(а.с.27).

У порушення вимог ст.213 ЦПК України суд не з'ясував на погашення якої заборгованості за кредитом було направлено сплачені відповідачем кошти, та чи є їх сплата підставою для зменшення позовних вимог.

Крім того, висновок суду про погашення відповідачем заборгованості в сумі 1 500 грн. суперечить матеріалам справи.

Представник позивача у судовому засідання апеляційного суду надав розрахунок та пояснив, що сплачені відповідачем грошові кошти в розмірі 1 000 грн. було зараховано на погашення заборгованості за кредитом, яка виникла на час внесення цих коштів. На день ухвалення судом першої інстанції рішення заборгованість відповідача за кредитом не зменшилась, а збільшилась порівняно з днем пред'явлення позову. Ці доводи представника банку відповідачем не спростовано.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає, що на час ухвалення рішення у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення пені та зменшення розміру заборгованості за відсотками, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 15.06.2008 року : за процентами в сумі 1 272,23 грн. та заборгованість по комісії і пені в сумі 350 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 121 грн.80 коп. на відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені та зменшення розміру заборгованості за відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами в сумі 1 272,23 грн. та заборгованість по комісії і пені в сумі 350 грн. за кредитним договором від 15.06.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 121 грн.80 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді