АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/2352 /2015р. Головуючий у І інстанції Кирилюк І.В
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Державного агентства лісових ресурсів України Дудки Віталія Петровича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства лісових ресурсів України про повернення майна, переданого на зберігання за договором відповідального зберігання від 30.08.2013 року № 25,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Державного агентства лісових ресурсів України про повернення майна, переданого на зберігання за договором відповідального зберігання № 25 від 30.08.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 серпня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір відповідального зберігання № 25 , за яким останньому було передано на зберігання майно: мікрохвильова піч 1 шт. вартістю 150 грн.; картина з бурштина 1 шт. вартістю 50 000 грн.; ікони 2 шт. вартістю 25, 00 грн. кожна; портрет Президента 1 шт. вартістю 30, 00 грн.; офісне крісло 1 шт. вартістю 2 500, 00 грн. та вазони.

В той же день передача майна відбулася згідно акту приймання - передачі на відповідальне зберігання майна.

13 червня 2014 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому частини майна, проте останній йому відмовив у зв'язку з відсутністю будь-яких документів, що підтверджують власність даного майна за ОСОБА_2.

З даною відмовою він погодитись не може, оскільки порушено умови договори, просив зобов'язати відповідача повернути частину майна, згідно з актом-приймання передачі, яке було передане йому на зберігання за договором відповідального зберігання № 25 від 30.08.2013 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до Державного агентства лісових ресурсів України про повернення майна, переданого на зберігання за договором відповідального зберігання від 30.08.2013 року № 25 задоволено повністю.

Зобов'язано Державне агентство лісових ресурсів України повернути ОСОБА_2 частину майна, згідно акту приймання - передачі, яке було передане йому на зберігання за договором відповідального зберігання № 25 від 30.08.2013 року, а саме: мікрохвильову піч LG вартістю 150 грн. 00 коп. в кількості 1 штука, картину з бурштину вартістю 50 000 грн. 00 коп. в кількості 1 штука, ікону вартістю 25 грн. 00 коп. в кількості 2 штуки, портрет президента вартістю 30 грн. 00 коп. в кількості 1 штука, офісне крісло вартістю 2 500 грн.00 коп. в кількості 1 штука.

Вирішено питання судових витрат.

У апеляційній скарзі представник Державного агентства лісових ресурсів України Дудка В.П. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, проте позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання.

Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем ( ч. 1 ст. 937 ЦК України).

В силу ст. 943 ЦК України зберігач зобов'язаний виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто.

Зберігач має право передати річ на зберігання іншій особі у разі, якщо він вимушений це зробити в інтересах поклажодавця і не має можливості отримати його згоду.

Про передання речі на зберігання іншій особі зберігач зобов'язаний своєчасно повідомити поклажодавця.

У разі передання зберігачем речі на зберігання іншій особі умови договору зберігання є чинними і первісний зберігач відповідає за дії особи, якій він передав річ на зберігання

Відповідно до ч. 1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Згідно до ст. 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Судом встановлено, що 30 серпня 2013 року між Державним агентством лісових ресурсів України та ОСОБА_2 було укладено Договір відповідального зберігання № 25 ( далі - Договір), за умовами якого у порядку та на умовах, визначених цим договором на підставі заяви поклажодавця, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього договору особисте майно у кількості та вартості згідно додатку № 1 , який є невід'ємною частиною цього договору . Відповідальне зберігання за цим договором є безоплатним )( п.1.1., п. 1.2. Договору)( а.с. 12-13).

Згідно із п. 5.1. Договору поклажодавець передає зберігачу майно на зберігання за актом приймання відповідальне зберігання майна. В акті вказується повний перелік, кількість і вартість майна на зберігання. Акти готуються у двох екземплярах по одному для кожної із сторін.

Зберігач повертає поклажодавцю майно по актам приймання-здавання. В акті вказується повний перелік, кількість і вартість майна. Акти готуються у двох екземплярах по одному для кожної із сторін.

Відповідно до п.п. 2.1.2., п. 2 .1. Договору зберігач зобов'язаний повернути майно поклажодавцеві на першу письмову вимогу останньому .

Згідно із п. 6.1. Договору цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2013 року

Згідно акту приймання передачі на відповідальне зберігання позивач передав відповідачу наступне майно загальною сумою 52 730,00 грн.: мікрохвильова піч LG - 1 шт. вартістю 150, 00 грн.; картину з бурштину - 1 шт. вартістю 50 000,00 грн.; ікони- 2 шт. вартістю 25,00 грн. кожна, разом 50, 00 грн.; портрет Президента - 1 шт. вартістю 30,00 грн.; офісне крісло - 1 шт. вартістю 2 500,00 грн., вазони , який затверджений підписом відповідальної особи відповідача та печаткою Державного агентства лісових ресурсів ( а.с. 40).

13 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з листом про повернення майна за Договором.

Проте Державне агентство лісових ресурсів України листом від 09.07.2014 року № 12-04/3247-14 повідомило позивача про те, що Держлісагенство не вбачає можливим повернення майна ( картина з бурштина) ОСОБА_2, оскільки відсутні будь-які документи, що підтверджують власність на це майно ( а.с. 16).

Разом з тим , укладаючи Договір з позивачем та підписуючи його , відповідач визнав, що передане на зберігання майно є власністю позивача.

Акт приймання - передачі майна на зберігання та відповідно договір вказують на те, що між сторонами існують договірні зобов'язання, в силу яких відповідач зобов'язався прийняти на відповідальне зберігання особисте майно позивача та повернути його на першу вимогу останнього.

При цьому між ними визначені умови виконання цього договору , які були відповідачем порушені.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов правильного висновку про те, що майно передано за актом приймання-передачі та відповідно повинно бути повернуто позивачу ,при цьому, встановив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження повернення майна за актом приймання - здавання, як того вимагають умови договору .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом з'ясовані обставини , які мають значення для правильного вирішення справи, а тому посилання в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин справи є безпідставним.

Не вбачає колегія суддів і порушень матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегією суддів не встановлено .

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Державного агентства лісових ресурсів України Дудки Віталія Петровича відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: