Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/230/15-ц
Провадження № 4с/542/5/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.

при секретарі Нестеренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в смт. Нові Санжари скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, боржник ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2015 року ОСОБА_1звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, боржник ОСОБА_3 в якій просила визнати дії незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.12.2014р. у ВП №29703221.

Скаргу обгрунтовувала наступним, що державний виконавець Коноз В.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №1-23/2011 від 25.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2500 грн., не вчинив усіх необхідних дій для його виконання, а саме: не викликав ОСОБА_3 для надання пояснень, не звертався з поданням про розшук боржника, не звертався до правоохоронних органів про привід боржника та інше. Вказувала, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.12.2014р. у ВП №29703221 є незаконною та підлягає скасуванню.

Заявник, боржник та представник державної виконавчої служби, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, надали письмові заяви про розгляд скарги у їх відсутність.

Дослідивши обставини скарги , суд дійшов до висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державними виконавцями є, зокрема головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

31.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачеві виконавчий лист № 1-23/2011р., виданий 25.10.2011 року Новосанжарським районним судом Полтавської області, в зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що винесено відповідну постанову. (а.с. 4)

Судом встановлено, що станом на день розгляду скарги судове рішення не виконано.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України неодноразово звертав увагу, що право на виконання судового рішення є складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суду не надано доказів, які б підтверджували вичерпність проведення державним виконавцем заходів щодо розшуку майна на яке можна було б звернути стягнення, встановлення місця знаходження боржника, його місця роботи.

Частина 2 статті 387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням наведеного суд вважає, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 не здійснив усіх визначених Законом дій, спрямованих на своєчасне примусове виконання судового рішення, на підставах, в межах повноважень та у спосіб, як то визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обовязків, покладених на нього законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав субєктів права на оскарження його незаконних дій.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 1, 2, 5, ч. 1 та ч. 3 ст. 6, 11, ст. 25, ст. 36, п. 2 ч. 1 ст. 47, ч. 3 ст. 48, ст. 51, ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11, 14, 58-60, 209, 210, 212, 213, 383-389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.12.2014 року - неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.12.2014 року у ВП №29703221, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області усунути порушення шляхом вчинення дій, спрямованих на виконання рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.10.2011 року по справі № 2-183/2011, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу .

ОСОБА_4 Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5

08.04.2015