Номер провадження: 22-ц/785/1074/15
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Виноградової Л.Є.

суддів Кононенко Н.А.,

Сегеди С.М.,

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_4 до Старокозацької районної лікарні про виплату середнього заробітку за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищевказаним позовом, вказуючи, що 15 серпня 2011 року вона була звільнена з посади палатної медичної сестри Староцаричанської дільничної лікарні у зв'язку зі скороченням чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу від 13.08.2011 року. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2014 року, 22.05.2014 року Старокозацька районна лікарня виплатила ОСОБА_4 заробітну плату за відпрацьований день за 08.05.2008 року. Про намір нарахування сум, які повинні були сплачені ОСОБА_4, письмове повідомлення перед виплатою суми їй не надані. Даний середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_4 не був виплачений.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_4 просила суд стягнути на її користь з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 16.08.2011 року по 22.05.2014 року.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2008 року ОСОБА_4 була звільнена з роботи по п.4 ст.40 КЗпП України згідно наказу від 03.06.2008 року, 24.06.2010 року ОСОБА_4 була поновлена на роботі за рішенням суду від 27.03.2009 року та отримала заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28 368,45 грн.

15.08.2011 року ОСОБА_4 була звільнена з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України згідно наказу №86 - К від 13.08.2011 року, отримала розрахунок своєчасно при звільненні.

11.02.2014 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області встановлено факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_4 працювала 08.05.2008 року і суд зобов'язав Старокозацьку районну лікарню Білгород-Дністровського району Одеської області нарахувати та виплатити заробітну плату в розмірі 88 грн.18 коп., ці гроші ОСОБА_4 отримані, відповідач виплатив також 230 грн. судового збору та 450 грн. за послуги адвоката.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.03.2015 року, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2014 року скасовано, заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

До того ж, з 08.05.2008 року позивачка неодноразово отримувала за рішенням суду у відповідача суми розрахунку і не ставила питання про стягнення заробітку за 08.05.2008 року, коли вона помінялася змінами з іншим працівником.

Крім того, відповідач надав колегії суддів виписку з наказу №4 від 03.05.2008 року про те, що ОСОБА_4 протабельована 08.05.2008 року замість ОСОБА_3 (а.с. 94-95), що ОСОБА_4 в травні 2008 року відпрацьовано 161 година і нараховано 1 094,80 грн., які виплачені своєчасно (а.с. 94-96), відомості нарахування заробітної плати за травень 2008 року по Старокозацькій районній лікарні Білгород-Дністровського району Одеської області.

За таких підстав, судова колегія вважає, що вини відповідача в затримки розрахунку при звільнені не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі іншу особу як співвідповідача, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки Старокозацька районна лікарня Білгород-Дністровського району Одеської області не оспорює, що вона є належним відповідачем, до того ж, позивачка такого клопотання згідно ст. 33 ЦПК України в суді не заявляла.

Твердження в апеляційній скарзі, що відповідач повинен виплатити середній заробіток ОСОБА_4 за весь час затримки по день фактичного розрахунку, не може бути підставою для задоволення скарги, тому що нема доказів вини відповідача, яка є обов'язковою складовою відповідальності.

Оскільки вимоги ОСОБА_4 засновані на рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2014 року, яке скасовано, тому підстав для задоволення позову ОСОБА_4 немає.

Судова колегія вважає, що підстав для скасування рішення суду не вбачається, доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду, до того ж згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда