Провадження № 2/127/625/15
24 березня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.
за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошеннями у пресі (газета «Вінниччина», 20 лютого 2015 року, № 14, газета «Вінниччина», 13 березня 2015 року, № 20), а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що 24 квітня 2013 року приблизно о 22.30 год. по вул. Зодчих, 12 в м. Вінниці екіпажем УДАІ УМВС України у Вінницькій області було зупинено автомобіль «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який виявляв ознаки алкогольного сп'яніння, після чого останній передав ключі від автомобіля співробітникам УДАІ УМВС України у Вінницькій області і був доставлений до наркологічного диспансеру для перевірки на стан алкогольного сп'яніння, а вказаний автомобіль залишився на вул. Зодчих, 12 в м. Вінниці. В цей час ОСОБА_3, будучи в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в якості пасажира в автомобілі «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності раніше йому незнайомому ОСОБА_2, знайшов у «бардачку» автомобіля запасний ключ до вказаного автомобіля і вирішив незаконно заволодіти ним. Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, пересів за кермо автомобіля, де шляхом використання знайденого раніше ключа, завів автомобіль і поїхав по вул. Зодчих у напрямку вул. Пирогова в м. Вінниці. Однак, в подальшому, не впоравшись з керуванням, біля будинку №34 по вул. Зодчих в м. Вінниці допустив зіткнення з опорою електроосвітлення (дані обставини встановлені вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 червня 2014 року, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню).
Як вбачається з вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі; відповідно до ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки; відповідно до ст. 76 КК України зобов'язано обвинуваченого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися у кримінально - виконавчу інспекцію для реєстрації.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04 червня 2014 року ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2014 року, яким його визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 289 КК України, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 8 квітня 2014 року.
ОСОБА_2 у вказаному кримінальному проваджені було визнано потерпілим.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Судом встановлено, що власником автомобіля марки «DAEWOO», моделі «Lanos 1.5», ДНЗ НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3. При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу, що відповідач ОСОБА_3 керував зазначеним транспортним засобом на відповідній правовій підставі, що виключає застосування положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (п. 1 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п. 2 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України); - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації (п. 4 ст. 23 ЦК України).
У даному випадку моральна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_2, полягала у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 2 ст. 23 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Визначаючись щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд з'ясував, що за своїм характером правопорушення вчинене у формі навмисної дії привело до пошкодження автомобіля. Глибина фізичних та духовних страждань позивача є відчутною, але не критичною. Звичайно пошкодження автомобіля викликало у позивача хвилювання. Здібності позивача не погіршилися і він не позбавлений можливості їх реалізації, тому даний фактор судом не врахований. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна - автомобіля марки «DAEWOO», моделі «Lanos 1.5», ДНЗ НОМЕР_2.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, враховуючи вимоги як майнового так і немайнового характеру, суд вважає, за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 666,40 грн. (422,80 грн. + 243,60 грн.) судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 666,40 грн.
В решті вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: