Справа № 1323/6886/2012
Провадження № 2/456/38/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП «Світанок», КП «Стрийтеплоенерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 16300 грн. відшкодування завданої залиттям квартири матеріальної шкоди, 1700 грн. відшкодування завданої залиттям квартири моральної шкоди та судові витрати по справі. В обґрунтування позову покликається на залиття квартири 23 жовтня 2012 року сусідами, які мешкають поверхом вище, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зазначає, що згідно акту комісії КП «Світанок» від 24.10.2012 р. затоплення квартири сталося з вини відповідачів, які залишили відкритий кран на батареї системи центрального опалення у житловій кімнаті своєї квартири. Внаслідок залиття квартири проживання в ній стало неможливим, у зв'язку з чим вона та інші члени її сім'ї змушені були орендувати іншу квартиру. Відповідачі на прохання добровільно відшкодувати вартість відновлювального ремонту не погодилися та таке проігнорували, у зв'язку з чим вона змушена була звернутися в спеціалізовану установу для визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для приведення квартири до належного стану. Крім цього, внаслідок залиття квартири були пошкоджені її особисті речі: кольоровий телевізор, палац, ковдри, подушки. Залиттям квартири їй також заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, моральні страждання посилились після відмови відповідача сплатити відповідну суму для проведення відновлювальних робіт.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідачів солідарно 15090 грн. - витрат на ремонт квартири згідно локального кошторису, 2305,18 грн. - матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна, 1700 грн. моральної шкоди, 1230 грн. витрат за проведення експертизи та судовий збір. Будучи допитаною судом в якості свідка на підставі ст.57 ЦПК України позивач повідомила суду, що 23.10.2012 року до неї на роботу прибігла сусідка ОСОБА_7 та повідомила, що в неї мокра бічна стіна. Коли вона прибігла додому, то побачила, що зі стелі тече гаряча вода, вона відразу почала телефонувати в ЛКП та до двоюрідного брата відповідачів ОСОБА_8. Коли той прийшов, вже було 5 працівників ЛКП, які відразу зайшли в квартиру відповідачів і виявили, що в спальній кімнаті не перекритий кран на батареї центрального опалення, з нього текла вода. Працівниками ЛКП це було зафіксовано в акті, після того як була перекрита вода в підвалі, на протязі цілої доби вода ще текла зі стелі та стін. Відповідачі свою вину заперечували і стверджували, що це вина ЛКП. Вони неодноразово на протязі 25 років їх затоплювали, однак вона не зверталася до ЛКП з відповідними заявами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 підтримала уточнені позовні вимоги свого довірителя та пояснила, що заподіяна позивачу шкода доводиться актом, складеним ЛКП «Світанок» 24 жовтня 2012 року. Спеціаліст, який склав локальний кошторис оцінив, які роботи слід провести для відновлення квартири позивача та приведення її до попереднього стану, вказавши матеріали та кошти, які необхідні для цього. У зв'язку з затопленням квартири позивач та її сім'я тривалий час змушені були винаймати помешкання та оплачувати за це кошти, змінилося їхнє життя, вони пережили багато незручностей пов'язаних з затопленням, були пошкоджені їхні особисті речі, позивач зазнала значних моральних переживань, оскільки не могла з вини відповідачів відновити порушені права, саме тому змушена була звернутися з вказаним позовом до суду.

Представники відповідачів ОСОБА_10 та ОСОБА_11, подавши суду письмові заперечення на позов, з позовними вимогами в судовому засіданні не погодилися, вважають, що вини відповідачів немає, а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди. Зокрема, зазначили, що акт, складений працівниками ЛКП з порушенням, в ньому відсутня винна особа, не зазначено обсяг робіт, які слід виконати для відновлення порушених прав, зауваження ОСОБА_8, який був присутнім при складанні акту, викладені на його зворотній стороні. Відповідачі не заперечують, що кран був відкритий, однак такий не закрив працівник ЛКП, який напередодні здійснював перевірку справності крану у зв'язку з початком опалювального сезону, а тому вини відповідачів немає, оскільки вони забір води з згаданого крану не здійснюють, такий призначений для розвоздушення системи опалення, яке проводиться виключно працівниками ЛКП. Наголошують, що саме 23.10.2012 р. у день залиття квартири позивача, працівниками КП «Світанок» здійснювалося наповнення системи опалення теплоносієм водою, і про вказаний намір відповідачі попереджені не були, обов'язкового огляду частини внутрішньобудинкових систем у квартирі відповідачів, балансоутримувачем не проводилося, кран, який є предметом позову виявився несправним, ремонт/заміна крану проведена невдовзі після залиття квартири в присутності незацікавлених осіб, а тому вина в заподіянні шкоди лежить на КП «Світанок». Вважають, що позивачем не надано жодного доказу щодо необхідності заміни підлоги чи електропроводки, які зазначено в локальному кошторисі, не доведено шкоду, протиправність дій відповідача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями, вину та умисел в заподіянні шкоди.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та зазначив, що був присутнім, коли працівники КП заходили в квартиру відповідачів, та на їхніх очах було виявлено кран на батареї центрального опалення, з якого текла вода та який не був закритий.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, однак подали на адресу суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просять суд розглянути справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності третіх осіб, проти чого сторони не заперечили.

Представник третьої особи КП «Світанок» майстер ОСОБА_12 повідомила суду, що в кінці робочого дня 23.10.2012 р. поступив виклик про затоплення квартири, коли вони вийшли на місце, то встановили, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є залишений відкритий кран на батареї центрального опалення у житловій кімнаті квартири №20. В квартирі позивачів були залиті стіни, стеля та підлога. Про факт затоплення ними було складено відповідний акт в присутності позивача, та ОСОБА_13, брата відповідачів. Дійсно в той день почався опалювальний сезон, однак про це заздалегідь мешканці будинку були повідомлені, згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків, власники приватизованих квартир несуть особисту відповідальність за систему центрального опалення в приватизованій квартирі, а тому вини КП в залитті квартири немає, ними виконано всі обов'язки, вказані в Правилах. В день затоплення і напередодні їхні працівники жодних робіт в квартирі відповідачів не проводили, жодні заяви на адресу КП не надходили.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що був свідком затоплення квартири позивача, сусідка з квартири №15 повідомила, що в неї мокра стіна, прибігла позивач, яка сказала, що в неї зі стелі та стін тече гаряча вода. Він самостійно в підвалі будинку закрив вентель. Потім прийшли працівники КП, та встановили, в тому числі і в його присутності, що в квартирі №20 відкритий кран на батареї центрального опалення і з нього тече вода. Він ще на прохання майстра з КП ходив в підвал і відкривав вентель, працівники сказали, що причина затоплення - відкритий кран. Йому відомо, що відповідачі неодноразово затоплювали позивача. Він бачив пошкоджені затопленням речі, вздуту підлогу. Він також мешкає на п'ятому поверсі вказаного будинку і щорічно перед пуском води самостійно відкриває кран, спускає воду, а потім його закриває. Перед початком опалювального сезону працівники КП постійно розвішують оголошення, так було і цього року.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні, будучи приведеною до присяги, суду пояснила, що 23.10.2012 року побачила плями води на стіні, побігла до позивача і повідомила про це, коли вони прибігли в її квартиру, там все було в воді, вона бачила пошкоджені речі та вздуття підлоги. Відповідачі постійно затоплюють позивача і жодного разу навіть не вибачилися. Коли вони з працівниками КП зайшли в квартиру відповідачів, то встановили, що причиною затоплення є кран на батареї центрального опалення, який був відкритим і з якого текла вода.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що 23.10.2012 р. він, як слюсар-сантехнік КП «Світанок» разом з майстром ОСОБА_12 на телефонний виклик виходили на місце події та встановили в присутності мешканців квартир факт затоплення квартири АДРЕСА_1, причиною залиття квартири був залишений відкритий кран на батареї центрального опалення у житловій кімнаті квартири №20. Кран був робочий, вони його перевірили і випустили з нього повітря. Затоплення позивача протягом останніх років були неодноразовими, в той день були пошкоджені всі особисті речі позивача. Світло в квартирі позивача не вмикалося, оскільки могло бути замикання. На той час система опалення вже працювала, про пуск води мешканців будинку було завчасно повідомлено. Він ні в той, ні в інший день в квартирі відповідачів нічого не ремонтував і крани не замінював.

Свідок ОСОБА_17 - майстер КП «Світанок» в судовому засіданні, будучи приведеною до присяги, суду пояснила, що опалювальний сезон розпочався 16 жовтня 2012 року, оголошення вона розклеювала особисто, при виявленні неполадок мешканці будинку звертаються в КП. 23.10.2012 р. до них надійшло повідомлення про затоплення квартири АДРЕСА_1, вона на місце події не виходила, на другий день акт підписала. Відповідачі до них з приводу несправності системи центрального опалення не зверталися.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що ОСОБА_2 - це його двоюрідна сестра, і він інколи навідується до квартири АДРЕСА_2, оскільки сестра там не проживає. Коли він приїхав ввечері 23.10.2012 р., вода вже не текла, працівники КП щось замінили і пішли. Коли внизу відкривали воду, в батареї було чути шум.

В судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_18 - інженер-будівельник суду повідомив, що складав кошторис за зверненням ОСОБА_1, в ньому відображено обсяг робіт, які слід виконати та кошти, киї слід затратити для цього. Проводка на момент огляду перегоріла, стеля, стіни та підлога були в жахливому стані і потребували відновлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або не настання певної події.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Такий же обов'язок на власників квартир покладено і п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, а саме забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У пункті 2 Постанови "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

При цьому солідарна відповідальність має місце, якщо особи спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконкому Стрийської міської ради №212 від 06.07.2007 р., співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Будинок №33 по вул. Успенській в м. Стрию знаходиться на балансі комунального підприємства «Світанок».

01.10.2005 р. між КП «Світанок» та КП «Стрийтеплоенерго» укладено договір №2 «Про постачання теплової енергії та гарячої води», згідно якого КП «Світанок» та КП «Стрийтеплоенерго» здійснюються планові періодичні огляди, з метою забезпечення безперебійної роботи системи опалення, планові (поточні) та позапланові (невідкладні) ремонти внутрішньобудинкових систем.

Із акту про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання (центрального опалення, гарячого водопостачання, каналізації), складеного 24.10.2012 р. комісією КП «Світанок» вбачається, що працівниками проведено обстеження квартири №16 на предмет залиття та встановлено, що 23.10.2012 р. в квартирі №16 трапилося залиття внаслідок чого в житловій кімнаті площею 17,36 кв.м. частково залито стелю, у житловій кімнаті площею 11,58 кв.м. залито стелю, стіни та підлогу; причиною залиття є - залишений відкритий кран на батареї системи центрального опалення у житловій кімнаті приватизованої квартири №20, яка знаходиться поверхом вище.

Як вбачається з локального кошторису №2-1-1 від 26.10.2012 р. на ремонтні роботи, що необхідно виконати для відновлення внутрішніх оздоблювальних робіт в житлових кімнатах, пошкоджених внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1, вартість таких ремонтно-відновлювальних робіт становить 15090 грн.

Згідно відповіді КП «Світанок» №70 від 07.03.2013 р., надісланої на письмовий запит ОСОБА_2 від 24.02.2013 р., звернень на ремонт запірної арматури (крана для розповітрення системи центрального опалення) в квартирі АДРЕСА_3 в усній чи письмовій формі на адресу КП «Світанок» не надходило, 13.11.2012 р. за усним зверненням ОСОБА_2 працівником КП, в присутності довіреної особи ОСОБА_13 розповітрено систему центрального опалення, ніяких робіт по ремонту крану не проводилося.

Згідно судової інженерно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1145 від 12.06.2014 р., у приміщеннях квартири АДРЕСА_1 до залиття, яке сталося 23.10.2012 р. було виконане високоякісне клейове пофарбування. До складу робіт якого входять наступні матеріали: вапно будівельне негашене комове, купорос мідний, крейда природня мелена, мило тверде господарське 72%, клей малярський рідкий, фарби сухі для внутрішніх робіт, шпаклівка клейова, вода. Наслідком залиття, яке сталося 23.10.2012 р. у квартирі позивача є пошкодження стін, стелі та підлоги у житловій кімнаті під літ.4, а саме: в коридорі під літ.1 і ванній кімнаті під літ.2, на стінах та стелі виявлено сухі потьоки та плями жовтуватого кольору площею до 1 кв.м., у житловій кімнаті під літ.5 на стінах виявлено сухі потьоки та плями жовтуватого кольору площею до 3 кв.м. та на стелі вздовж панелей перекриття сухі плями довжиною до 3.2 м.п., у житловій кімнаті під літ.4 на стінах виявлено сухі потьоки та плями жовтуватого кольору площиною до 0,6 кв.м. та на стелі вздовж панелей перекриття сухі плями довжиною до 2.5 м.п. На підлозі дошка місцями покоробилася та прогнила, а фарба відлущилась площею до 0,45 кв.м. Електропроводка та підлога в житловій кімнаті під літ.5 площею 14 кв.м., які були пошкоджені від залиття 23.10.2012 р. знаходяться в доброму стані та не потребують ремонту. Перелік робіт в кошторисі не відповідає фактичному їх виконанню, оскільки покриття підлоги з ДВП в житловій кімнаті під літ.5 площею 14 кв.м. - пофарбоване олійною фарбою, знаходиться в доброму стані і ремонту не потребує. Електропроводка і електрообладнання в квартирі знаходиться у робочому стані і ремонту не потребують. Оздоблення стін і стелі до залиття було виконано як високоякісне клейове пофарбування, а не високоякісне пофарбування полівінілацетатними барвниками як зазначено в кошторисі.

За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи акт про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання (центрального опалення, гарячого водопостачання, каналізації), складеного 24.10.2012 р. комісією КП «Світанок», локальний кошторис №2-1-1 від 26.10.2012 р. на ремонтні роботи, що необхідно виконати для відновлення внутрішніх оздоблювальних робіт в житлових кімнатах, пошкоджених внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1, висновок судової інженерно-технічної експертизи №1145 від 12.06.2014 р., висновок судової товарознавчої експертизи №3123 від 27.11.2014 р., показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 дійшов до висновку що між неправомірними діями відповідачів, які виразились в халатному та недбалому відношенні до системи центрального опалення та залишення відкритим крану на батареї центрального опалення та завданою матеріальною та моральною шкодою позивачу, є безпосередній причинний зв'язок і є вина відповідачів, а тому останні повинні відшкодувати завдану шкоду позивачу.

Зважаючи на висновок експертизи №1145 від 12.06.2014 р. та невідповідність в локальному кошторисі робіт з ремонту електропроводки фактичному їх виконанню так, як при огляді експертом встановлено, що електропроводка і електрообладнання в квартирі знаходиться в робочому стані і ремонту не потребують, суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_19, ОСОБА_3 слід стягнути солідарно на користь позивача згідно локального кошторису №2-1-1 від 26.10.2012 р. витрати, зазначені в п.п.8-12 в розмірі 6006,00 грн., за винятком тих, які необхідні для відновлення підлоги, електропроводки та електрообладнання, зазначені в п.п.1-7, 13-17, які згідно висновку експертизи ремонту не потребують.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_19, ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальна шкода, заподіяна позивачу внаслідок пошкодження майна, а саме: подушок (6 шт.), ковдри (3 шт.), паласу (килима) 4мх2м, кольорового телевізора, спального кутка, одягу в розмірі 2305,18 грн., що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи №3123 від 27.11.2014 р.

Доводи сторони відповідача про те, що розмір майнової шкоди не доведений суд не бере до уваги, оскільки будь - яких доказів, які б спростовували локальний кошторис та висновок експертизи, в цій частині, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що відповідачі, як власники квартири, з якої відбулося залиття, викликане витіком води з батареї центрального опалення у їх квартирі, є відповідальними за спричинення цим шкоди. Їхня відсутність в квартирі під час залиття не звільняє від відповідальності за завдані збитки.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен при вирішенні суперечок про його цивільні права і обов'язки має право на справедливий і відкритий розгляд в перебігу розумного терміну судом, встановленим законом. При цьому застосовується практика Європейського суду з прав людини в національному судочинстві, як інструмент функціонування Конвенції, яка є частиною національного законодавства. Виходячи з матеріалів справи «Бурдов проти Росії» Страсбург, 7 травня 2002 року, Європейський суд прийшов до висновку, що внаслідок виявлених порушень, які не можна вважати виправленими тільки завдяки визнанню судом наявності правопорушення заявник отримав певну моральну шкоду. Враховуючи що позивач до теперішнього часу отримує моральні страждання, тому суд повинен керуватися при визначенні суми відшкодування моральної шкоди принципом справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, з відповідачів на користь позивачів також підлягає стягненню заподіяна їхніми діями моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях позивачів у зв'язку з пошкодженням майна, необхідності вимушених змін їх звичного способу життя, необхідності звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки в добровільному порядку шкода залишалася невідшкодованою.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Враховуючи, що відповідачі є співвласниками квартири, вони спільно користуються нею, мають спільно забезпечувати збереження обладнання, а при появі несправностей вжити заходів щодо їх усунення, а тому відповідачі повинні нести солідарну відповідальність за заподіяну шкоду, в тому числі і моральну.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів суд виходить із вимог ст. 23 ЦК України, та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду позивачу, характер та обсяг фізичних, душевних, страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що наступили, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 1000 грн. моральної шкоди. Ця сума, враховуючи особи відповідачів і характер їх дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Суд не приймає до уваги доводи представників відповідача щодо незаконно складеного, на думку відповідачів акту про залиття квартири та твердження про те, що відповідачі не підписували акт про залиття, оскільки акт про залиття від 24.10.2012 р. складений компетентною комісією та затверджений начальником КП «Світанок», а тому суд бере його до уваги як належний та допустимий доказ, жодних порушень при його складанні судом не встановлено.

Пояснення відповідачів та їх представників про те, що залиття квартири відбулося у зв'язку з неправомірними діями КП «Світанок», суд оцінює критично та до уваги не бере.

В судовому засіданні на підставі пояснень свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та відповіді КП «Світанок» №70 від 07.03.2013 р., надісланої на письмовий запит ОСОБА_2 від 24.02.2013 р., встановлено, що про початок опалювального сезону мешканців будинку АДРЕСА_1 було повідомлено завчасно, в квартирі відповідачів жодних ремонтних робіт до залиття квартири позивача не проводилося, а тому відсутні підстави вважати, що затоплення відбулося у зв'язку з неправомірними діями працівників КП «Світанок».

Не заслуговує на увагу посилання сторони відповідача на те, що локальний кошторис є неналежним доказом для визначення розміру завданої шкоди, який значно завищений, оскільки доказів на його спростування, у відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, суду не надано, проведена згідно вимог ч.1 ст.143 ЦПК України експертиза, врахована судом при визначенні розміру заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати та витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст. 6,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, ст.151 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, п.2 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року, п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60,209, 212-215, 218, п.5 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8311 /вісім тисяч триста одинадцять/ грн. 18 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 /одну тисячу/ грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 180 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаійно-технічне забезпечення судового розгляду справи та 1230 грн. витрат за проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. Л. Бучківська