Справа № 629/791/15-ц
Номер провадження 2/629/520/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Помазан В.А.,
при секретарі - Фальковій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 березня 2000 року.
Від цього шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначає, що спільне життя у нього з відповідачем не склалося. Різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів поступово призвели до того, що вони морально віддалились один від одного та часто сваряться. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини, оскільки несприятлива моральна атмосфера в сім'ї негативно впливає на всіх них.
Примирення між ним та відповідачем неможливе.
З питання щодо проживання, виховання та утримання дитини спору немає. Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю, відсутній.
У зв'язку з чим, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.
Позивач у судове засідання не з'явився, однак в поданій до суду письмовій заяві його представник за довіреністю зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його присутності, у разі неявки відповідача винести заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 27).
Відповідач у судове засідання не з'явилася, але у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила справу розглянути за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_2 (а.с. 15).
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11 березня 2000 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого повторно 24 лютого 2015 року відділом ДРАЦС по Лозівському району реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 09 (а.с. 4).
Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого 11 березня 2000 року Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області (а.с. 13).
З питання щодо проживання, виховання та утримання дитини у сторін спору немає.
Між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
Так як відповідач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає на необхідним після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_2.
За ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Враховуючи, що сторони досягли згоди щодо місця проживання дитини, суд вважає за необхідне не встановлювати місце проживання неповнолітньої дитини.
Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 104, 109, 110, 112-113, 160 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 11 березня 2000 року виконавчим комітетом Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 09.
Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: