Справа № 570/4682/14-ц
Номер провадження 2/570/140/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника органу опіки і

піклування ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що між ВАТ "Фольксбанк" (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF52187 від 12 вересня 2008 року, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 35000 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 11.09.2023 року зі сплатою 13,5% річних, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір від 12 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 2816, за яким вона передала в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею 70,4 кв.м., загальною площею 112,7 кв.м., що знаходиться за адресою вул.Шевченка, № 47, с.Жобрин, Рівненського району Рівненської області та земельну ділянку площею 0,0700 га кадастровий номер 56 000 0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій побудовано вищевказаний будинок, банк виконав свої зобов'язання, однак відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе обов'язки по погашенню кредиту, станом на 15 вересня 2014 року сума заборгованості становить 23825,87 доларів США, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: звернути стягнення на вказаний житловий будинок та земельну ділянку шляхом продажу майна, надати право на отримання і подання документів, закріпити за банком права управителя, виселити відповідачів з будинку, який є предметом іпотеки, та стягнути сплачений судовий збір.

Представник позивача ПАТ "ВіЕс Банк" ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином, подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися про слухання справи своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомили і від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Подали заперечення на позов, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що 07 червня 2014 року набув чинності Закон України від 03 червня 2014 року "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", тому банк на даний час немає права на звернення стягнення на житло, що є предметом іпотеки. Будинок в с.Жобрин це єдине житло відповідачів і крім того у них є неповнолітні діти, які там зареєстровані, тому на даний час ставити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки передчасно. Відповідачі зверталися до банку з приводу реструктуризації заборгованості, але відповіді так і не отримали. ОСОБА_1 частково погашає кредит, однак одноразовий платіж становить більше 400 доларів США, тому він не взмозі сплатити таку суму. Зважаючи на це просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Представник органу опіки і піклування Рівненської райдержадміністрації ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала думку представника відповідача, вважає що оскільки діє мораторій на задоволення вимог кредиторів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за валютними кредитами, то позовні вимоги є безпідставними. Крім того, в разі задоволення позову будуть порушені права неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року між ВАТ "Фольксбанк" (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF52187, згідно якого останньому надано кредит в сумі 35000 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 11.09.2023 року зі сплатою 13,5 % річних на умовах, визначених кредитним договором.

Крім того, 20 вересня 2008 року між ВАТ "Фольксбанк" (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_5 реєстровий № 2816, за яким остання передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями житловою площею 70,4 кв.м., загальною площею 112,7 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Шевченка, № 47, с.Жобрин, Рівненського району Рівненської області, що належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 30.07.2008 року реєстровий № 2322, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_7, про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19948256 від 20 вересня 2008 року та земельну ділянку площею 0,0700 га кадастровий номер 56 000 0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 344749, виданого 19 серпня 2008 року Жобринською сільською радою Рівненського району.

Відповідач ОСОБА_1 вчасно не погашав кредит, тому станом на 15 вересня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 23825,87 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить суму 308546,97 гривень. Вказана заборгованість включає в себе: заборгованість по кредиту в сумі 22316,01 доларів США, заборгованості по відсотках в сумі 969,44 доларів США, крім того пеня складає 540,42 доларів США, що підтверджується відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви.

Банк надсилав відповідачам листи-повідомленні від 16.04.2014 року та 07.08.2014 року з вимогами повного виконання зобов'язань за кредитним договором та попередженнями про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак вимоги залишені без виконання.

Із довідки Жобринської сільської ради № 526 від 17.06.2015 року вбачається, що в житловому будинку по вул.Шевченка, № 47, в с.Жобрин Рівненського району крім відповідачів зареєстровані їх неповнолітні діти - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. А відповідно до ст.590 цього ж Кодексу звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу п.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 3 червня 2014 року визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.метрів для квартири та 250 кв.метрів для житлового будинку.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Згідно ст.10 ч.3, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини, суд вважає, що оскільки в позові стоїть питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено належне виконання обов'язків ОСОБА_1 перед ПАТ "ВіЕс Банк" за кредитним договором № KF552187, який укладено в доларах США, то на нерухоме майно, що є предметом іпотеки розповсюджується дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Крім того, площа житлового будинку № 47 по вул.Шевченка, в с.Жобрин Рівненського району становить 112,7 кв.м., тобто не перевищує 250 кв.м. і в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перебування у власності відповідачів іншого нерухомого майна (житлового будинку). Вказаний будинок є єдиним житлом відповідачів і в цьому будинку зареєстровано і проживає троє неповнолітніх дітей

За таких обставин суд не вбачає порушення прав позивача на даний час, за захистом яких було спрямоване його звернення до суду, позов є безпідставним і не доведеним належними доказами, а тому до задоволення не підлягає. Оскільки суд відмовляє у зверненні стягнення на предмет іпотеки, то і виселення відповідачів з будинку не може проводитись на підставі Закону України "Про іпотеку". Також судом враховується та обставина, що у вказаному житловому будинку зареєстровані неповнолітні діти і це є єдине житло цієї сім'ї.

Крім цього, на думку суду ПАТ "ВіЕс Банк" не позбавлений права при зміні обставин, а саме: скасування мораторію, повторно звернутися до суду з аналогічним позовом.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідачів і понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 88, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 575, 589, 590, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.