Справа № 369/5671/15-ц
Провадження №2/369/2598/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.07.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17.10.2014 між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги.

До договору ОСОБА_2 було також складено розписку від 17.10.2014 про отримання від ОСОБА_1 гонорару в розмірі 3 000 гривень за надання ним правової допомоги на виконання цього договору.

У пункті 2.1 договору зазначено, що при здійсненні своїх професійних обовязків адвокат: інформує клієнта про хід виконання доручення; застосовує всі передбачені законами України заходи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону.

При цьому у розписці вказано: «...в разі претензій ОСОБА_1 з приводу не виконання умов договору, повинен повернути кошти в розмірі 3 000 грн».

ОСОБА_2 29.10.2014 до Печерського районного суду м. Києва було подано позовну заяву про захист прав споживачів в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Еталон краси» в особі директора ОСОБА_3

10.12.2014 рішенням Печерського районного суду м. Києва у задоволенні вищезазначеної позовної заяви було відмовлено. Вона не отримувала жодного документу по справі, починаючи з повісток і ухвал суду і закінчуючи судовим рішенням.

ОСОБА_2 у позовних вимогах не зазначав вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, зокрема витрат ОСОБА_1 на правову допомогу. У матеріалах цивільної справи № 757/31328/14-ц також відсутні будь-які заяви або клопотання про стягнення з відповідача цих витрат, а також документи, що підтверджують ці витрати.

Відповідач порушив умови договору, передбачені пунктом 2.1, щодо його обовязків інформувати позивача про хід судової справи № 757/31328/14-ц, зокрема про ухвалення судом рішення у справі, а також про заявлення вимог щодо стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу.

Відповідачем було порушено умови договору про надання правової допомоги від 17.10.2014 і його розпискою від 17.10.2014 передбачено повернення отриманих ним коштів в повному обсязі у разі порушення умов цього договору, існує обов'язок повернути позивача отримані від неї грошові кошти в розмірі 3 000 гривень.

Оскільки в результаті невиконання відповідачем умов договору у позивача відпала необхідність у подальшому користуватись послугами адвоката, вона бажає припинити його повноваження на представлення її інтересів за цим договором, а на зв'язок відповідач не виходить, тому для запобігання можливому порушенню її прав та зловживанню відповідачем його правами, наданими йому за договором, позивач бажає розірвати договір за рішенням суду.

Тому просила розірвати договір про надання правової допомоги від 17.10.2014, укладений між нею та адвокатом ОСОБА_2. Зобов'язати відповідача повернути їй грошові кошти в розмірі 3 000 гривень, отримані ним за договором про надання правової допомоги від 17.10.2014.

В судовому засіданні позивач та представник позов підтримали.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача та представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 17.10.2014 між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги.

До договору відповідачем було також складено розписку від 17.10.2014 про отримання від позивача гонорару в розмірі З 000 гривень за надання ним правової допомоги на виконання цього договору.

У пункті 2.1 договору зазначено, що при здійсненні своїх професійних обовязків адвокат: інформує клієнта про хід виконання доручення; застосовує всі передбачені законами України заходи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону.

При цьому у розписці вказано, що в разі претензій позивача з приводу не виконання умов договору, повинен повернути кошти в розмірі 3 000 грн.

Відповідачем 29.10.2014 до Печерського районного суду м. Києва було подано позовну заяву про захист прав споживачів в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Еталон краси» в особі директора ОСОБА_3

10.12.2014 рішенням Печерського районного суду м. Києва у задоволенні вищезазначеної позовної заяви було відмовлено.

Тобто, відповідачем було виконано умови договору про надання правової допомоги, зокрема, відповідачем було підготовлено позовну заяву та здійснено представництво інтересів позивача в суді, що також підтвердила позивач та представник в судовому засіданні.

Посилання позивача та представника що відповідач у позовних вимогах не зазначав вимогу про стягнення судових витрат, зокрема витрат ОСОБА_1 на правову допомогу, не можна покласти в основсу рішення як доказ невиконання відповідачем умов договору, оскільки оскільки згідно ст.. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу, відносяться до судових витрат, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню у разі задоволення позовних вимог а , оскільки позивачу було відмовлено в її позовних вимогах, то і судові витрати не стягувалися з відповідача, що свідчить про відсутність порушення прав та законних інтересів позивача .

Також позивач та представник її в судовому засіданні стверджували, що відповідач порушив умови договору, передбачені пунктом 2.1, щодо його обов»язків інформувати ОСОБА_1 про хід судової справи № 757/31328/14-ц, зокрема про ухвалення судом рішення у справі.

У пункті 2 частини першої статті 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги, проте, як встановлено судом позивач не вимагала від відповідача звіту про виконання договору про надання правової допомоги, та як пояснила позивач про хід справи вона дізнавалася від відповідача з телефонних розмов.

У статті 526 ЦК України вказано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов 'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Частина перша статті 614 ЦК України встановлює, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина друга статті 651 ЦК України закріплює, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з частиною п'ятою статті 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

У частині першій статті 906 ЦК України, на яку посилається позивач , зазначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

За правилами ст. 901 ЦК України, яка регулює правовідносини , які склалися між сторонами за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу , яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності и виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором.

Характерною ознакою договорів про надання послуг є те, що послуга споживається в процесі її надання. Тобто корисний ефект послуги полягає у самій дії , яку здійснює виконавець і не знаходить втілення у певному матеріальному результаті.

Стверджуючи, що відповідач порушив умови договору, позивач та її представник наголошували, що ним порушено п. 2 договору, а саме,що відповідач не інформував її про хід виконання доручення, що крім голослівних стверджень позивачки та її представника не доведено в судовому засіданні, більш того, спростовуються самою позивачкою, яка в тексті позовної заяви зазначила, що до моменту отримання рішення по справі відповідач повідомляв її що розгляд справи знаходиться під контролем і нової інформації щодо руху справи немає. Також, як пояснила позивачка в судовому засіданні відповідач запевнив її про позитивний результат розгляду справи, що не передбачено оспорюваним договором, та не доведено також цю обставину.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не було порушено умови договору про надання правової допомоги від 17.10.2014, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 525,526, 530, 610, 611, 629, 651, 653, 901 ЦК України, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення грошових коштів, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: