печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2380/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Батрин О.В.,

при секретарі - Лимар А. О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експорт» про визнання договору недійсним та повернення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Авто Експорт» про визнання договору недійсним та повернення грошових коштів, мотивуючи тим, що 16 січня 2014 року між сторонами укладено договір № 000760 про надання фінансової послуги, відповідно до якого відповідач надає замовнику (позивачеві) фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання товару (трактора) за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників програми «Автофінанс». На виконання умов договору позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 158 817 грн. 28 коп., що дорівнює сумі, необхідній для придбання трактора. Разом з тим, відповідач не виконує умови договору, не передає у власність позивачеві трактор та не повертає отримані за нього кошти. Умови укладеного договору позивач вважає несправедливими, оскільки існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що є порушенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», вказаний договір є правочином, здійсненим з використанням нечесної підприємницької практики (порушення ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів») шляхом введення в оману споживачів для залучення коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної системи, а тому укладений договір підлягає визнанню недійсним з моменту його укладення на підставі положень ст.ст. 203, 215 ЦПК України із застосуванням наслідків недійсності правочину - поверненню отриманих коштів у розмірі 158 817 грн. 28 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав письмові заперечення. Зазначив, що позивач був добре обізнаний з умовами укладеного договору, про що написав заяву у день підписання договору, що виключає визнання його недійсним. Крім того, позивачем не доведено, що укладений договір містить несправедливі умови, істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін, нечесну підприємницьку практику та наявність обставин, що свідчать про створення пірамідальних схем. Відповідач має ліцензію на здійснення фінансових операцій, що свідчить про легітимність підприємницької діяльності. Зазначив, що неналежне виконання умов договору - невчасне проведення оплати позивачем вартості трактору зробило неможливим виконання договору.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Судом встановлено, що 16 січня 2014 року між сторонами ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Експорт» укладено договір № 000760 про надання фінансової послуги, відповідно до якого відповідач надає замовнику (позивачеві) фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання товару (трактора) за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників програми «Автофінанс» (а.с. 8-16). Вартість трактора становила 169 000 грн.

12 лютого 2014 року сторонами було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якого змінена модель трактора та його вартість (117 000 грн.).

Позивачем у виконання умов договору було сплачено 158 817 грн. 28 коп. (а.с. 2-22).

Пунктом 6. 1 договору передбачено, що відповідач гарантує передати у власність позивачеві товар за умови виконання програми всіх зобов'язань за цим договором та після отримання права на купівлю.

Відповідно до положень п. 5.9 додатку № 2 якщо клієнт програми отримав право на купівлю товару, відмовляється від отримання товару, фінансова установа має право в односторонньому порядку розірвати даний договір з таким клієнтом. Повернення сплачених періодичних платежів такому клієнту відбувається відповідно до положень п. 11.1 ст. 11 додатку № 2 до договору.

Фінансова установа не відшкодовує клієнту програми сплачену суму винагороди, за послуги, пов'язані з передачею товару у власність клієнта програми ні за яких обставин.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Відповідно до положень вказаної статті Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

У частині третій названої статті визначений приблизний (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

У даному випадку відсутні підстави вважати, що договір, укладений сторонами містить несправедливі умови до позивача, оскільки при підписанні договору позивач мав реальну можливість ознайомитись з умовами договору, в зв'язку з чим і погодився на його укладання шляхом підписання договору.

Крім того, позивачем виконувались умови договору.

Враховуючи наведене в суду відсутні підстави вважати, що положення договору створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що обов'язок є жорстким у відношенні до споживача.

Що стосується доводів позивача про наявність у договорі ознак пірамідальної схеми, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг затверджено Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження 1676 від 9 жовтня 2012 року). Отже діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг.

Відповідно до додатку № 2 договору кожен укладений договір включається в групу (корпорації клієнтів програми), кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному клієнту програми - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому договором і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками.

Таким чином, законодавець розрізняє поняття «пірамідальна схема», що є порушенням законодавства та «придбання товарів у групах», що є легітимною діяльністю.

Враховуючи те, що відповідач має дозвіл на (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах», то доводи позивача про те, що укладений договір містить ознаки пірамідальної схеми є безпідставним, так як укладений договір передбачає отримання необхідного товару, визначає умови, за яких товар може бути отримано, тобто направлений на настання реальних наслідків.

З урахуванням наведеного, підстав для визнання укладеного договору недійсним немає.

А відтак, позов задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів позивача про те, що ним оплачена повна вартість товару, але товар йому не передано в порушення умов договору та не повернуто його вартість, то вказане не може бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки чинним законодавством передбачено порядок виконання умов договору та настання наслідків у разі його не виконання, що не є предметом судового розгляду.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то судові витрати (витрати на правову допомогу) позивачу не відшкодовуються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст.ст. 10, 57, 60, 209, 88, 84, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Експорт» про визнання договору недійсним та повернення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Батрин О.В.