Справа № 635/2502/14-ц
Провадження № 2/635/52/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Полєхіна А.Ю.
за участю секретаря судового засідання - Сушко Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішень недійсними, відновлення порушеного права,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому в остаточних вимогах просив взнати недійсним рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 27 грудня 2013 року "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999 року. «Про надання у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_5» таким, що втратило чинність», визнати недійсним рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 04 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4.» та відновити право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 27 грудня 2013 року Пісочинською селищною Радою Харківського району Харківської області було прийнято рішення "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999 року «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» таким, що втратило чинність». Зазначеним рішенням було скасовано рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999 року «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5», а земельну ділянку загальною площею 512,30 м2, розташовану біля будинку АДРЕСА_1 було вилучено з користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та передано до земель запасу відповідача. На вилученій ділянці знаходиться будинок АДРЕСА_1 частина якого належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2-ю Державною нотаріальною конторою Харківського району 29 липня 1999 року за реєстраційним № 2-1196, та ? частина - ОСОБА_3, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Полторацькою Л.М. 21 червня 2002 року за реєстраційним № 802.
Рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - попередній власниці ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, було надано в приватну власність ділянку площею 512,3 м. кв., що розташована біля домоволодіння № 167 для облаштування окремого під'їзду.

Весь час користування згаданою земельною ділянкою ОСОБА_1 сумлінно виконував свої обов'язки як землекористувача, повною мірою сплачував та сплачує належні платежі за користування земельною ділянкою, однак його та ОСОБА_3 було позбавлено права користування раніше виділеною ділянкою саме з підстав несплати ОСОБА_1 земельного податку.

Також вважає, що його було позбавлено права землекористування без належного повідомлення, без врахування думки, без додержання вимог законодавства, чим було порушено його особисті конституційні права та права добросовісного землекористувача, закріплені ст.ст. 8, 14, 19, 22, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 41, 144 Конституції України, ст.ст. 95, 96, 116, 141, 152 ЗК України.

Вважає, що посилання відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в рішенні від 27 грудня 2013року "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999 року «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» на Рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), справа № 1-9/2009 є безпідставним. Відповідно до зазначеного Рішення Конституційного суду України від 16.04.09р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), справа № 1-9/2009, органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Також в згаданому Рішенні Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 стало відомо, що Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 04 лютого 2014 року було прийнято Рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4», зазначену земельну ділянку відведено за рахунок вилученої раніше в позивача та третьої особи ОСОБА_3 земельної ділянки біля домоволодіння АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.

Представник відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 грудня 2013р. відповідачем Пісочинською селищною Радою Харківського району, було прийнято рішення "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» таким, що втратило чинність». Зазначеним рішенням було скасовано рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5», а земельну ділянку загальною площею 512,30 м2, розташовану біля будинку АДРЕСА_1 було вилучено з користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та передано до земель запасу відповідача. На вилученій ділянці знаходиться будинок АДРЕСА_1 частина якого належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2-ю Державною нотаріальною конторою Харківського району 29 липня 1999 року за реєстраційним № 2-1196, а ? частина - ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Полторацькою Л.М. 21 червня 2002 року за реєстраційним № 802.

Рішенням виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - попередній власниці домоволодіння АДРЕСА_1, було надано в приватну власність ділянку площею 512,3 м. кв., що розташована біля домоволодіння № 167 для облаштування окремого під'їзду. З цього часу ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 512,3 м. кв., що розташована біля домоволодіння АДРЕСА_1, сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою.

Підставою для прийняття відповідачем Пісочинською селищною радою рішення від 27 грудня 2013р. "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» таким, що втратило чинність» ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стала несплата ОСОБА_1 земельного податку. Зазначене спростовується копіями квитанцій, наданими ОСОБА_1 в матеріали справи. Також факт належної сплати ОСОБА_1 земельних платежів за користування земельною ділянкою розглядався Харківським районним судом Харківської області та факт встановлений судовим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013р. та Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2013р. в цивільній справі № 2034/8248/2012.

Суд доходить висновку, що Рішення Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» є ненормативним правовим актом одноразового застосування та вичерпали свою дію фактом їх використання, та у зв'язку з цим не можуть бути скасовані селищною радою. На підставі зазначеного рішення виникли певні правовідносини щодо права користування земельною ділянкою. Тому посилання відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в рішенні від 27 грудня 2013р. "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 лстопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» на Рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), справа № 1-9/2009 є безпідставним. Відповідно до зазначеного Рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), справа № 1-9/2009, органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Також в згаданому Рішенні Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

В зв'язку з зазначеним суд прийшов до висновку про незаконність оскаржуваного рішення від 27 грудня 2013р. "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» таким, що втратило чинність».

Оскільки суд прийшов до висновку про незаконність рішення від 27 грудня 2013р. "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5», прийняте на його підставі рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 04 лютого 2014р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4» є також незаконним.

На підставі вкладеного та керуючись ст.ст. 95, 96, 116, 120, 152 Земельного Кодексу України, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2009, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 224, 225, 226, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 216, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області б/н від 27 грудня 2013р. "Про визнання рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 713 від 16 листопада 1999р. «Про надання у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5» таким, що втратило чинність».

Визнати незаконним рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 04 лютого 2014р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4».

Відновити право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою загальною площею 512,3 кв. м по АДРЕСА_1.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя - А.Ю. Полєхін