Справа №443/585/15-ц Провадження №2/443/273/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

30.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 14.10.2001 року зареєстрував шлюб із нею у виконавчому комітеті Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №23. Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Із відповідачем вирішив розірвати шлюб, оскільки у 2013 році виїхав на роботу за межі України, а відповідач залишилась проживати в Україні, тобто із цього часу шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство ними не ведеться, кожен із них живе своїм життям. Окрім того, на даний час у нього тривають стосунки із іншою жінкою, з якою він має намір укласти шлюб та створити нову сім"ю, а тому примирення із відповідачем є неможливим, оскільки суперечить його інтересам. Відповідач у позасудовому порядку не погоджується на розірвання шлюбу, а тому він змушений звернутись до суду для вирішення вказаного спору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутносності, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила після розірвання шлюбу залишити набуте нею у шлюбі прізвище "ОСОБА_2".

У зв"язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, яке видано повторно 06.03.2015 року відділом ДРАЦС РС Жидачівського РУЮ у Львівській області, вбачається, що 14.10.2001 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "ОСОБА_2"(а.с.3).

Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із 2013 року не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, з огляду на вказані обставини, застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та у заяві про визнання позову вказала, що бажає після розірвання шлюбу залишити набуте у шлюбі прізвище, тому вона вправі надалі іменуватись цим прізвищем.

Керуючись ст.ст.5,6,10,82,88,107,208,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.110,112,113 СК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 14 жовтня 2001 року у виконавчому комітеті Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №23.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити набуте у шлюбі прізвище "ОСОБА_2 ".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу одержання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя __________________________

07.05.2015