Провадження № 2/537/378/2015
Справа № 537/338/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., при секретарі Грицьковій Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора про виключення майна з акту опису та арешту,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення, яким виключити з акту опису та зняти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка за життя належала на праві приватної власності ОСОБА_3, що був накладений ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 19.08.2003 року.

Свої вимоги мотивував тим, що позивач являється сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який за життя мешкав за адресою АДРЕСА_1. Зазначена квартира входить до предмету спадщини після померлого ОСОБА_3 і належить йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 6.07.2009 року виданого Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради. В зазначений законодавством строк він звернувся до приватного нотаріуса Спірідовича М.В. із заявою на прийняття спадщини після свого померлого батька. 16 січня 2015 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій приватний нотаріус постановив відмовити йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1. Разом з тим в даній постанові приватний нотаріус роз'яснив йому його право звернутися до суду за захистом свого права. Із зазначеної постанови вбачається, що згідно відомостей з реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.01.2015 року, встановлено, що 2 березня 2005 року реєстратором Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення Крюківського районного суду м.Кременчука № 16-У від 21.08.2003 року зареєстровано арешт за № 1728511 на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_3 Звернувшись до Крюківського районного суду м.Кременчука із заявою про отримання копії ухвали про накладення арешту на квартиру, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він не являється стороною по справі. Від своєї матері ОСОБА_2 йому стало відомо, що вона зверталася до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_3, комунального госпрозрахункового житлово експлуатаційного підприємства «Придніпровське», Управління житлово комунального господарства про визнання договору піднайму житлового приміщення недійсним. Предметом даного позову був договір піднайму вищезазначеної квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На той момент існувала загроза того, що ОСОБА_3 в будь - який час має можливості відчужити вказану квартиру, тому ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову з проханням накласти арешт на зазначену квартиру. Дана заява ОСОБА_2 про забезпечення позову була судом задоволена, про що свідчить копія повідомлення судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області Усенко Т.І. направлена до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про накладення арешту на вказану квартиру 19.08.2003 року. Даний арешт судом при винесенні рішення не скасовано. А отже арешт на квартиру яку він бажає прийняти у спадщину залишається до сих пір. Тому він змушений був звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Третя особа Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направила, хоча завчасно надіслала клопотання про розгляд справи без участі їх представника стовно позовних вимог не заперечують.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.07.2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 на все належне йому на праві власності майно відкрилась спадщина, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 6.07.2009 року виданого Управління житлово - комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради.

Будучи спадкоємцем майна померлого за законом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідовича М.В. з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна нотаріусом встановлено, що 2.03.2005 року реєстратором Першою Кременнчуцькою державною нотаріальною конторою , на підставі повідомлення Крюківського районного суду м.Кременчука № 16-У від 21.08.2003 року, зареєстровано арешт за № 1728511, на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_3

Наявність арешту позбавляє позивача можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Як убачається з матеріалів цивільної справи Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області № 2-2108/2005 року від 2.06.2005 року ухвала про накладення арешту на майно ОСОБА_3 відсутня, але в наявності є повідомлення № 16-У від 21.08.2003 року про накладення арешту на квартиру на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_3

Згідно рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 2.06.2005 року арешт на квартиру АДРЕСА_1 не скасовано.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За приписами п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном.

Відповідно до ст. 1 Положення про ЄР в редакції що була чинна станом на 19.08.2003 р.: «… Реєстратори Єдиного реєструдержавні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, що уклали відповідні угоди з Адміністратором і мають повний прямий доступ до Єдиного реєстру через компютерну мережу. Реєстратори приймають повідомлення про накладені (зняті) заборони та арешти від інших державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судових та слідчих органів, вносять записи до Єдиного реєстру про накладені (зняті) заборони або арешти та отримують довідки про відсутність або наявність заборони або арешту щодо вчинюваних ними нотаріальних дій, а також видають довідки про відсутність або наявність заборони або арешту за письмовим запитом …»

Відповідно до п. 2.1.4 ст. 2 Положення про ЄР в редакції, що була чинна на момент внесення спірних відомостей:

2.1.4. Повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на обєкт нерухомого майна;

2.2. Органи та особи, зазначені в підпунктах 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5 пункту 2.1 цього Положення, надсилають Реєстратору в день накладення заборони або арешту повідомлення встановленого зразка про накладену заборону відчуження або арешт обєктів нерухомого майна

2.3. У повідомленні про накладену заборону відчуження або арешт обєктів нерухомого майна зазначаються:

- відомості про нотаріуса, орган або посадову особу, який наклав заборону відчуження або арешт обєкта нерухомого майна;

- дата та час накладання заборони відчуження або арешту;

- відомості про документ, на підставі якого накладена заборона відчуження або арешт (найменування документа, номер та дата документа, видавець документа);

- відомості про обєкт, на який накладена заборона відчуження або арешт (назва обєкта, адреса розташування обєкта, розмір частки, площа тощо);

- відомості про власника майна, щодо якого накладена заборона відчуження або арешт:

- для фізичних осіб: прізвище, імя, по батькові; місце проживання; серія, номер та дата видачі паспорта;

- для юридичних осіб: найменування, юридична адреса…»

Враховуючи вищевикладене встановлено, що 21.08.2003 року суддя Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області мала право подати до першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, як Реєстратора ЄР, повідомлення про накладену заборону відчуження в межах розгляду цивільної справи.

Беручи до уваги, що на квартиру АДРЕСА_1 арешт був накладений в межах розгляду цивільної справи та наданий час рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 2.06.2005 року набрало законної сили. Власник квартири на той час був ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому на даний час відпали підстави, які б могли утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду. Вказаний арешт на квартиру позбавляє позивача оформити свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому суд вважає, що такий арешт підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про виключення майна з акту опису не підлягають задоволенню так як позивач не надав суду жодних доказів про те, що державним виконавцем проводився опис квартири АДРЕСА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217-1223, 1268 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 зареєстрований за №1728511 02 березня 2005 року реєстратором -Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення Крюківського районного суду м.Кременчука №16-У від 13 серпня 2003 року .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2015 року.

Суддя: Степура А.А.