Справа №2-175/2084/14
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа Приватний нотаріус ДМНО Ярмолюк М.М., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання недійсним іпотечного договору та про виключення з Державного реєстру іпотек запису,-

в с т а н о в и в :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа Приватний нотаріус ДМНО Ярмолюк М.М., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання недійсним іпотечного договору та про виключення з Державного реєстру іпотек запису.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд поновити строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом; визнати незаконними, неправомірними дії приватного нотаріуса Дніпропетровської о міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. щодо внесення реєстраційного запису №6473501 в Єдиний реєстр заборони відчуження об'єктів нерухомого майна: квартира, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: трьохкімнатної квартири за адресою - АДРЕСА_1; визнати недійсним іпотечний договір № 117808/3-(115508) від 28.01.2008 року, укладений між АКБ «Новий», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» в м. Дніпропетровську та ОСОБА_1, посвідчений 28.01.2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрований в реєстрі за № 412; скасувати та виключити з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис за № 6473501 від 28.01.2008 року : «квартира, майнові права на нерухомі будівництво якої не завершено, а саме: трьохкімнатної квартири, адреса: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район., АДРЕСА_1»; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» у м. Дніпропетровську, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., відділу реєстраційної реєстрації речових прав на нерухоме май реєстраційної служби ГУЮ в Дніпропетровській області на користь позивачки понесені судові витрати у розмірі 114, 70 гри. судового збору та витрати на юридичну допомогу у розмірі 1600 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі у зв'язку з його необґрунтованістю.

Приватний нотаріус ДМНО Ярмолюк М.М. у судове засідання не з'явилася, відповідно до листа просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

28 січня 2008 року за р.№412 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. посвідчено Іпотечний договір №117808/3-(115508) між Акціонерним комерційним банком «Новий» та ОСОБА_1. Предметом вказаного договору виступали належні ОСОБА_1 майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку із укладанням цього договору, згідно з п.6.5 Іпотечного договору №117808/3-(115508) приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. 28 січня 2008 року за р.№413 накладено заборону відчуження предмету Іпотечного договору № 117808/3-(115508), про що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис за №6473501, контрольна сума Е7ВГ22АБЗА. Об'єктом обтяження, згідно вказаного запису, нотаріусом внесено: «квартира, Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1».

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 року № 898-ІV, застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно п.38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, яка діяла на той час, у разі якщо іпотечним договором передбачено накладення заборони відчуження нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, нотаріус накладає таку заборону.

Згідно Інструкції про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 р. N 85/5 визначено порядок заповнення розділів «Відомості про об'єкт обтяження».

Таким чином, користуючись Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, нотаріусом було внесено реєстраційний запис за №6473501, контрольна сума Е7ВГ22АБЗА:

· згідно п.2.4 заповнено розділ "Відомості про об'єкт обтяження";

· згідно абзацу 1 п.2.4.1 було обрано: <Окреме нерухоме майно>;

· згідно абзацу 4 п.2.4.1: "Якщо предметом обтяження нерухомого майна виступає об'єкт, який має ідентифікаційні номери (реєстраційний номер, кадастровий номер або адреса розташування), то відомості щодо нього зазначаються у підрозділі <Об'єкт з ідентифікаційними номерами>", так як предмет обтяження має адресу розташування, то нотаріусом відомості щодо цього об'єкту було занесено у підрозділ <Об'єкт без ідентифікаційних номерів>;

· згідно п.2.4.4: "Класифікатор <Тип об'єкта> містить такі поля: <Будинок>, <Садовий будинок>, <Нежитлове приміщення>, <Домоволодіння>, <Кімната>, <Нежитлова будівля>, <Квартира>, <Гараж>, <Комплекс>, Оемельна ділянка>, <3емельна ділянка с/г призначення>, <Інший>. З даного переліку можна обрати лише один тип об'єкта", нотаріусом було обрано поле <Квартира>, оскільки з даного переліку можна обрати лише один тип та оскільки, згідно абзацу 2 п.2.4.7. "Для таких об'єктів обтяження, як повітряне або морське судно, судно внутрішнього плавання, космічний об'єкт, <Тип об'єкта> позначається як <Інший>, а в полі <Додаткові відомості щодо типу об'єкта> зазначається, назва судна, так як предметом обтяження не було повітряне або морське судно, судно внутрішнього плавання, космічний об'єкт, нотаріус не мала можливості обрати поле <Інший> та нею було обране поле <Квартира>;

· згідно абзацу 1 п.2.4.7: "У полі <Додаткові відомості щодо типу об'єкта> зазначаються відомості, що уточнюють тип об'єкта.", нотаріусом до поля <Додаткові відомості щодо типу об'єкта> було внесено "майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме трьохкімнатна квартира" тобто відомості, що уточнюють тип об'єкта.

Крім того, іпотечний договір був укладений між ОСОБА_1 та АКБ «Новий», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Новий» в якості забезпечення зобов'язань позивачки за укладеним Кредитним договором №115508/05 від 24.01.2008 року, згідно з яким Банк надав позивачці кредитні кошти у розмірі 100 000,00 доларів США строком на 5 років, з кінцевим терміном погашення 24 січня 2013 року та платою за користування в розмірі 12,25% річних.

Укладення Кредитного договору і Іпотечного договору з боку позивачки стало можливим завдяки її бажанню стати довірителем Фонду Фінансування Будівництва виду «А», яке вона реалізувала, уклавши з Банком Договір №11/08/1-01 про участь у ФФБ виду «А» №1 від 24.01.2008 р.

Правилами Фонду Фінансування Будівництва передбачено, що довіритель має право вносити у фонд як власні, так і залучені кошти, умови кредитування Довірителів Банк або інша фінансово-кредитна установа визначає самостійно.

Позивачка, оформлюючи свою грошову участь у ФФБ, скористалася цим правом та внесла у ФФБ кошти, які були надані їй банком у кредит згідно Кредитного договору №115508/05 від 24.01.2008 року.

Пунктом 1.1. Кредитного договору №115508/05 від 24.01.2008 року передбачено, що кредит надається для набуття майнових прав на нерухомість, що будується, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Згідно із пунктом 7.2. Кредитного договору №115508/05 від 24.01.2008 року позичальник (позивачка) в повному обсязі усвідомлює всі умови Кредитного договору, свої права і обов'язки по договору, та погоджується з їх належним виконанням.

Згідно з пунктом 7.3. Кредитного договору №115508/05 від 24.01.2008 року позичальник (позивачка) є дієздатною та укладення Кредитного договору не вимагає узгодження з третіми особами.

Таким чином, укладаючи та підписуючи Кредитний договір №115508/05 від 24.01.2008 року, Іпотечний договір № 117808/3-(115508) від 28.01.2008 року, Договір про участь у Фонді Фінансування Будівництва виду «А» №1 від 24.01.2008 року, позивачка, будучи дієздатною людиною, повністю усвідомлювала характер здійснюваних правочинів та всі можливі ризики, пов'язані з невиконанням своїх обов'язків перед Банком, як кредитором.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

При цьому, як свідчить з вищезазначених предмету, змісту та суті договірних зобов'язань за укладеними між сторонами правочинами, а також з правового механізму їх здійснення, немає жодних підстав для визнання недійсності Іпотечного договору за статтями 203 та 215 Цивільного кодексу України.

Посилання позивачки на недійсність Іпотечного договору у зв'язку з тим, що в момент його укладення сторонами не був визначений предмет іпотеки, оскільки у його якості виступили майнові права, що, за думкою позивачки, суперечить нормам статті 5 Закону України «Про іпотеку», які діяли на день укладення Іпотечного договору, є некоректним тлумаченням нею норм законодавства на свою користь, а підстави, за якими позивачка оспорює дійсність Іпотечного договору, - такими, що не відповідають ані прийнятим на себе позивачкою зобов'язанням, ані вимогам статей 203, 215 Цивільного кодексу України, ані нормам, на яких базується законодавство про іпотеку.

Згідно із статтею 190 Цивільного кодексу України (в редакції, яка була чинна на день укладення Іпотечного договору) майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Отже, майнове право є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав.

Згідно з частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Таким чином, в розумінні статті 575 Цивільного кодексу іпотека визначається видом застави нерухомого майна.

Згідно з частиною 1 статті 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Тобто, майнові права могли бути предметом іпотеки на день укладення Іпотечного договору.

Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка була чинною на день укладення Іпотечного договору) нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці і невід'ємно пов'язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Таким чином, законодавець вже в Загальних положеннях до Закону України «Про іпотеку» передбачив обов'язковість автоматичного застосування правил Закону до правовідносин, пов'язаних з заставою майнових прав на незавершене будівництво.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (в редакції, яка була чинна на день укладення Іпотечного договору) іпотечний борг - основне зобов'язання за будь-яким правочином, виконання якого забезпечене іпотекою.

Згідно із абзацом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотечне кредитування - правовідносини, що виникають з приводу набуття права вимоги іпотечного боргу за правочинами та іншими документами.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотека виникає відповідно до цього Закону та Закону України "Про іпотеку" щодо нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено.

Таким чином, застава майнових прав на незавершене будівництво була предметом іпотеки на день укладення Іпотечного договору.

Згідно з частиною 7 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цю нерухомість. Іпотекодавцем за таким іпотечним договором може бути забудовник - особа, яка організовує спорудження нерухомості для власних потреб чи для передачі її у власність іншим особам, або особа, власністю якої стане ця нерухомість після завершення будівництва. Обтяження майнових прав іпотекодавця на такий предмет іпотеки підлягає реєстрації у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 10 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» якщо предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, нотаріус за повідомленням іпотекодержателя накладає заборону на відчуження нерухомого майна.

Також, суд бере до уваги той факт, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.02.2012 року стягнуто з позивачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором 115508/05 від 24.01.2008 р. у сумі 1 031 552 грн. 24 коп. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.01.2013 року.

Таким чином, позовні вимоги позивачки не ґрунтуються належним чином на нормах законодавства та не відповідають обставинам справи, а тому суд відмовляє позивачці у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 173, 174, 213, 214, 223 ЦПК України, ст. ст. 38, 60, 128, 190, 575, 576 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа Приватний нотаріус ДМНО Ярмолюк М.М., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання недійсним іпотечного договору та про виключення з Державного реєстру іпотек запису відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов