УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 73 227,35 швейцарських франків. Позовні вимоги мотивувало тим, що 07 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту у сумі 85 000 швейцарських франків строком до 07 вересня 2017 року та щомісячною сплатою 8,49% річних. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_5 07 вересня 2006 року укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язалась відповідати перед кредитором на неналежне виконання умов кредитного договору. Позичальник належним чином не виконувала своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідачів.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 пред'явила зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк», у якому просила суд визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 07 вересня 2006 року, посилаючись на те, що банк фактично надав їй кошти у гривні, а не у швейцарських франках.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2014 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 07 вересня 2006 року в сумі 73 227,35 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 08 вересня 2013 року становить 610 665 грн 71 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2014 року скасовано рішення міськрайонного суду в частині розподіл судових витрат та ухвалено в цій частині нове рішення.

Стягнуто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 1 670 грн 50 коп. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення первісного позову ПАТ «УкрСиббанк», справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позичальник порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» та стягнення вказаної суми заборгованості з боржника та поручителя.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суд апеляційної інстанції, уточнивши рішення міськрайонного суду лише в частині судового збору, повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про залишення рішення районного суду в оскаржуваній частині без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про її відхилення та залишення без змін рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2014 року, в незмінній після апеляційного перегляду частині, та рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2014 року, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2014 року, в незмінній після апеляційного перегляду частині, та рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич О.В. Кафідова В.М. Колодійчук