Справа №589/1228/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1346/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 01 квітня 2013 року він був прийнятий на роботу на посаду сестри-господині Шосткинської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги по переводу з КЗ «Шосткинська ЦРЛ», а 04 лютого 2015 року його було звільнено з роботи за прогули відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що його звільнення було незаконним, так як жодних прогулів він не вчиняв і наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності він не отримував, а також на відсутність письмової згоди на звільнення від первинної профспілкової організації, членом якої він є, просив визнати незаконним і скасувати наказ щодо звільнення його з роботи, поновити на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3.

Визнано незаконним наказ Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 04 лютого 2015 року № 50к про звільнення ОСОБА_3 з посади сестри-господині станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Шосткинського району на підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді сестри-господині станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Шосткинського району Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Стягнуто з Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_3: 1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4555 грн. 44 коп., 2) моральну шкоду в сумі 500 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді сестри-господині станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Шосткинського району Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» відповідно до ст.367 ЦПК України.

Стягнуто з Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь держави судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В доводах апеляційної скарги зазначається, що звільнення позивача з роботи було проведено з дотриманням вимог законодавства, підтвердженням чому є наявні в матеріалах справи відповідні письмові докази, зокрема, акти про відсутність позивача на роботі більше трьох годин без поважних причин та про відмову надавати пояснення з приводу його відсутності протягом двох днів на роботі. Крім того, позивач і сам не заперечував своєї відсутності на роботі, чого безпідставно не прийняв до уваги суд першої інстанції.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається також на те, що звільнення позивача відбулось без погодження з профспілковим органом, хоча суд першої інстанції вказане питання не узгодив відповідним чином.

Колегія суддів з урахуванням думки осіб, які приймають участь у справі, вважає, що провадження у даній справі необхідно зупинити, виходячи з наступного.

Зокрема, статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Аналогічні розяснення надані і в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, де також зазначено, що звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази стосовно наявності письмової згоди первинної профспілкової організації за місцем роботи позивача, членом якої він був, на його звільнення з роботи за прогули. Вказана обставина визнається також і самими сторонами, про що вони повідомили в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

В той же час, наявний в матеріалах справи протокол засідання дисциплінарної комісії від 04 лютого 2015 року за № 1, де брав участь і голова профспілкової організації ОСОБА_4, про дачу рекомендації на звільнення ОСОБА_3 з посади сестри господині Шосткинської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги за прогул відповідно до ст.40 п.4 КЗпП України, як і окрема думка вказаного голови профкому від 15 травня 2015 року у відповідній заяві, не можуть бути визнані такими, що мають юридичне значення, так як не можуть підміняти собою результати засідання первинної профспілкової організації за місцем роботи позивача із зазначеного питання (а.с.34, 76).

На підставі наведеного, керуючись ст.43 КЗпП України, ст.ст. 303, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

у х в а л и л а:

Запитати згоду первинної профспілкової організації Шосткинської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» щодо звільнення ОСОБА_3, сестри-господині Шосткинської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, із займаної посади з 04 лютого 2015 року за прогули відповідно до ст.40 п.4 КЗпП України згідно наказу № 50к від 04 лютого 2015 року.

Провадження у даній справі зупинити до отримання письмового повідомлення первинної профспілкової організації Шосткинської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про прийняте рішення з цього питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в частині зупинення провадження в справі.

Головуючий -

Судді -