1Справа № 335/1977/17 2/335/921/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „АСТРА-Д про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „АСТРА-Д (далі ТОВ „АСТРА-Д) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказуючи на те, що 09 липня 2016 року о 14 год. 20 хв., водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ, державний номер НОМЕР_1, по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя не впевнившись в безпеці руху та не витримавши безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілями: Mazda, державний номер НОМЕР_2, Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3, ЗАЗ, державний номер НОМЕР_4, завдавши власникам автомобілів матеріальні збитки, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2016 року по справі № 335/8350/16-ц, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень.

Внаслідок вище вказаної дорожньої пригоди автомобіль позивача Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3, зазнав значних пошкоджень, що заподіяло йому як матеріальну так і моральну шкоду.

Власником транспортного засобу ГАЗ, державний номер НОМЕР_1, є ТОВ „АСТРА-Д.

Правопорушник ОСОБА_3 працює водієм на підприємстві - ТОВ „АСТРА-Д з 02 червня 2016 року. Отже, в момент дорожньо-транспортної пригоди, володільцем транспортного засобу ГАЗ, державний номер НОМЕР_1, було ТОВ „АСТРА-Д.

За вказаних обставин, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини третьої особи, несе виключно юридична особа, а саме ТОВ „АСТРА-Д, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в Приватному акціонерному товаристві „Страхова компанія „ЕТАЛОН (далі ПАТ„Страхова компанія „ЕТАЛОН), обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу, серії АЕ за № 6872059. Відповідно на підставі вказаного вище договору, страхова компанія взяла на себе обовязок, у випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), відшкодувати потерпілому шкоду, заподіяну з вини страхувальника.

ОСОБА_4 відповіді № 01-04-973 від 31 жовтня 2016 року, ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН зазначила, що прийняла рішення про виплату компенсації страхового відшкодування потерпіломуОСОБА_1 Відтак, на день подачі позову страховою компанією було здійснено перерахунок коштів на рахунок позивача, у розмірі 30 000 гривень, решту 20 000 гривень ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН зобовязалась виплатити пізніше.

Відтак, свої зобовязання по виплаті страхового відшкодування ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН виконує, перераховуючи на поточний рахунок позивача вище вказані суми, але вся виплачена сума страхового відшкодування, не зможе покрити суми нанесеної шкоди ОСОБА_3

Для відновлення свого пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу позивач звернувся за допомогою до ФОП ОСОБА_5, який займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів.

ОСОБА_4 виконаних робіт № НОМЕР_5 від 05 лютого 2017 року, ФОП ОСОБА_5 всього було витрачено 88 970 гривень. Особисто позивачем було сплачено вказану суму, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 05.02.2017 року.

Отже, різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування 50 000 гривень та вартістю матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 88 970 гривень становить 38 970 гривень.

Таким чином, позивач вважає, що матеріальну шкоду в розмірі 38 970 гривень, що є різницею витрачених коштів для відновлення пошкодженого авто та виплаченого страхового відшкодування, необхідно стягнути саме з відповідача, як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Також позивач просить стягнути з відповідача в рахунок завданої йому моральної шкоди суму в розмірі 10 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав викладених у позові. Підтвердив, що на час вирішення даного спору в суді ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН виплатила позивачу вартість матеріальної шкоди завданої його автомобілю в результаті ДТП на підставі висновку автотоварознавчого дослідження № 76 від 05 вересня 2016 року у сумі 50 000 грн., а також відшкодовано витрати понесені позивачем на проведення автотоварознавчого дослідження № 76 від 05 вересня 2016 року його транспортного засобу в сумі 650 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував частково, пояснив, що дійсно з вини їх працівника сталася дана дорожньо-транспортна пригода, після вказаної дорожньо-транспортної пригоди страховою компанією ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН відповідно до полісу серії АЕ за № 6872059, обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було відшкодовано позивачу вартість матеріальної шкоди завданої його автомобілю в результаті ДТП на підставі висновку автотоварознавчого дослідження № 76 від 05 вересня 2016 року у сумі 50 000 грн., а також відшкодовано витрати понесені позивачем на проведення вказаного автотоварознавчого дослідження його транспортного засобу в сумі 650 грн.

Представник відповідача вважає, що оскільки сума матеріальної шкоди, яка визначена вказаним висновком експерта не оспорювалась позивачем, тому не заперечує відшкодувати позивачу різницю між виплаченої страховою компанією позивачу суми страхового відшкодування та вартістю матеріальної шкоди, спричиненої позивачу в результаті ДТП, яка визначена у висновку № 76 про оцінку автомобіля Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3 від 05 вересня 2016 року. Заперечує проти відшкодування позивачу моральної шкоди.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин.

ОСОБА_4 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалось сторонами по справі, 09 липня 2016 року о 14 год. 20 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ, державний номер НОМЕР_1 по вул. Незалежної України в м. Запоріжжя не впевнившись в безпеці руху та не витримавши безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілями: Mazda, державний номер НОМЕР_2, Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3, ЗАЗ, державний номер НОМЕР_4, завдавши власникам автомобілів матеріальні збитки, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2016 року по справі № 335/8350/16-ц, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 12).

Також в судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що власником транспортного засобу ГАЗ, державний номер НОМЕР_1, є відповідач по справі ТОВ „АСТРА-Д, а також встановлено, що правопорушник ОСОБА_3 працює водієм на підприємстві - ТОВ „АСТРА-Д з 02 червня 2016 року (а.с. 15-16).

Отже, в момент дорожньо-транспортної пригоди, володільцем транспортного засобу ГАЗ, державний номер НОМЕР_1 було ТОВ „АСТРА-Д.

Між ТОВ „АСТРА-Д та ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів поліс АЕ за № 6872059 від 08 лютого 2016 року,за яким застраховано автомобіль ГАЗ, державний номер НОМЕР_1. ОСОБА_4 вказано полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50 000, франшиза 0 грн. (а.с. 17).

Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і цей закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

ОСОБА_4 з п. 22.1 ст.22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов'язковим.

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

ОСОБА_4 п. 34.1. Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків ( п.34.2).

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (34.3.).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність (2658-14 ) та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (z1074-03).

ОСОБА_4 висновку автотоварознавчого дослідження № 76 від 05 вересня 2016 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Daewoo Lanos, державний номер АР 6086 АМв результаті його пошкодження при ДТП, станом на 25 серпня 2016 року складає 60 800 грн. 62 коп. (а.с. 36-43).

В судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що страховою компанією ПАТ „Страхова компанія „ЕТАЛОН відповідно до полісу серії АЕ за № 6872059, виданого 08 лютого 2016 рокуобовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було відшкодовано позивачу вартість матеріальної шкоди завданої його автомобілю в результаті ДТП на підставі висновку автотоварознавчого дослідження № 76 від 05 вересня 2016 року у сумі 50 000 грн., а також відшкодовано витрати понесені позивачем на проведення автотоварознавчого дослідження № 76 від 05 вересня 2016 року в сумі 650 грн. (а.с. 35).

Висновок № 76 від 05 вересня 2016 року здійснений у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів є законодавчо встановленим способом визначення матеріальних збитків позивача від ДТП.

Відповідно до ст. 988 ЦК України, ст. 9 Закону України „Про страхування страхова виплата (відшкодування) за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків та здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору.

Як встановлено в судовому засіданні сума матеріальної шкоди, яка завдана автомобілю позивача в наслідок ДТП, визначена в зазначеному висновку позивачем не оспорювалась та на підставі вказаного висновку страховою компанією проведено страхове відшкодування, яка отримана позивачем.

Відповідач, як власник автомобіля ГАЗ, державний номер НОМЕР_1, застрахував свою відповідальність за шкоду заподіяну майну третіх осіб на суму 50 000 грн. (франшиза 0 грн.).

ОСОБА_4 ст. 1194 ЦК України, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою у розмірі 10 800 грн. 62 коп., тому вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Посилання позивача на акт виконаних робіт № НОМЕР_5 від 05.02.2017 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 05.02.2017 року, як на підставу визначення вартості відновлювального ремонту не приймається судом до уваги, оскільки зазначені документи свідчить про те, що ФОП ОСОБА_5, на підставі замовлення ОСОБА_1 виконало ряд робіт, останні не підтверджують матеріального збитку від ДТП (а.с. 19-23).

Доводи позивача про те, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля від ДТП, учасниками якого були сторони, збільшилась не приймається судом до уваги, так як надані позивачем докази не доводять ті обставини, що ремонт автомобіля, який проводив ФОП ОСОБА_5 пов'язаний з ДТП.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому за змістом даної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням майна.

Факт ушкодження майна безперечно спричиняє моральну шкоду. Необхідність вирішення питання щодо ремонту ушкодженого майна безумовно потребує витрат часу, у звязку цією подією у нього порушився звичайний уклад життя, необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 із змінами від 25.05.2001 року № 5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно суди повинні зясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх з тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд бере до уваги лише ті обставини, що само по собі пошкодження автомобілю є психотравмуючим фактором для його володільця, а також ті зусилля і час, які вимушений був вкласти позивач для відновлення його стану та відстоювання своїх прав та інтересів, повязаних з цим. Тому, на думку суду, стягненню на відшкодування моральної шкоди підлягає сума у розмірі 2 000 грн.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути оплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „АСТРА-Д про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АСТРА-Д на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 10 800 гривень 62 копійки, на відшкодування моральної шкоди 2000 гривень, судовий збір у розмірі 640 гривень, а всього стягнути суму у розмірі 13 440 грн. 62 коп.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: Ю.В.Геєць