Провадження №2/331/242/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., за участю секретаря Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про повернення депозиту, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 15.08.2014 року уклав з відповідачем договір № про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р., згідно якого розмістив в банку відповідача строковий вклад в розмірі 8 000 грн. з можливістю поповнення, на строк до 17.11.2014 року, зі сплатою 25% річних. 29.09.2014 року позивачем було внесено на вкладний рахунок - 2000 грн. 17.11.2014 року звернувся до банку з заявою про повернення, після закінчення строку дії депозиту у розмірі 10000 грн. Станом на 08.12.2014 року відповідач не повернув грошові кошти у розмірі 5250, 00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму неповерненого вкладу у розмірі 5250 грн. та 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. А всього 6750,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її присутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, причини не явки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутністю не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.08.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Імексбанк» укладено договір № про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р. Згідно договору позивачем було внесено на вкладний рахунок № 3003 вклад 15.08.2014 - у розмірі 8 000 грн., 29.09.2014 року - у розмірі 2000 грн., з датою повернення вкладу - 17.11.2014 року, з відсотковою ставкою - 25% річних. Даний факт підтверджується копією договору та квитанціями № 888 від 15.08.2014 р. та № 1196 від 29.09.2014.

Позивач, ОСОБА_1 17.11.2014 року звернувся до банку з заявою про отримання всього вкладу. Однак станом на 08.12.2014 позивачу не було повернено грошові кошти у розмірі 5250 грн. по вкладу.

Згідно із частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб належить до банківських послуг.

У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

За таких обставин суд приходить до висновку про поширення на відносини між сторонами положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 із змінами від 25.05.2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно суди повинні з'ясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх з тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Проте, позивачем не надано конкретних фактів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань та не надано належних доказів.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, від його сплати позивач звільнений, тому його в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 611, 1058, 1060, 1066, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про захист прав споживача, повернення банківського вкладу - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) грошові кошти за договором банківського вкладу № у розмірі 5250,00 грн (п'ять тисяч двісті п'ятдесят) грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" на користь держави судовий збір 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мінасов