Справа №333/928/15-ц
Провадження №2/333/1047/15
31 березня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/928/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 21.01.1989 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №37), посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені в листопада 2014 року, бажання продовжувати їх відсутнє, тому він просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Їхня спільна неповнолітня дитина буде проживати з матірю, а він прийматиме участь у її вихованні та утриманні.
Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася і не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ЖС, №153744, виданого повторно 10.02.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 21.01.1989 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №37 (а.с.5).
Згідно свідоцтва про народження, виданого 23.09.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кмунарського району м.Запоріжжя, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
У даному випадку позивач вважає за неможливе з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.
На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Так як позивач в позовній заяві просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 105, 111, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 214, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21.01.1989 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №37).
ОСОБА_2 залишити прізвище «Трофімук».
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Копію заочного рішення надіслати відповідачеві не пізніше трьох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков