Справа № 128/176/14-ц
УХВАЛА

03 квітня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Бондаренко О.І.

при секретарі: Городнюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, згідно рішення суду від 04.06.2014 року позов ОСОБА_1 було задоволено та вирішено: зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0576 га, що розташована в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та належить ОСОБА_1 шляхом знесення за власний рахунок самочинно встановленого паркану та демонтажу його фундаменту в точках 2-3 довжиною 13,55 метрів, в точках 3-4, довжиною 32,60 метрів, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, який є невід'ємною частиною цього рішення та стягнути судові витрати в сумі 363 грн. 60 коп.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.03.2015 року вищезазначене заочне рішення було скасовано, а справа призначена в судове засідання в загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявив відвід головуючій по справі, мотивуючи тим, що відповідно до ч.1 ст. 21 ЦПК України, головуюча не може брати участі у вирішенні даної справи в зв'язку з тим, що заочне рішення, винесене під її головуванням від 04.06.2014 року ухвалою суду від 13.03.2015 року було скасовано і справа призначена до нового розгляду. Оскільки даною статтею не деталізовано порядок скасування рішення суду першої інстанції, то дана обставина є підставою недопустимості повторної участі судді в розгляді справи. Крім того, на думку представника позивача, суд своєю ухвалою від 13.03.2015 року скасував заочне рішення без достатніх на те підстав, і враховуючи те, що дана ухвала суду не оскаржуються, у нього виникають сумніви в об'єктивності судді. За даних обставин ОСОБА_3 просить задоволити заяву про відвід, а справу передати на новий розгляд іншому судді.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення даної заяви заперечувала, оскільки ухвала суду про скасування заочного рішення була винесена законно, тому підстав не довіряти судді у неї немає.

Заслухавши заяву про відвід, думку учасників процесу, оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про відвід підлягає до задоволення.

Статтею 1 ЦПК України визначено завдання та мету цивільного судочинства - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту пов'язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

Підстав, передбачених ст. 20 ЦПК України для відводу судді по заяві представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, не вбачається.

Однак, частиною 1 ст. 21 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, у перегляді справи у зв'язку з винятковими обставинами, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження у справі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що даною нормою закону не конкретизовано ні порядку скасування судового рішення (в порядку апеляційного, касаційного провадження), ні судових інстанцій, якими скасовуються рішення суду першої інстанції, обставини, зазначені в заяві про відвід є підставою недопустимості повторної участі судді в розгляді даної справи.

З урахуванням висловлених представником позивача сумнівів в об'єктивності судді, а відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції 1950 року при вирішенні даного спору щодо його цивільних прав та обов'язків він має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, заява представника позивача по справі ОСОБА_3 про відвід головуючій судді Бондаренко О.І. підлягає до задоволення.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1, 21, 22, 24, 25 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 задоволити.

Відвести головуючого у справі суддю Бондаренко Оксану Іванівну, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою передати для розгляду іншому судді Вінницького районного суду Вінницької області у порядку, встановленому ч.3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: