справа № 408/1725/15- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Філіпенко Л.П.

при секретарі Гляненко М.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу для оформлення проїзного документу для виїзду за кордон України та вивезення малолітньої дитини без дозволу матері, третя особа - орган опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації

В С Т А Н О В И В :

28 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу для оформлення проїзного документу для виїзду за кордон України та вивезення малолітньої дитини без дозволу матері, третя особа - орган опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що він є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 2014 року проживає разом зі ним та повністю перебуває на його утриманні. ОСОБА_2 (відповідач по справі) є матірю цей дочки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД №363418, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області 24 березня 2015 року. З січня 2015 року мати дитини самоусунулась від участі у її вихованні та утриманні, та повідомила позивача, що можливо незабаром укладе шлюб з іншим чоловіком, а питання, повязані з їх итиною її не цікавлять, звязок з нею втрачений . За таких обставин ОСОБА_1 позбавлений можливості повноцінно представляти інтереси своєї малолітньої дочки, бо для оформлення будь яких документів які стосуються дитини потрібна згода обох батьків. У квітні 2015 року, як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до Біловодського районного відділу ГУМВС України у Луганській області з заявою про встановлення місця перебування ОСОБА_2 як другого законного представника дитини. На цей час її місцезнаходження не встановлено. Розпорядженням голови Біловодської районної державної адміністрації Луганській області № 70 від 06 травня 2015 року місце проживання дочки визначено з позивачем, тобто за адресою фактичного її проживання. Оскільки відповідачка не надає ОСОБА_1 дозволу на вивезення дитини за кордон України, чим позбавляє його та дитину спілкуватися з родичами, які мешкають у Росії. Таке ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків суперечить інтересам дитини, дочка позбавлена можливості спілкуватися з родичами та розвивати свій світогляд, та разом з цим відповідачка чинить і ОСОБА_1 перешкоди у реалізації його права на вільне пересування, бо він не може залишити дитину без нагляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, та суду надав пояснення, які співпадають з доводами, вказаними у позовної заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не зявилася, але згідно довідки управління ДМС України в Луганської області вона зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2

вул. Кузоятова буд.48 (а.с.11). Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляється за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутність.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у відсутності представника органу опіки та піклування, постановити рішення, враховуючи інтереси дитини.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так зі свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, 30 травня 2013 року, серія І-ЕД №363418, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області 24 березня 2015 року 2, вбачається, що його батьками є ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (а.с.5).

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України», постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16 річного віку,або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків, рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків, рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім, рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої ВДВС із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (під час виїзду за кордон у супроводі одинокої матері).

Відповідно до ч.2 статті 16 Закону України « Про охорону дитинства», батьки, інши члени сімї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізовувати право дитини на контакт з ними, зобовязані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни місця проживання.

У відповідності до вимог ст.ст. 7,155 Сімейного кодексу України, дитина має буди забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини,а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Оскільки з позову вбачається, що виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_3, 30 травня 2013 року відповідає її інтересам, з метою відпочинку та оздоровлення дитини, та враховуючи, що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує її законність і обґрунтованість, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 80, 169 ч.4, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.7, 155 Сімейного Кодексу України, с. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", п. 16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу для оформлення проїзного документу для виїзду за кордон України та вивезення малолітньої дитини без дозволу матері - задовольнити.

Надати дозвіл батьки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1, на виготовлення проїзного документу для виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_3, 30 травня 2013 року, без згоди її матері ОСОБА_2, строком дії до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку.

Надати дозвіл батьки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1 на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України громадянки України, малолітній ОСОБА_3, 30 травня 2013 року (свідоцтво про народження серія I ЕД № 363418 від 24 березня 2015 року), без згоди та супроводу її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, строком до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, в наступні країни світу:

-до Російської Федерації,

- до країн Євросоюзу, а саме Австрійська Республіка, ОСОБА_4 Бельгія, Республіка Болгарія, Сполучене ОСОБА_4 Великої Британії та Північної Ірландії, Грецька Республіка, ОСОБА_4, Республіка Естонія, Республіка Ірландія, ОСОБА_4 Іспанія, Італійська Республіка, Республіка Кіпр, Латвійська Республіка, Литовська Республіка, ОСОБА_5 Люксембург, Республіка Мальта, ОСОБА_4 Нідерландів, Федеративна Республіка Німеччина, Республіка Польща, Португальська Республіка, Румунія, Республіка Словаччина, Республіка Словенія, Республіка Угорщина, Фінляндська Республіка, Французька Республіка, Республіка Хорватія, Чеська Республіка, ОСОБА_4 Швеція);

- до Туреччини, Єгипту, Канади, Сполучених Штатів Америки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копі до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд.

Суддя: Л.П.Філіпенко