П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Київ

Судові палати у цивільних та господарських справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого Яреми А.Г.
Суддів:Барбари В.П.,Ємця А.А.,Потильчака О.І.,
Берднік І.С.,Жайворонок Т.Є.,Романюка Я.М.,
Григор'євої Л.І.,Колесника П.І.,Сеніна Ю.Л.,
Гуля В.С.,Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_16 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД», приватного підприємства «Плутон», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Сімферопольського нотаріального округу АРК Калініна Н.В, про визнання недійсним договору іпотеки за заявою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л и :

У листопаді 2012 року ОСОБА_16 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ «Консоль ЛТД»), приватного підприємства «Плутон» (далі - ПП «Плутон»), публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк»), треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Сімферопольського нотаріального округу АРК Калініна Н.В., про визнання недійсним договору іпотеки, у якому з урахуванням уточнень просила визнати недійсним договір іпотеки, укладений 14 березня 2006 року між ПАТ «Укрексімбанк», ПП «Плутон» та ТОВ «Консоль ЛТД», посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Калініною Н.В. 14 березня 2006 року за № 2721, за умовами якого предметом іпотеки є право оренди земельної ділянки площею 0,1522 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (з 22 серпня 2008 року за адресою: АДРЕСА_2), та об'єкт незавершеного будівництва - будівля комерційного призначення, що розташована на даній земельній ділянці. Позивачка зазначала, що в січні 2004 року уклала з ТОВ «Консоль ЛТД» договори про спільну діяльність у дольовій участі в будівництві зазначеного вище об'єкту незавершеного будівництва. За умовами цих договорів вона як свій внесок внесла в будівництво 74 000 та 193 200 доларів США. В подальшому в березні 2004 року ТОВ «Консоль ЛТД» уклало з ПП «Плутон» договір про спільну діяльність у спорудженні зазначеного об'єкта, за умовами якого частка ТОВ «Консоль ЛТД» в об'єкті становила 99 %. Посилаючись на те, що за таких обставин для укладення договорів іпотеки необхідно було отримати її, позивачки, згоду, чого зроблено не було, позивачка просила про задоволення позову.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено у частині стягнення судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 серпня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за зазначеним позовом.

У заяві про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції ПАТ «Укрексімбанк» просить скасувати ухвалу касаційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 15, 331, 355, 578 ЦК України, статей 5, 6, 16 Закону України «Про іпотеку», що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення представників ПАТ «Укрексімбанк» Мосійчук Я.І. та Беседіна В.І. на підтримання заяви, а також представника ОСОБА_16 ОСОБА_20 на її заперечення, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, Судові палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до змісту ст. 360-4 ЦПК України Верховний Суд України скасовує судове рішення у справі, яка переглядається з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, якщо установить, що воно є незаконним.

Судом установлено, що розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 29 березня 2001 року № 291р «Про попереднє погодження ПП «Плутон» місця розташування адміністративного будинку в районі вул. Сєрова і вул. Мечникова погоджено ПП «Плутон» місце розташування адміністративного будинку на земельній ділянці в районі вул. Сєрова і вул. Мечникова.

29 січня 2004 року між ТОВ «Консоль ЛТД» та ОСОБА_16 було укладено два аналогічних договори № 0207/304-6 та № 0208/304-7 (р) про спільну діяльність у формі простого товариства по пайовій участі у будівництві багатофункціонального офісного центру, відповідно до умов яких ОСОБА_16 зобов'язується у якості свого вкладу у сумісну діяльність внести грошові кошти у розмірі: по першому договору - 74 000 доларів США, а по другому договору - 193 200 доларів США в гривні по курсу НБУ на момент внесення, у відповідні строки, а ТОВ «Консоль ЛТД» зобов'язується у якості свого вкладу у сумісну діяльність, власними і залученими силами, трудовими ресурсами, на підставі дозвільних документів, механізмів, устаткування, а також пайових та позичених коштів юридичних та фізичних осіб, залучених фірмою на підставі укладених нею договорів з третіми особами у межах долі ТОВ «Консоль ЛТД» у загальній пайовій власності учасників, завершити будівництво багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація» на АДРЕСА_3 з виділом ОСОБА_16 по закінченню будівництва об'єкта із створеної учасниками спільної часткової власності його долі у натурі (доля пайовика) у вигляді: згідно першого договору офісного приміщення на 4-ому поверсі, будівельний № 6, розташованого в осях Г-Д:5-8, загальною площею 116,8 кв.м., а згідно другого договору - у вигляді офісного приміщення на 5-ому поверсі, будівельний № 7, розташованого в осях А-В:1-5, загальною площею 264,5 кв.м.

Свої зобов'язання щодо сплати грошового внеску ОСОБА_16 у встановлені договорами строки виконала та сплатила суму, еквівалентну 74 000 доларів США в лютому 2004 року, а суму, еквівалентну 193 200 доларів США частинами до кінця лютого 2005 року. Згідно з пунктами 3.7 кожного з договорів після виконання ОСОБА_16 своїх зобов'язань ТОВ «Консоль ЛТД» втратило право розпоряджатися часткою ОСОБА_16 без її згоди.

1 березня 2004 року між ПП «Плутон» та ТОВ Консоль ЛТД» було укладено договір про спільну діяльність строком дії до повного виконання сторонами зобов'язань із зазначенням у договорі долі ПП «Плутон» - 1 %, долі ТОВ «Консоль ЛТД» - 99 %.

16 березня 2005 року між Дніпропетровською міською радою та ПП «Плутон» було укладено договір оренди землі, за умовами якого передається у строкове платне користування строком на два роки земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який в подальшому переукладався сторонами 23 червня 2008 року із встановленням строку дії - 1 рік.

9 березня 2006 року між ПАТ «Укрексімбанк» та ТОВ «Консоль ЛТД» було укладено кредитний договір з відкриттям мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості, еквівалентним 32 900 доларів США та з лімітом заборгованості 171 000 грн. строком погашення до 31 грудня 2011 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 14 березня 2006 року між ПАТ «Укрексімбанк» з однієї сторони та ПП «Плутон», ТОВ «Консоль ЛТД» з іншої сторони було укладено іпотечний договір № 15106Z94, який зареєстровано 14 березня 2006 року у реєстрі за № 2721 приватним нотаріусом Сімферопольського нотаріального округу АРК Калініною Н.В.

Відповідно до пункту 1.3 іпотечного договору, предметом іпотеки є право оренди земельної ділянки площею 0,1522 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та об'єкт незавершеного будівництва - будівля комерційного призначення, яка розташована на даній земельній ділянці.

3 липня 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області ПП «Плутон» був виданий дозвіл № 216/01-08 на виконання будівельних робіт по будівництву адміністративної будівлі по АДРЕСА_1 з виконанням будівельних робіт Фірмою «Консоль».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_16 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної і касаційної інстанцій, виходив із того, що позивач разом з ТОВ «Консоль ЛТД» стала співвласником (на праві спільної часткової власності) грошових внесків, матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використане в процесі будівництва офісного центру «Цивілізація». Враховуючи те, що позивач своєї згоди на передачу в іпотеку об'єкту незавершеного будівництва, співвласником якого вона була, не давала, іпотекодавці не мали права на набуття у майбутньому у власність всього об'єкту незавершеного будівництва, що був переданий в іпотеку, суди вважали, що таке є підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Разом з тим, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року, на яку як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 15, 331, 355, 578 ЦК України, статей 5, 6, 16 Закону України «Про іпотеку» посилається заявник, суд касаційної інстанції, залишаючи без змін рішення апеляційного суду, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання договору іпотеки недійсним, погодився з висновками останнього про те, що при укладенні договору іпотеки не були порушені права ТОВ «СУТСП «ЕЛ-ТУР», набуті за договором про участь у пайовому будівництві.

Отже, наявне неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права - частини другої статті 6 Закону України «Про іпотеку».

Усуваючи розбіжності у застосуванні касаційним судом зазначеної вище норми матеріального права, Судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України виходять з такого.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

На підставі ст. 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із частини першої статті 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.

Пунктом 3.7. договорів про спільну діяльність у формі простого товариства по пайовій участі у будівництві багатофункціонального офісного центру передбачено, що при умові внесення зазначених грошових сум пайовик повністю набуває право на пайову участь у будівництві, а фірма втрачає право розпорядження долею пайовика інакше як в інтересах та за згодою пайовика.

Згідно квитанцій та довідки, що видана фірмою «Консоль», ОСОБА_21 у встановлені договорами строки виконала їх умови та внесла пайовий вклад у сумісну діяльність по пайовій участі у будівництві, у розмірах - 395 035 грн, що еквівалентно 74 100 дол. США, та 1 027 286 грн 5 коп., що еквівалентно 193 200 дол. США.

Таким чином суди дійшли до правильного висновку про те, що позивачка разом з фірмою стала співвласником (на праві спільної часткової власності) грошових внесків, матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використано в процесі будівництва офісного центру.

Згідно частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про іпотеку» (чинної на момент укладення іпотечного договору) майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників.

Іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки.

З огляду на викладене судом першої інстанції правильно встановлено, що іпотекодавці не мали права на набуття в майбутньому у власність всього об'єкта незавершеного будівництва, що був переданий в іпотеку, адже окрім них одним із співвласників об'єкту незавершеного будівництва була позивачка, яка повністю виконала договірні зобов'язання, що необхідні для отримання частки в праві спільної власності на це майно, а також майнового права на частку в натурі після закінчення об'єкту будівництва.

Своєї згоди на передачу в іпотеку об'єкту незавершеного будівництва

ОСОБА_16 не давала.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність порушення прав та інтересів ОСОБА_16 при укладені іпотечного договору, що полягає у незаконній передачі фірмою «Консоль ЛТД» в іпотеку майнового права позивачки, та можливість відновлення цього права шляхом визнання іпотечних договорів недійсними.

Оскільки відповідно до чинної на час укладення спірних договорів іпотеки редакції ч. 2 ст. 16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку об'єктів незавершеногог будівництва здійснювалася шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, зокрема право оренди земельної ділянким, то суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним також і договору іпотеки прав оренди земельної ділянки, на якій розташований переданий в іпотеку об'єкт незавершеного будівництва.

Керуючись п. 1 ст. 355, п. 2 ч. 1 ст. 360-3, ч. 1 ст. 360-5 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л и :

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» відмовити.

Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Головуючий А.Г. Ярема
Судді В.П. Барбара П.І. Колесник
І.С. БерднікН.П. Лященко
Л.І. Григор'єваЛ.І. Охрімчук
В.С. Гуль О.І. Потильчак
В.І. ГуменюкЯ.М. Романюк
А.А. Ємець Ю.Л. Сенін
Т.Є. ЖайворонокВ.М. Сімоненко