КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/520/1513/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Петренка В.С.
при секретарі - Гарнаженко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, Одеської міської ради
ІДАБК в Одеській області звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд зобов'язати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самовільно збудовані прибудови літ. а-4, літ. а-5 та трьохповерхову прибудову літ. а-3 до житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ІДАБК в Одеській області було проведено перевірку відповідності збудованих об'єктів нерухомості проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил на території земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, якою встановлено, що відповідачкою на території земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, здійснюється самовільне будівництво прибудов літ. а-4, літ. а-5 та трьохповерхової прибудови літ. а-3 до житлового будинку літ. А, без отримання дозвільних документів на проведення будівельних робіт.
29.07.2011року, як зазначає позивач, ІДАБК в Одеській області було видано припис щодо приведення об'єкта самочинного будівництва у первісний стан, однак на вказаний припис відповідачка не відреагувала та не привела об'єкт самочинного будівництва у первісний стан.
Постановою ІДАБК в Одеській області, як вказує представник позивача, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 97 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00грн., яка оскаржена не була, штраф сплачений у повному обсязі, чим, на думку позивача, відповідач підтвердив факт самочинного будівництва.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідачка - ОСОБА_2 самовільно здійснила прибудови до житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за відсутності затвердженої у встановленому законом порядку проектно - правової документації, тобто здійснила самовільне будівництво, вимоги, встановлені у приписі не виконала, ІДАБК в Одеській області звернулася до суду із відповідною позовною заявою.
Протокольною ухвалою Київською районного суду м. Одеси від 09.12.2014року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено ОСОБА_3, співвласника спірного житлового будинку.
Крім того, протокольною ухвалою Київською районного суду м. Одеси від 02.02.2015року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено Одеську міську ради.
У судове засідання 12.03.2015року представник позивача не з'явився, але надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідачка - ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи (а.с. 25, 42, 53), у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала.
У судовому засіданні 12.03.2015року представник ОМР та ОСОБА_3 позовні вимоги ІДАБК в Одеській області підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення третіх осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, відповідачка - ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
30.06.2011року головним державним інспектором ДАБК в Одеській області Романюк І.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 97 КУпАП зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 вчинила правопорушення - самовільне будівництво гаражу прибудов а3, а4, а5, по АДРЕСА_1. Порушено ст.ст. 34,38 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с. 7-8).
У подальшому, 01.07.2011року начальником інспекції державного архітектурного-будівельного контролю в Одеській області Цірулик В.А. було винесено постанову №1480 за справою про адміністративне правопорушення, якою було встановлено самовільне будівництво прибудов а3, а4, а5, по АДРЕСА_1, та постановлено накласти на ОСОБА_2 штраф, згідно ст. 97 КУпАП, у розмірі 10 неоподаткованих мінімум доходів громадян в сумі 170,00грн. (а.с. 5-6).
Згідно даних технічного паспорту, виготовленого 14.10.2010року Комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" (а.с. 9-14), житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, містить самочинні прибудови літ. а3-ІІ, ІІІ поверхи, літ. а4, літ. а5.
Приймаючи до уваги, що відповідачкою за відсутності розробленої та погодженої у встановленому законом порядку проектної документації здійснено самочинну прибудову до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ІДАБК в Одеській області звернулася до суду із позовною заявою про зобов'язання знести за власний рахунок самовільно збудовані прибудови літ. а-4, літ. а-5 та трьохповерхову прибудову літ. а-3 до житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для зазначеного будівництва, а відповідно до частини 7 вказаної статті у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може поновити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила(здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Відповідно до ст. 9 Закону України „Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Згідно до ст. 26 та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
Таким чином відповідачка мала отримати дозвіл на виконання будівельних робіт відповідно до чинного на той час Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року №1104.
Відповідно до п. 19 зазначеного порядку, виконання будівельних робіт на об'єктах без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт або без належно затвердженого проекту вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст.ст. 23, 29 Закону України "Про планування і забудову територій", який був чинний на момент здійснення реконструкції, будівництво об'єктів містобудування має здійснюватися відповідно до проектної документації. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.
Дії відповідачки з реконструкції частини будинку проводяться з порушенням норм, встановлених "Положенням про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі", затвердженого рішенням Одеської міської ради № 2153-ХХ111 від 17.04.2001р. відповідно до п. п. 5.5-5.6 вищезазначеного положення реконструкція приміщень, що була розпочата або провадиться без реєстрації в інспекції ДАБК і без дозволу на виконання будівельних робіт, вважається самочинною і не допускається всіма суб'єктами містобудування, органами державного управління, а також організаціями і підприємствами, що забезпечують фінансування.
Суд вважає, що проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідних погоджень та дозволів є потенційно небезпечним, так як проведення таких робіт здійснюється без контролю з боку відповідних органів та служб, що в свою чергу є порушенням діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Таким чином, суд зазначає, що відповідачкою, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували отримання дозволу на виконання будівельних робіт, та документів, які б підтверджували той факт, що вона у встановленому законом порядку реконструювала вказану частину житлового будинку, отримавши на це необхідні дозвільні документи.
Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Виходячи з положень ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, цивільно-правовою угодою, свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
З аналізу наведених правових норм, для здійснення будівництва громадянин чи юридична особа зобов'язані набути у встановленому порядку право власності на землю чи право користування земельною ділянкою, одержати Державний акт на право власності на земельну ділянку чи договір оренди землі, або Державний акт на право постійного користування землею, зареєструвати обраний правовий титул використання землі, а також визначити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості). Без виконання цих юридично значимих дій приступати до освоєння земельної ділянки забороняється. Тому будь-які дії осіб щодо фактичного користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, є порушенням виключного, передбаченого Конституцією України, права органу місцевого самоврядування на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту.
Відповідачкою не надано будь-яких документів, які б підтверджували її право користування земельною ділянкою, на якій здійснено самовільне будівництво.
За таких обставин, прибудови літ. а-4, літ. а-5 та літ. а-3 до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, є самочинним будівництвом і відповідачка не набула на них права власності у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що судом було з'ясовано, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, містить самочинні прибудови, суд вважає позовні вимоги ІДАБК в Одеській області про зобов'язання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самовільно збудовані прибудови літ. а-4, літ. а-5 та трьохповерхову прибудову літ. а-3 до житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки до державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -
Позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3, Одеської міської ради про знесення -задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) знести за власний рахунок самовільно збудовані прибудови літ. а-4, літ. а-5 та трьохповерхову прибудову літ. а-3 до житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя Петренко В. С.