АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1176/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53,56 Зінченко М. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги прокурора Катеринопільського району Черкаської області та Комунального підприємства «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 4 березня 2015 року у справі за позовом прокурора Катеринопільського району Черкаської області в інтересах держави в особі комунального підприємства «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівниками під час виконання трудових обов'язків, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року прокурор Ктеринопільського району Черкаської області звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що із відомостей, отриманих внаслідок перевірки фінансово-господарської діяльності КП «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради, встановлено порушення вимог ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» та ст.. 94 КЗпП України. Вказані порушення відбулися в період з 01.06.2010 року по 30.04.2013 року та полягали у виданні начальником вказаного підприємства ОСОБА_6 наказів згідно яких, безпідставно нараховувались та виплачувались щомісячні доплати за виконання обов'язків економіста працівникам вказаного підприємства: головному бухгалтеру ОСОБА_7, бухгалтеру ОСОБА_8 та бухгалтеру ОСОБА_9 Вказані дії призвели до виплати зайвої заробітної плати, чим підприємству було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 54999, 38 грн.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі вимог ст. 133 КЗпП України, просив суд в рахунок відшкодування заподіяної шкоди стягнути з відповідальних посадових осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь підприємства середньомісячний заробіток вказаних осіб, зокрема: з ОСОБА_6 в розмірі - 4499,12 грн.; з ОСОБА_7 в розмірі - 3260, 24 грн.

Крім того, прокурор просив суд поновити пропущений строк позовної давності з огляду на поважність його пропуску. Зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були подані копії прибуткових касових ордерів про погашення заподіяної шкоди, які створили помилкове уявлення про погашення ними заборгованості перед підприємством , в той час як заподіяна шкода фактично ними не відшкодовувалась. Таким чином, факт порушення норм трудового законодавства та неповернення коштів директором та бухгалтером КП «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради ОСОБА_6 та ОСОБА_7 став відомий лише 07.07.2014 року.

З огляду на вищевказане, вважає причини пропуску строку звернення до суду з позовом є поважними.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 4 березня 2015 року в задоволення позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Катеринопільського району Черкаської області та Комунальне підприємство «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради оскаржили його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги прокурора в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог прокурора, суд виходив з положень ч.ч.3, 4 ст. 233 КЗпП України. З матеріалів справи суд вбачав, що річний строк для звернення із позовом закінчився 30.07.2014 року, а прокурор звернувся із позовом 24.10.2014 року. Поважних причин пропуску строку звернення до суду не встановлено.

Проте, погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений ч. 3 цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року № 14 «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст. 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора.

Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

За положеннями ст. 234 КЗпП України річний строк може бути поновлений судом у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлено, що ревізією, проведеною Звенигородською міжрайонною державною фінансовою інспекцією, з перевірки фінансово господарської діяльності Комунального підприємства «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради за період з 01.06.2010 року по 30.04.2013 року встановлено перерахування та виплата щомісячної доплати за виконання обов'язків економіста бухгалтерам підприємства, які фактично не виконувались, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства та завдало підприємству матеріальної шкоди на загальну суму 54999, 38 грн.

Акт підписано 29.07.2013 року директором та головним бухгалтером підприємства.(а.с. 7-43)

07.08.2014 року Звенигородською міжрайонною державною фінансовою інспекцією начальнику КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради направлено лист-вимогу щодо усунення порушення фінансової дисципліни. (а.с. 47-51)

На виконання вищевказаного листа, начальником та головним бухгалтером КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради 19.09.2013 року направлено копії прибуткових касових ордерів про сплату фінансових порушень виявлених в результаті ревізії. (а.с. 52-60)

Разом з тим, Катеринопільською районною державною адміністрацією на виконання доручення голови Катеринопільської районної державної адміністрації № 23-Д від 16.06.2014 року проведено перевірку фінансово-господарської діяльності КП «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради, за результатами, якої складено довідку від 07.07.2014 року в якій зазначено, що шкода, завдана підприємству на суму 54999, 38 грн. фактично не відшкодована, тому що начальником та головним бухгалтером підприємства умисно виготовлено завідомо неправдиві офіційні документи щодо надходження до каси підприємства грошових коштів. (а.с. 79-87)

Дана довідка Катеринопільською районною державною адміністрацією Черкаської області 09.07.2014 року направлена прокурору Катеринопільського району Черкаської області, який її отримав 10.07.2014 року. (а.с.79)

За даним фактом прокуратурою Катеринопільського району до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 80000010 від 04.08.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України. (а.с. 101)

З даним позовом прокурор звернувся до суду 30.10.2014 року.

Вказане залишилось поза увагою суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про пропуск прокурором строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, встановлений ч.3 ст.233 КЗпП України не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки позов поданий прокурором в межах річного строку з часу виявлення ним заподіяної відповідачами шкоди.

Доводи апеляційних скарг в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно з ч.6 ст. 59 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 10 червня 2010 року в смт. Катеринопіль на основі повноважень органів місцевого самоврядування у відповідності п. 10,20 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» селищний голова Лисак Н.П. з однієї сторони та громадянин ОСОБА_6 з другої сторони, уклали контракт, про те, що гр.. ОСОБА_6 призначається на посаду начальника КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради.

Головним бухгалтером вказаного підприємства призначено ОСОБА_7, який належить до професійної групи «Керівники» (а.с. 77)

Відповідно до контракту з керівником підприємства та посадовою інструкцією головного бухгалтера, відповідальні особи у своїй діяльності керуються законами та нормативно-правовими актами України , а також несуть встановлену законами відповідальність за завдання матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КЗпП України відповідачі належать до кола осіб, які несуть обмежену матеріальну відповідальність у межах середнього місячного заробітку за порушення трудових обов'язків, що потягли пряму дійсну шкоду.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівникам» від 29 грудня 1992 року № 14 роз'яснив, що на підставі п. 2 ст. 133 КЗпП за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, матеріальну відповідальність у межах прямої дійсної шкоди, але не більше від середнього місячного заробітку, несуть винні в цьому директори, начальники й інші керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, керівники (їх заступники) будь-яких структурних підрозділів, передбачених статусом підприємства, установи, організації чи іншим відповідним положенням.

До зайвих грошових виплат відносяться зокрема, суми стягнення штрафів, заробітної плати, виплачені звільненому працівникові у зв'язку із затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку, неправильним формулюванням причини звільнення тощо.

Факти зайвого нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства підтверджені актом ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради від 29.07.2013 року, який був підписаний директором ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7 29.07.2013 року. (а.с. 7-43).

Як вбачається з матеріалів справи (акту ревізії фінансово-господарської діяльності), та встановлено колегією суддів, в порушення ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» та ст. 94 КЗпП України, за період з 01.06.2010 року по 30.04.2013 року згідно наказу начальника підприємства ОСОБА_6 від 15.06.2012 року № 3-к головному бухгалтеру ОСОБА_7 , наказу № 11-к від 06.07.2010 року бухгалтеру ОСОБА_8 та наказу № 48-к від 01.09.2011 року бухгалтеру ОСОБА_9 проводились перерахування та виплата щомісячної доплати за виконання обов'язків економіста, які фактично не виконувались (відсутні фінансові плани, фінансові звіти, також функції економіста не передбачені посадовими інструкціями ), що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Вказані порушення допущені начальником ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7, якими підписано наказ на встановлення доплати та платіжні документи, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) комунальному підприємству на суму 54999, 38 грн.

07.08.2014 року Звенигородською міжрайонною державною фінансовою інспекцією начальнику КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради направлено лист-вимогу щодо усунення порушення фінансової дисципліни. (а.с. 47-51)

На виконання вищевказаного листа, начальником та головним бухгалтером КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради 19.09.2013 року направлено копії прибуткових касових ордерів про сплату фінансових порушень виявлених в результаті ревізії. (а.с. 52-60)

Разом з тим, Катеринопільською районною державною адміністрацією на виконання доручення голови Катеринопільської районної державної адміністрації № 23-Д від 16.06.2014 року проведено перевірку фінансово-господарської діяльності КП «Катеринопільке селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради, за результатами, якої складено довідку від 07.07.2014 року в якій зазначено, що шкода, завдана підприємству на суму 54999, 38 грн. фактично не відшкодована, тому що начальником та головним бухгалтером підприємства умисно виготовлено завідомо неправдиві офіційні документи щодо надходження до каси підприємства грошових коштів. (а.с. 79-87)

За даним фактом прокуратурою Катеринопільського району Черкаської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 80000010 від 04.08.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ст.. 366 ч. 1 КК України. (а.с. 101)

Наведені обставини дають підстави зробити висновок про те, що зайве нарахування та виплата заробітної плати працівникам підприємства за виконання обов'язків, які фактично не виконувались, потягло за собою заподіяння КП «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради шкоди на суму 54999, 38 грн.

Оскільки наказ на встановлення доплати та платіжні документи підписані начальником ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7, які відповідали за достовірність їх змісту, то саме їх вказані винні дії спричинили заподіяння зазначеної матеріальної шкоди підприємству.

Наведене свідчить, що відповідно п. 2 ст. 133 КЗпП України саме відповідачі повинні нести обмежену матеріальну відповідальність перед підприємством у розмірі свого середнього місячного заробітку.

З довідок про заробітну плату, наданих позивачем, середня заробітна плата відповідачів становить : ОСОБА_6 - 3260, 24 грн., ОСОБА_7 - 4499, 12 грн. (а. с. 88-89).

За таких обставин колегія суддів вважає, що при вирішенні справи судом першої інстанції було допущено невідповідність зроблених ним висновків обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то в силу вимог ст. 309 ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову.

Оскільки прокурор при подачі позовної заяви звільнений від сплати судового збору, то він стягується з відповідачів в дохід держави у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_6 у розмірі 102 грн.31 коп., з ОСОБА_7 - у розмірі 141 грн. 29 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги прокурора Катеринопільського району Черкаської області та Комунального підприємства «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради - задовольнити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 4 березня 2015 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Прокурора Катеринопільського району Черкаської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради шкоду, заподіяну при виконанні трудових обов'язків в розмірі 3260 грн. 24 коп. та в дохід держави судовий збір у розмірі 102 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Комунального підприємства «Катеринопільське селищне житлово-комунальне господарство» Катеринопільської селищної ради шкоду, заподіяну при виконанні трудових обов'язків в розмірі 4499 грн. 12 коп. та в дохід держави судовий збір у розмірі 141 грн. 29 коп.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :