Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2449/15 Головуючий у 1 інстанції: Бредун Д.С.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Піхотенко Анни Сергіївни про визнання протиправними дій державного виконавця, визнання акта недійсним та зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Піхотенко А.С. Зазначав, що в провадженні виконавчої служби на примусовому виконанні знаходиться рішення суду про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 9 769, 91 грн. заборгованості за кредитним договором. 27 січня 2015 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника автомобіля АУДІ-80, державний номерний знак НОМЕР_1, який було передано на зберігання сторонній особі. Посилаючись на те, що дії державного виконавця не відповідають вимогам ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки були вчинені за відсутності боржника або його представника, автомобіль безпідставно переданий на зберігання сторонній особі, яка не була попереджена про кримінальну відповідальність, просив на підставі ст.383-389 ЦПК України визнати їх неправомірними і передати автомобіль на зберігання скаржнику або його близьким родичам.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування судової ухвали і задоволення його скарги ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні вищезазначеної скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно в межах своєї компетенції складено акт опису ы арешту майна боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 грудня 2014 року державним виконавцем Хортицького відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Піхотенко А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2/337/356/2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором і судових витрат на загальну суму 9 999, 31 грн.

5 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на автомобіль та оголошення заборони його відчуження.

Вказана постанова боржником не оскаржена, а тому обґрунтованість накладення арешту на автомобіль, співмірність вжитих заходів забезпечення виконання судового рішення з сумою боргом відповідно до ст.11 ЦПК України судом не досліджувалася.

27 січня 2015 року співробітниками ВДАІ був затриманий належний боржникові автомобіль і направлений на штрафний майданчик. В цей же день державним виконавцем Піхотенко А.С. в присутності двох понятих у відповідності з п.4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року№512/5, складено Акт опису та арешту майна - автомобіля і речей, що в ньому знаходилися, описане майно передано під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_4, якого попереджено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що міститься відповідний запис в оскаржуваному Акті.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Оскільки вказаною нормою права передбачено право державного виконавця передавати описане майно на зберігання іншій особі, під час складання акту опису і арешту майна боржник був відсутній, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець діяв в межах повноважень, наданих йому відповідно до Закону.

Щодо посилання скаржника на те, що акт опису майна складений з порушенням Інструкції, на бланку, який не відповідає встановленій формі, в ньому відсутній детальний опис вилучених речей, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Разом з тим, в Акті опису та арешту майна державний виконавець зазначив родові та відмінні ознаки вилученого автомобіля і майна, що в ньому знаходилося. Під час проведення вказаних виконавчих дій проводилася фотозйомка предметів, що знаходилися в автомобілі, а тому необхідності вказувати їх детальний опис не було. За формою і зміст Акт відповідає вимогам, викладеним в Інструкції, зберігача попереджено про кримінальну відповідальність. Вилучення технічного паспорту і ключів від автомобіля не являється порушенням прав боржника, оскільки вони являються приналежністю автомобіля, а тому підлягали вилученню разом з автомобілем.

Передача автомобіля на зберігання іншій особі передбачена ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», а тому жодні права боржника не порушені.

За змістом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду. За таких обставин, висновок суду першої інстанцій відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Фактичні обставини встановлені судом повно та об'єктивно, підтверджуються матеріалами справи, вказаним обставинам та наданим заявником доказам судом першої інстанції наданий належний правовий аналіз, що обґрунтовано відображено в мотивувальній частині оскаржуваного заявником судового рішення.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312,313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: