Справа № 464/4247/14 Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/230/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу, шляхом виселення її з даної квартири разом з членами сім'ї без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування вимог покликається на те, що він є власником зазначеної вище спірної квартири, яку придбав на прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна, однак у такій надалі залишається проживати відповідач, який знятий з реєстрації на підставі правовстановлюючих документів позивача відносно такої квартири. Враховуючи, що відповідач порушує його право користування власністю - спірною квартирою, а тому у відповідності до ст.ст.317, 319, 391 ЦК України, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом її виселення без надання іншого житла. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що не погоджується із висновком районного суду, що вона втратила право на користування спірним житлом. Зазначає, що попереднім власником квартири ОСОБА_6 виявлено ряд значних порушень порядку організації та проведення прилюдних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 ним подана позовна заява до ОСОБА_2 та філії 14 ПП «НИВА-В.Ш.» про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та результатів проведення прилюдних торгів недійсними. Вважає, що рішення по вищенаведеній справі буде мати безпосередній вплив на розгляд даної справи, оскільки право власності на дану квартиру оспорюється. Окрім того зазначає, що ОСОБА_2 не здійснює витрат на утримання спірної квартири та не оплачує рахунків за утримання будинку, комунальні послуги, а всі витрати по утриманню квартири несе вона.

Просить скасувати заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи було повідомлено належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 114,115), про причини неявки суд не повідомлено та з клопотанням про відкладення розгляди справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності майно, яке складається з двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та зареєстровано за ним право власності на дану квартиру, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3-4).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, однак 08.04.2014р. знята з реєстрації та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно довідки ЛКП «Дністер» з місця проживання про склад сім'ї і прописку від 08.04.2014р. за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає (а.с. 6).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 317, 318, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України квасник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 втратила права користування спірним житлом.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що попереднім власником ОСОБА_6 виявлено порушення порядку організації та проведення прилюдних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1, колегія вважає необґрунтованими, оскільки такі не підтвердженні належними доказами.

Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які мають інформацію щодо предмета доказування.

Колегія суддів вважає, що чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника, а тому припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою.

Вищенаведена правова позиція викладена також в Ухвалі Верховного Суду України від 12 липня 2011 року у справі № 6-55662 св12, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки таке ухвалене у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді С.М. Копянк

Н.Л. Шумська