Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я
12 листопада 2015 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Лісівщинської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини за заповітом та визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина у виді майнового паю КСП ім.Чкалова с.Лісівщина та житлового будинку АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем по заповіту після смерті спадкодавця та фактично прийняла спадщину, однак у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та видачу свідоцтва про майновий пай після смерті спадкодавця не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в органах нотаріату, що стверджується відмовою нотаріуса. Рішенням суду просить встановити факт прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та майновий пай, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 , а також право на земельну частку (пай) належного померлій на підставі сертифікату серії ЖТ №0103310.
Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності, у зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.
На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права.
Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0103310 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова розміром 5, 66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), вартістю 5812 гривнь.
30.06.2015 року Лісівщинською сільською радою Коростенського району, Житомирської області на ім"я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЖИ-6 №350108. Згідно даного свідоцтва ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства "ім.Чкалова" с.Лісівщина, Коростенського району, Житомирської області, частка останньої визначена в розмірі 1898 гривень, або 0, 2 відсотків.
Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина також на майновий пай.
Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Позивач є спадкоємцем по заповіту. За заявою позивача Коростенською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №101/2003, що стверджується листом №02-14/1073 від 21.10.2015 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та підтверджує факт прийняття позивачем спадщини після смерті спадкодавця.
На даний час позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай , належного померлій на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 30.07.2015 року та на житловий будинок АДРЕСА_1 що стверджується листом - відмовою нотаріуса Коростенської районної державної нотаріальної контори №02-14/898 від 15.09.2015 року. Підставою відмови є відсутність документів, які підтверджують належність вищевказаного будинку спадкодавцю, а також факт видачі свідоцтва про право власності на майновий пай серії НОМЕР_1 після смерті спадкодавця, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа Коростенської державної районної нотаріальної контори, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, а саме відсутності правовстановлюючих документів, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, а також, що право власності спадкодавця на майновий пай підтверджене належним правовстановлюючим документом свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, яке ніким не оспорено та не скасовано на час розгляду справи, тому суд вважає позовні вимоги в частині визнання права власності на вказане спадкове майно обгрунтованими.
Вимоги позивача про встановлення факту прийняття нею спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки позивач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до органів нотаріату.
Вимоги позивача про визнання за нею право власності на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Чкалова, розміром 5, 66 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 1812 гривень, належної спадкодавцеві на підставі сертифікату серії ЖТ №0103310, виданого Коростенською районною державною адміністрацією задоволенню не підлягають, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Оскільки за заявою позивача нотаріальною конторою заведена спадкова справа, докази того, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну частку ( пай) позивач позбавлена можливості в матеріалах справи відсутні, тому підстав для задоволення позову в цій частині не має.
З врахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 197, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова " с.Лісівщина, Коростенського району, який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.2015 року Лісівщинською сільською радою Коростенського району, Житомирської області, частка якої визначена в розмірі 1898 гривень або 0, 2 відсотків.
В решті вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя: