Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог Ужгородський міський відділ Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог Ужгородський міський відділ Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. Посилається на те, що ним, ОСОБА_2, 16.09.2013 р. на підставі договору дарування було набуто у власність 5/7 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на будинок зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.09.2013 р., номер запису НОМЕР_1. В даному будинку на сьогоднішній день значиться зареєстрованою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому зазначена особа в даному будинку не проживає, його спроби розшукати відповідачку для вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку не дали жодних результатів, її місце фактичного проживання йому не відоме. Наведені обставини є перешкодою для нього у проведенні будь-яких робіт з перебудови житлового будинку та створюють перешкоди в реалізації прав власника житлового будинку. Просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1, позбавити ОСОБА_3 права користування належним йому, ОСОБА_2, житловим будинком та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі.

Представник Ужгородського міського відділу Державної міграційної служби України у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, на підставі договору дарування 5/7 часток житлового будинку від 16.09.2013 р., зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є власником 5/7 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно договору дарування ОСОБА_2 прийняв в дар вказане майно від ОСОБА_4 (а.с. 5, 6).

Відповідно до письмового повідомлення відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області № 15820 від 30.09.2014 р в будинку АДРЕСА_1 значиться зареєстрованою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, пояснив, що не бачив відповідачку ОСОБА_3 з 2003 року. Зі слів інших людей йому відомо, що вона проживає за кордоном.

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Передбачаючи право власника жилого будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника чи членів його сім'ї до нового власника в частині збереження права користування житлом.

Право колишніх членів сім'ї колишнього власника житлового будинку є похідним від права самого власника, а відтак колишній власник житлового будинку розпорядившись даним будинком тим самим розпорядився і житловими правами щодо цього будинку, а тому відповідачку слід визнати такою, що втратила право на житло в будинку АДРЕСА_1.

Що стосується зняття відповідачки з реєстраційного обліку, то відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., який набрав чинності з 15.01.2004 р., зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку.

Згідно до ст. 16 цього Закону місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою, вважається зареєстрованим.

Оскільки після визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1, позивач не звертався з вимогами до органу реєстрації про зняття відповідачки з реєстраційного обліку і йому не відмовлялося в цьому, то зазначену вимогу суд вважає передчасною, а тому в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.

Тому, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 7, 16 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні» суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.