Справа №451/608/14-ц
Провадження № 6/451/7/15
УХВАЛА

іменем України

20 березня 2015 року

м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Крета А.І.

секретаря судового засідання: Загайській І.В.

розглянувши подання відділу держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 16.03.2015 року про тимчасове обмеження особи у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2015 року відділом держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції направлено подання від 16.03.2015 року про тимчасове обмеження особи у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки м.Радехів, вул. 500-річчя Радехова, 1/3, Львівської області по виконанню виконавчого провадження за ЄДРВП 45335695.

В обгрунтування подання відділ держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції вказує, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження, боржником по якому виступає ОСОБА_1, а саме: виконавче провадження №76 (номер за ЄДРВП 45078994) про стягнення на користь ОСОБА_2- 243,60 грн. судового збору; виконавче провадження №75 (номер за ЄДРВП 45078849) про стягнення на користь ОСОБА_2- 1366, 27 грн. судового збору.

Дані виконавчі провадження обєднано у зведене та винесено постанови про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження за № ЄДРВП 45335695.

Боржником ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконується, заборгованість на користь ОСОБА_2 не сплачується. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

В обгрунтування подання відділ держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції посилається на вимоги ч.1 ст.11, п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про відмову відділу держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції у задоволенні подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України ОСОБА_1, 06.05.1972 р. н., громадянки України, жительки: вул. 500-річчя Радехова, 1/3, м. Радехів, Радехівського району, Львівської області по виконанню виконавчого провадження за ЄДРВП 45335695 враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 16.10.2014 року відділом держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45078849 на підставі виконавчого листа №451/608/14-цр виданого 09.09.2014 року.

09.09.2014 року Радехівським районним судом видано виконавчий лист №451/608/14-цр про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2- 243,60 грн. судового збору. Проте, у матеріалах подання відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_3 цього у матеріалах відсутнє підтвердження про винесення постанов про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження за № ЄДРВП 45335695. Тому суд не може вирішувати питання про обмеження виїзду за кордон на підставі зведеного виконавчого провадження за № ЄДРВП 45335695 копія постанови якого відсутня у матеріалах справи. А саме лише посилання про наявність такого зведеного виконавчого провадження за № ЄДРВП 45335695 у подані не є належним засобом доказування, без наявності самої постанови.

Суд звертає увагу, що обставинами, які підлягають доказуванню у справі є не лише наявність заборгованості, а те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду (зобовязань).

При цьому відповідно до п. 18, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, зважаючи на те, що звертання з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням є правом, але аж ніяк не обовязком державного виконавця, то у державного виконавця для цього повинні бути вагомі підстави.

У відповідності до п. 11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби).

Верховний Суд України у своєму листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» дійшов висновку про те, що з рахуванням викладеного слід дійти висновку, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII). ОСОБА_3 цього, у даному листі Верховний Суд України розяснив судам наступне: «За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Тому особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Проте у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази на підтвердження наявності факту про ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання виконавчого провадження. Саме лише посилання на наявність заборгованості не є достатньою підставою для задоволення подання.

Керуючись ч.1 ст.11, п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.ст.10,58-60,208,213-215,377-1 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні подання відділу держаної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 16.03.2015 року про тимчасове обмеження особи у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України ОСОБА_1, 06.05.1972 р. н., громадянки України, жительки: вул. 500-річчя Радехова, 1/3, м. Радехів, Радехівського району, Львівської області без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_3