Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1147/15 Головуючий у 1 інстанції: Галчанський С.В.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Бондар М.С.

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі лани" в особі директора Новікової К.С. про припинення договору оренди землі та стягнення несплаченої орендної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, яку протягом розгляду справи доповнювала та уточнювала.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, що розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, площею 7,61 га.

01 жовтня 2006 року між нею та ТОВ "Запорізькі лани" в особі директора Новікової К.С. укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років. Договір зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 11.05.2010 року за НОМЕР_1.

Пунктом 9 договору визначено розмір орендної плати, що становить 1200 грн. або 3 тонни зернових та 200 кг соняшнику на рік, яка згідно пункту 11 договору вноситься до 31 жовтня кожного року.

В порушення зазначених умов договору орендна плата за 2012 рік сплачена частково у липні 2013 року, орендна плата за 2013 рік сплачена у грудні 2013 року.

Вказувала, що на теперішній час заборгованість відповідача з виплати орендної плати позивачу за 2012 рік становить 1500 кг зернових та 200 кг соняшнику.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно просила суд припинити договір оренди земельної ділянки від 01.10.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани" та зареєстрований в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК" 11.05.2010 року за НОМЕР_1; стягнути з ТОВ "Запорізькі лани" на користь позивача не виплачену орендну плату за 2012 рік в розмірі 1500 зернових та 200 кг насіння соняшника, за 2014 рік у розмірі 1200 грн. або 3 тони зернових та 200 кг соняшника.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити: припинити договір оренди земельної ділянки від 01.10.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Запорізькі лани" та зареєстрований в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК" 11.05.2010 року за НОМЕР_1; стягнути з ТОВ "Запорізькі лани" на користь позивача не виплачену орендну плату за 2012 рік в розмірі 1500 зернових та 200 кг насіння соняшника та судовий збір стягнути на користь позивача.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.131-134).

Від представника позивача - ОСОБА_4 надійшла письмова заява, в якій просить розглядати справу без участі позивача та представника позивача ( а.с.135).

Від представника ТОВ "Запорізькі лани" будь-яких клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки апеляційному суду не повідомив.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог ОСОБА_3, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог про припинення права користування земельною ділянкою.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи і вимогам земельного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 13, 21 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати ( п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7,61 га на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю (а.с.8-9).

01.10.2006 року між сторонами по справі був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований 11.05.2010 року в Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП "Центр ДЗК", про що зроблено запис у Державному реєстрі земель НОМЕР_1 (а.с.4-6).

Пунктами 9, 11, 12 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 жовтня кожного року у розмірі 1200 грн. або 200 кг насіння соняшника та 3 тони зернових на рік. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про припинення договору оренди ОСОБА_3 вказувала на несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки - за 2012-2013 роки (а.с. 2-3, 63-65).

Із відомостей про видачу орендної плати вбачається, що ОСОБА_3 було видано натуроплату:

за 2012 рік: 03.08.2012 року - 1000 кг суржику, 18.10.2012 року - 500 кг пшениці та виплачено 500 грн. відповідно до видаткового касового ордеру №2 від 05.07.2012 року;

за 2013 рік: 10.07.2013 року - 2000 кг зерна пшениці озимої, 03.08.2012 року - 1000 кг суржику, 29.10.2013 року - 1000 кг зерна кукурудзи, 06.12.2013 року - 200 кг соняшника (а.с.41-52).

за 2014 рік ТОВ "Запорізькі лани" виплатило ОСОБА_3 поштовим переказом 700 грн. орендної плати та видало в рахунок натуроплати 2000 кг ячменю і пшениці (суржику) (а.с.93-94).

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то відповідно до ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не заперечувала проти отримання орендної плати у комбінований спосіб ( частину - продукцією, а частину - коштами), яка видавалася за 2012, 2014 роки та надано належних доказів того, що отримана нею у такий спосіб орендна плата менше за розмір орендної плати, визначений у п. 9 Договору.

Із довідки Запорізького обласного центру гідрометеорології №26-30/3027 від 04.12.2012 р., висновку Торгово-промислової палати України №189/05-4 від 29 січня 2013 року вбачається, що під час весняно-літнього періоду 2012 року в Оріхівському районі Запорізької області спостерігались несприятливі погодні умови для вирощування сільгоспкультур, внаслідок чого були пошкоджені посіви сільгоспкультур до незадовільного стану, у тому числі на площах ТОВ "Запорізькі лани", що знаходяться у Оріхівському районі Запорізької області. Зазначені несприятливі погодні умови, що спричинили загибель сільгоспкультур на площах товариства станом на 02 жовтня 2012 року, є форс-мажорними обставинами (а.с.31-32).

Зазначене підтверджує правильність висновку суду, що вина орендаря у порушенні строку виплати орендної плати відсутня.

До матеріалів справи не додано будь-яких доказів пред'явлення претензій позивачем до орендаря щодо несплати орендної плати у спірний період.

Таким чином із набутих у справі доказів вбачається,що відповідачем у 2012, 2013, 2014 роках здійснювалась виплата орендної плати позивачу за договором оренди земельної ділянки і мала місце виплата орендної плати за 2012 із затримкою у зв'язку із форс-мажорними обставинами, та у 2013 та 2014 році - із затримкою, що саме по собі не може вважатись невиплатою орендної плати за договором і не може вважатись систематичною невиплатою орендної плати як підставою для розірвання договору оренди, передбаченою ст.141 ЗК України.

Судова колегія, згідно ст.. 303 ЦПК України, перевіривши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції про припинення договору оренди земельної ділянки, які обґрунтовувались тим, що орендарем систематично порушуються умови договору стосовно строків виплати орендної плати, вважає вірними висновки місцевого суду щодо відсутності підстав для припинення договору у зв'язку з недоведеністю позивачем факту систематичної несплати орендної плати, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки доказів судом і помилкових висновків суду, наявності прибутку у відповідача у спірному періоді, є неспроможними, спростовуються наведеними та іншими матеріалами справи і є такими, що не впливають на висновки суду по суті спору.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обов'язків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: