РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/325/15-ц

пр. № 2/759/1954/15

19 лютого 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Завадському О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Підприємства зі 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» про стягнення шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 9 165грн. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 24 вересня 2014р. ОСОБА_2, скориставшись послугами перевізника ТМ «Автолюкс», направив на її адресу - в м. Нова Каховка Херсонської обл. електричну плиту. Отримуючи вантаж 26.09.2014р. вона виявила пошкодження дверцят електричної плити. Співробітниками ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» було складено акт з фото фіксацією даних пошкоджень. Цього ж дня вона звернулась з претензією, на яку відповіді не отримала. 1.10.2014р. вона направила звернення до сервісного центру Мiеlе, на яке було отримано рахунок № ML001204, відповідно до якого ремонт даного пошкодження складає 9 165грн. Оскільки для відновлення електроплити вона повинна сплатити 9 165грн., просить вказану суму стягнути з відповідача як з особи, відповідальності за заподіяння збитків.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що претензія позивачки від 26.09.2014р., відповідно до якої вона просила відшкодувати їй вартість пошкодженого при перевезенні скла електроплити з урахуванням його установки в розмірі 680грн. була подана з порушенням вимог ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», оскільки не містила її місця проживання, поштових та платіжних реквізитів, а тому ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» не мало можливості її розглянути та вирішити. Крім того рахунок, на який посилається позивачка, не може бути доказом вартості ремонту електроплити, оскільки будь-яких ідентифікаційних ознак як замовника ремонту, так і моделі побутового приладу, який підлягає ремонту, не містить.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 24.09.2014р. вантажовідправник - ОСОБА_2 та надав для перевезення з м. Києва до м. Нова Каховка Херсонської обл. електроплиту, що було оформлено товарно-транспортною накладеною № 1548489 /ас 11/.

Згідно змісту даної товарно-транспортної накладної вбачається, що оголошена цінність електроплити вантажовідправником визначена у 4 900грн.

Вантажоодержувачем була зазначена ОСОБА_1 - позивачка по справі.

26.09.2014р. під час отримання вантажу за товарно-транспортною накладною № 1548489 було виявлено пошкодження даного вантажу, про що складено відповідний акт, з якого вбачається, що оголошена цінність плити становить 4 900грн., а вартість пошкодження позивачка оцінила в 680грн. На підтвердження визначення вартості пошкодження зазначено телефонні дзвінки до сервісних центрів м. Києва /ас 50/.

Цього ж дня ОСОБА_1 звернулась з письмовою претензією на ім'я директора ПІК «ААЗ Трейдінг Ко», в якій просила відшкодувати їй 680грн. для відновлення пошкодженої плити, проте не зазначила свої поштові та платіжні реквізити /ас 51/

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою особою (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується оплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На обґрунтування розміру спричиненої шкоди - 9 165грн. позивачка надала рахунок № ML 001204 від 1.10.2014р. /ас 13/.

Однак суд вважає, що вказаний рахунок не є допустимим доказом розміру фактичної шкоди, завданої позивачці, оскільки з нього не вбачається, що саме позивачка є замовником або одержувачем послуги по ремонту електроплити, з його змісту неможливо встановити марку або модель побутового приладу, що підлягає ремонту, тобто неможливо встановити, що даний рахунок стосується електроплити, яка є предметом спору.

Крім того, вартість ремонту електроплити по даному рахунку вдвічі перевищує вартість самої електроплити, визначеної вантажовідправником під час укладання договору перевезення.

Оскільки належних доказів з визначення розміру фактичної шкоди, завданої позивачці внаслідок пошкодження її майна (електроплити) суду не надано, а також враховуючи підписаний сторонами акт від 26.09.2014р., відповідно до якого вартість пошкодження позивачка оцінила в 680грн. та згідно роз'яснень, що містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», згідно яких при визначенні розміру збитків, заподіяних неповерненням (втратою, пошкодженням) майна суди мають виходити з його оцінки, зробленої самим споживачем чи погодженої сторонами при укладанні договору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування збитків 680грн.

Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

Не підлягає задоволенню вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн., оскільки позивачка не надала доказів оплати вказаної суми, а також розрахунку відповідно до вимог Закону України від 20.12.2011р. «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відповідно до якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 909, 924 ЦК України ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства зі 100% іноземним капіталом «ААЗ Трейдінг Ко» на користь ОСОБА_1 шкоду в розмірі 680грн., судові витрати в розмірі 243,60грн., а всього підлягає стягненню 923грн. 60коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя