УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом виконуючого обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_4, треті особи - Чернігівське районне управління юстиції у Чернігівській області, Улянівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, про визнання недійсними наказів та свідоцтв про право власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 5 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року виконуючий обов'язки прокурора Чернігівського району Чернігівської області звернувся до суду із позовом до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, ОСОБА_4, просив визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24 лютого 2014 року № :04:000/00002579, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2 га для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 13 березня 2014 року № ЧН/:04:000/00003056, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий № НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_2, видане ОСОБА_4 10 квітня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; скасувати рішення реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку від 10 квітня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Чернігівської районної ради Чернігівської області від 5 липня 1991 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель» було затверджено межі територій селищних і сільських рад народних депутатів та їх площі, у тому числі колгоспів, міжгоспів, держгоспів, землі населених пунктів, землі промисловості, транспорту, оборони, землі оздоровчого призначення, лісового та водного фонду, землі запасу райвиконкому, землі запасу сільських і селищних рад народних депутатів, із яких, у тому числі, визначено землі для колективного випасання худоби. Відповідно до додатку № 1 до цього рішення за Улянівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області для потреб громадян у випасанні худоби було закріплено земельну ділянку загальною площею 110,2 га, яку було передано у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, передана у власність ОСОБА_4 земельна ділянка перебувала у користуванні інших осіб без їх вилучення у попереднього землекористувача. Крім того, Улянівська сільська рада Чернігівського району, як суміжний землекористувач, не погоджувала ОСОБА_4 проект землеустрою.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 5 березня 2015 року, позов задоволено. Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 24 лютого 2014 року № ЧН/:04:000/00002579, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Улянівської сільської ради Чернігівського району площею 2 га для ведення особистого селянського господарства; визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Чернігівській області від 13 березня 2014 року № ЧН/:04:000/00003056, яким затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий № НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; визнано недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_2, видане ОСОБА_4 10 квітня 2014 року реєстраційною службою Чернігівського районного управління юстиції на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району; скасовано рішення реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції від 10 квітня 2014 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га (кадастровий № НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства на території Улянівської сільської ради Чернігівського району.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення у справі скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що рішення про відведення ОСОБА_4 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель для випасання худоби є неправомірним. Крім того, проект землеустрою спірної земельної ділянки у порушення ст. 198 ЗК України, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» не погоджувався суміжним землекористувачем Улянівською сільською радою.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на законність оскаржуваних у справі судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 листопада 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 5 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова