Справа № 1111/7818/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся зі скаргою дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 зазначивши, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м . Кіровограда від 30.10.2012 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, на підставі виконавчого листа за вказаним рішенням суду, постановою від 11.12.2012 року було відкрито виконавче провадження, а 19.11.2014 року накладено арешт на все належне йому майно, оголосивши заборону на відчуження майна у межах суми звернення стягнення 4 947, 90 грн.

Постанову про накладення арешту на майно та заборону на його відчуження, заявник отримав 18.02.2015 року.

Заявник, вважаючи протиправною бездіяльність державного виконавця Улюшева Б.В., яка полягає у несвоєчасному направленні виконавчого листа за належністю та незаконними дії державного виконавця Улюшева Б.В. щодо винесення постанови про накладення арешту на майно та заборону на його відчуження з даною скаргою звернувся до суду.

Заявник у судове засідання з`явився, скаргу підтримав та посилаючись на викладені в скарзі обставини, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання з`явився, скаргу не визнав, надав заперечення на скаргу, в задоволенні якої просив відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, виконавчого провадження відкритого постановою державного виконавця на підставі заяви стягувача, відповідно до належно оформленого судом виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м . Кіровограда від 30.10.2012 року ОСОБА_1 зобовязаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/10 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2012 року і до закінчення навчання донькою, тобто до 30.06.2016 року.

На підставі заяви стягувача від 05.12.2012 року, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Зінов`євою О.В., 11.12.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 35546073, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження 12.12.2014 року.

08.01.2013 року, державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Зінов`євою О.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та 11 січня 2013 року на адресу УСБУ Кіровоградської області, виконавчий лист № 2/1111/1884/12 від 05.12.2012 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 направлено на виконання.

Згідно з супровідним листом Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області від 15.04.2014 року № 61/17/1567, після звільнення боржника з УСБУ України в Кіровоградській області, вказаний виконавчий лист було повернуто на адресу Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ з зазначенням дати звільнення з 31.03.2014 року та часу утримання аліментів по цей же період.

Після отримання Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції з УСБУ у Кіровоградській області вказаного вище виконавчого листа, відповідно до доручення начальника Ленінського ВДВС ОСОБА_5, виконавчий лист про стягнення аліментів з заявника, у звязку з виробничою необхідністю від державного виконавця Зіновєвої О.В. було передано державному виконавцю Донченко М.М., якому доручалося прийняти виконавче провадження до 05.05.2014 року.

Разом з тим, з`ясованими фактичними даними, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт звернення заявника до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції з повідомленням про те, що він є пенсіонером та перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Кіровограді.

Відповідно до наказу начальника Головного управління юстиції у Кіровоградській області № 1779/к від 30.10.2014 року «Про призначення ОСОБА_2В.» ОСОБА_6, ОСОБА_2 призначено на посаду державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Після прийняття державним виконавцем Улюшевим Б.В виконавчого провадження № 726, номер за ЄДРВП: 35546073, державним виконавцем було вжито заходи спрямовані на виконання рішення суду, а саме: зв`язку з відсутністю даних щодо виконання рішення суду, за період з 01.04.2014 року по 31.10.2014 року здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, загальна сума якої склала 4 947,90 грн. та 19.11.2014 року, а також повторно 27.11.2014 року отримано з Пенсійного Фонду України відомості про перебування боржника ОСОБА_1 на обліку в Управлінні ПФУ в. м. Кіровограді, з зазначенням розміру пенсії.

19. 11. 2014 року стягувачем державного виконавця було повідомлено, що вона не має будь яких претензій матеріального характеру стосовно сплати боржником аліментів за період з квітня 2014 року та не заперечує щодо отримання аліментів від боржника з пенсії.

Разом з тим, суд вважає, що державний виконавець діяв в межах закону, а саме відповідно до п. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

27.11.2014 року, маючи інформацію про перебування боржника на обліку в УПФУ в м. Кіровограді, державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, в якому зазначив борг по аліментам у сумі 4 947,90 грн. та направив виконавчий лист за належністю до Кіровського Кіровоградського міського управління юстиції.

Проте, враховуючи відсутність претензій матеріального характеру від стягувача, яка в заяві від 19.11.2014 року виявила своє бажання про отримання аліментів з пенсії боржника, суд вважає за можливе задовольнити вимогу заявника в частині скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на майно та оголошення про заборону його відчуження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст. 5 цього Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як передбачено ст. 12 цього Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із

заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом, вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно зі статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого

провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Керуючись ст. ст. 383- 387, 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2 № ВП 35546073 від 19.11.2014 року про накладення арешту на майно та оголошення про заборону його відчуження у межах стягнення 4 947,90 грн. відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко