У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом первинної профспілкової організації Українського науково-дослідного інституту поліграфічної промисловості імені Т.Г. Шевченка до приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г. Шевченка» державної акціонерної компанії «Укрвидавполіграфія», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про невизнання колективного договору та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою первинної профспілкової організації Українського науково-дослідного інституту поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка на рішення апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року первинна профспілкова організація Українського науково-дослідного інституту поліграфічної промисловості імені Т.Г. Шевченка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на приватному акціонерному товаристві «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка» існує первинна профспілкова організація, яка легалізована Франківським районним управлінням юстиції у м. Львові відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідності до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілка, об'єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Адміністрація Інституту порушує умови колективного договору схваленого загальними зборами трудового колективу 10 квітня 2008 року та зареєстрованим управлінням економіки департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради від 14 травня 2008 року № 207 та чинного трудового законодавства, а саме: не проводить перерахування членських внесків членів первинної профспілкової організації, членські внески спрямовуються на реалізацію програм допомоги членам профспілки, інші цілі, передбачені Статутом, що створює значні труднощі у виконанні статутних завдань первинної профспілкової організації. Наказ по Інституту від 1 березня 2013 року № 13-к щодо змін в структурі інституту прийнятий з порушенням вимог чинного трудового законодавства. Також позивач вважав, що відповідачем порушувались і умови оплати праці.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд: стягнути з приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г. Шевченка» державної акціонерної компанії «Укрвидавполіграфія» на його користь заборгованість по профспілкових членських внесках у розмірі 4 560 грн; визнати незаконним та скасувати наказ від 1 березня 2013 року № 13-к; стягнути з приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г. Шевченка» державної акціонерної компанії «Укрвидавполіграфія» на користь третіх осіб недоотриману заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2014 року позов задоволено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі первинна профспілкова організація Українського науково-дослідного інституту поліграфічної промисловості імені Т.Г. Шевченка просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, з урахуванням його імперативних процесуальних повноважень, визначених ст. 307 ЦПК України, правильно застосувавши відповідні норми КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до вірного висновку про те, що позивач безпідставно об'єднав в одному позові вимоги групи працівників, хоча відсутня необхідна для цього спільність предмета позову (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»), при цьому, не врахувавши положення ст. ст. 19, 26 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не залучив до участі у справі в якості сторони процесу (позивачів), і ці недоліки суду першої інстанції апеляційний суд усунути в силу вимог ЦПК України не мав повноважень.

При цьому апеляційний суд також вірно виходив із того, що наказ від 1 березня 2013 року № 13-к не суперечить ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і не порушує прав позивача.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу первинної профспілкової організації Українського науково-дослідного інституту поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта