Справа № 546/267/15-ц
Провадження № 4-с/546/2/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Беркути Л.Г.,

при секретарі Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_1 посилається на те, що вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 20 січня 2014 року у справі № 1/546/1/14 з ОСОБА_3 на його користь стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 14364,00 грн та на відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн.

03 березня 2015 року Решетилівським ВДВС РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 46736326, у якій вказано, що Решетилівський районний суд по справі № 1/546/1/14 постановив 05 лютого 2014 року стягнути борг 18 471,86 грн з боржника ОСОБА_3, проживаючого за адресою: селище Решетилівка вул. Петровського, 6, проте у виконавчому листі, виданому судом 05 лютого 2014 року зафіксовано, що ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, а фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, повинен відшкодувати матеріальної шкоди 14 364 грн та моральної шкоди 7000 грн., тобто не 18 471,86 грн, а 21 364,00 грн.

Він вважає, що відділом ДВС допущено помилки, а саме зменшена сума збитків, які повинен відшкодувати боржник та неправильно вказано адресу проживання боржника (замість провулок Петровського, вказано вулиця Петровського) та оскільки, не здійснено привід боржника 10 червня 2014 року; не стягнуто 20% зарплати з 24 травня 2014 року по 31 серпня 2014 року та з 06 грудня 2014 року по цей час; у матеріалах виконавчого провадження немає жодного документа (з особистим підписом ОСОБА_3І.), який би підтверджував, що ОСОБА_3 знає про свій борг; не зрозуміло чому у разі чисельних неявок боржника не можна було через МВС оголосити його у розшук; хоча й оголошено арешт на земельний пай боржника, але повідомлення про це у бухгалтерії СП ОСОБА_4 немає та самого керівника СП про це не повідомлено письмово; не зрозуміло чому у повідомленні ВДВС бухгалтерії СП ОСОБА_4 пропущена після 20 одиниця виміру, тому він просить суд визнати постанову відділу ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області про відкриття ВП № 46736326 від 03 березня 2015 року неправомірною, скасувати її та зобовязати відділ видати постанову, оформлену належним чином; визнати бездіяльність начальника відділу ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області ОСОБА_2 неправомірною; зобовязати відділ ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області надати у бухгалтерію СП ОСОБА_4 всі належним чином оформлені документи з метою попередження уникнення боржника ОСОБА_3 від сплати йому 20% орендної плати ї його земельного паю; зобовязати відділ ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області відшкодувати завдані ним йому матеріальні збитки за його поїздки з міста Полтави у відділ ДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області та у судові засідання по цій справі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свої вимоги підтримав та просив задовольнити.

Начальник ВДВС Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 заперечувала проти скарги, посилаючись на те, що виконавчий лист № 1/546/14 від 05 лютого 2014 року надійшов на виконання до ВДВС Решетилівського РУЮ Полтавської області з Київського ВДВС Полтавського МУЮ, де перебував по місцю роботи боржник, згідно з інформацією, зазначеною у постанові державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ та відмітки у виконавчому листі залишок заборгованості за виконавчим документом становить 18471,86 грн.

Суд, заслухавши скаржника ОСОБА_1М та начальника ВДВС Решетилівського РУЮ в Полтавській області ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином Розділ VІІ ЦПК України передбачає можливість сторонам виконавчого провадження оскаржити рішення, дію або бездіяльність державного виконавця виключно при виконанні судового рішення, ухваленого по цивільній справі.

Оскільки, зміст скарги та додані до неї документи вказують на те, що заявник оскаржує бездіяльність державного виконавця та дії щодо винесення постанови державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду, постановленого по кримінальній справі, то в даному випадку право на звернення до суду за захистом відповідних прав та інтересів не підпадає під норми Розділу VІІ ЦПК України, а можливе виключно в порядку КАС України, з додержанням вимог ст. 106 КАС України та з врахуванням норми ст. 181 КАС України.

Аналогічна позиція закріплена в п. 8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» де зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п'ята статті 128 КПК). Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Крім цього, п. 13 зазначеної вище постанови ВССУ передбачено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

За наведених обставин, вважаю, що дана скарга на рішення державного виконавця, яке винесене при виконанні рішення суду, постановленого по кримінальній справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, використовуючи правовий механізм, передбачений Розділом VІІ ЦПК України, а повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства, тому згідно з п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Суддя: