Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1912/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

при секретарі Вовк О.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у березні 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 24.10.2014 року він передав ОСОБА_3 аванс у сумі 14600 доларів США, що на той час було еквівалентно 204400 гривень, за майбутню купівлю житлового будинку та земельної ділянки за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 70 село Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області. Про отримання вказаної суми авансу ОСОБА_3 24.10.2014 року склала заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 Станом на 24 жовтня 2014 року оформити договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки було неможливо оскільки у будинку залишалися зареєстрованими донька та онук ОСОБА_3, не була проведена оцінка майна та був відсутній кадастровий номер земельної ділянки. До укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 23.10.2014 року видала на імя позивача довіреність із правом розпорядження вказаними будинком та земельною ділянкою і дала свою згоду на його реєстрацію у будинку. В подальшому він звернувся до нотаріуса із вказаною довіреністю та зясував, що не може оформити договір купівлі-продажу сам на себе. Крім того ОСОБА_3 не виписала із будинку доньку та онука, не виготовила кадастрового номеру земельної ділянки та не зробила оцінку майна. ОСОБА_1 вважав, що оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки не укладено, аванс у сумі 204400 гривень підлягає поверненню позивачу. В добровільному порядку повернути суму авансу відповідач відмовляється. Крім того позивач просив суд стягнути із ОСОБА_3 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, оскільки ситуація що склалася негативно вплинула на стан його здоровя, він вимушений постійно нервувати, переживати, порушений нормальний уклад життя.

У судовому засіданні позивач підтвердив обставини викладені у позові, наполягав на задоволенні позовних вимог. Додатково пояснив, що на даний час він вже не бажає укладати із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки у с. Чапаєвка по вул. Богдана Хмельницького, 70, а хоче щоб вона повернула отримані від нього в якості авансу гроші. З будинку ОСОБА_3 у с. Чапаєвка він знявся з реєстрації та ключів від будинку в нього не має.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Не заперечував, що ОСОБА_3 24.10.2014 року отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 204400 гривень за майбутню купівлю-продаж житлового будинку та земельної ділянки у с. Чапаєвка. При цьому за усною домовленістю між сторонами дата укладення договору не була визначена. ОСОБА_3 дала згоду на реєстрацію ОСОБА_1 у своєму будинку та видала йому довіреність зі всіма повноваженнями по розпорядженню будинком та земельною ділянкою. На даний час власником вказаних будинку та земельної ділянки залишається ОСОБА_3, однак вона вже вирішила питання про зняття з реєстрації у будинку своєї доньки та онука, а також про отримання кадастрового номеру земельної ділянки. Оцінку майна вона може зробити протягом декількох днів та готова піти до нотаріуса і оформити із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Повертати аванс відповідач не бажає, оскільки від укладання договору купівлі-продажу відмовляється не вона, а ОСОБА_1.

Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 24.10.2014 року вона підтверджує, що отримала від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 204400 гривень, що є еквівалентом 14600 доларів США за курсом 14,00 гривень за один долар США в якості авансу за майбутню купівлю житлового будинку №70 по вул. Б. Хмельницького у с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області та земельної ділянки площею 0,3229 га за тією ж адресою. Заява ОСОБА_3 посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с. 5).

У судовому засіданні сторонами визнано, що станом на 06.05.2015 року - день ухвалення судом рішення у даній справі, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не укладено договір купівлі-продажу житлового будинку №70 по вул. Б. Хмельницького у с. Чапаєвка Золотоніського району Черкаської області та земельної ділянки площею 0,3229 га, і власником вказаного будинку та земельної ділянки залишається ОСОБА_3.

Суд вважає. що між сторонами у розглядуваній справі не було укладено попереднього договору в розумінні ст. 635 ЦК України. При цьому заява ОСОБА_3 від 24.10.2014 року не може бути визнана попереднім договором, оскільки складена та підписана нею одноособово. Усні ж домовленості між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо майбутнього укладання договору купівлі-продажу теж не є попереднім договором, оскільки згідно ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі встановленій для основного договору. Таким чином попередній договір сторони, якого зобовязуються укласти в майбутньому основний договір купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки повинен бути нотаріально посвідчений та підписаний обома сторонами.

Грошові кошти у сумі 204400 гривень отримані ОСОБА_3 від ОСОБА_1 24.10.2014 року не можуть бути визнані і завдатком.

Так, відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Отже завдаток є одним із видів забезпечення виконання зобовязання, та завдатком може забезпечуватися тільки існуюче зобовязання, у тому числі укладений між сторонами договір. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з юридичної точки зору не було укладено ніякого договору, а мали місце лише усні домовленості.

Крім того у самій заяві від 24.10.2014 року ОСОБА_3 чітко визначено, що отримана нею від ОСОБА_1 сума грошей є авансом, а не завдатком.

Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

На аванс не розповсюджуються положення ст. 571 ЦК України. Аванс не є видом забезпечення виконання зобовязання, тому у розглядуваній справі незалежно від причин з яких між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, той, хто отримав аванс, повинен його повернути.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми авансу підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими актами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Законодавство України не передбачає права на відшкодування моральної шкоди особі, якій не було у добровільному порядку повернуто суму авансу. Посилання позивача на ст. 1167 ЦК України у даному випадку є безпідставним.

Оскільки позивач, як інвалід 2 групи при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, відповідно ст. 88 ЦПК України cудові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст. 635, 570, 571 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аванс у сумі 204400 (двісті чотири тисячі чотириста) гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 2044 (дві тисячі сорок чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Шипович В.В.