Справа № 371/1952/14-ц Головуючий у І інстанції Гаврищук А.В.
Провадження № 22-ц/780/879/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов
Категорія 49 02.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Сліпченка О.І.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановила:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на дитину, що навчається. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 8 лютого 2000 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у позивача з відповідачем народилися діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на утриманні позивача. Відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області від 26 жовтня 1998 року з відповідача було стягнуто аліменти наутримання неповнолітніх дітей. У зв'язку із досягнення дочкою ОСОБА_5 повноліття, аліменти на її утримання припинили стягувати, а відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. На даний час ОСОБА_3 навчається в ДПТНЗ «Богуславське вище професійне училище сфери послуг» на денному відділенні, термін навчання з 1 вересня 2011 року по 3 травня 2015 року.

Оскільки згоди про добровільну сплату аліментів на утримання дочки, яка навчається, між сторонами немає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання тобто до 03.05.2015 року.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчатися в розмірі 800 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 13.10.2014 року до 03.05.2015 року, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вважає рішення суду незаконним у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Також на думку апелянта при вирішенні питання щодо розміру аліментів судом не враховано матеріальне здоров'я платника аліментів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі до 8 лютого 2000 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5, 6/.

Згідно довідки навчального закладу, ОСОБА_3 навчається в ДПТНЗ «Богуславське вище професійне училище сфери послуг» на денному відділенні, термін навчання з 1 вересня 2011 року по 3 травня 2015 року /а.с. 8/.

Згідно довідок виконавчого комітету Карапишівської сільської ради ОСОБА_3 перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_2 /а.с. 9, 10/.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 суд першої інстанції керувався ст.ст.182, 199 СК України й виходив із того, що на утриманні відповідача знаходиться мати та неповнолітній син /а.с. 30.31/ та врахував матеріальний стан позивачки.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст.199 СК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України).

Однак суд першої інстанції на зазначені обставини та положення закону, які регулюють спірні правовідносини, належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень.

Отже, враховуючи наведені вище норми закону та, беручи до уваги матеріальний стан як позивачки, так і відповідача, а також те, що відповідач не працює на його утриманні знаходиться мати та неповнолітній син, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 підлягає зміні на підставі ст.309 ЦПК України у зв'язку з порушенням судом норм матеріального права, а апеляційна скарга відповідача частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року змінити в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_1 з 800 (вісімсот) гривень на 500 (п'ятсот) гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :