солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Божкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Кукурічко Л.І. (далі - ВДВС) звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до приватного будинку АДРЕСА_2, частина якого належить боржнику ОСОБА_2, з метою опису й арешту майна боржника, з подальшою реалізацією для виконання рішення суду в примусовому порядку.

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання по примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає вищезазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На виконання вищезазначених положень закону державний виконавець в судове засідання не з`явився, незважаючи на його повідомлення судом про час розгляду подання на зазначений в поданні номер телефону. Зважаючи на скорочені терміни розгляду подань в порядку ст.376 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без державного виконавця на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що подання державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду. Гарантією реалізації цього принципу є в тому числі встановлений ст.376 ЦПК України процесуальний порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має, зокрема, право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; звертатися до суду з поданням постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Судом достовірно встановлено, що в процесі здійснення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження №42501671 по примусовому виконанню рішень Солом`янського районного суду м. Києва на підставі виконавчих листів №2-4455/13 від 05.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 46170,78 грн., №2-2148/14 від 04.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості в сумі 64850,00 грн. та 648,50 грн., №2-3730/12 від 29.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 1916897,83 грн. (а.с.10-11, 20-21, 22, 25-26, 27, 30-31, 32) державним виконавцем було здійснено виходи за адресою реєстрації боржника ОСОБА_2: АДРЕСА_2, проте доступу державному виконавцю до будинку надано не було, про що було 22.05.2014 року, 26.09.2014 року, 30.09.2014 року, 16.10.2014 року, 10.11.2014 року, 20.03.2015 року, 26.03.2015 року складено відповідні акти (а.с.41, 50, 51, 53, 58, 61)

Такі дії мешканців будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, унеможливлюють примусове виконання вищезазначених виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів заборгованості на загальну суму 2028567,11 грн.

З матеріалів подання вбачається, що постанови про відкриття виконавчих проваджень згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» направлялися боржнику на адресу, зазначену у виконавчих документах, рекомендованими листами (а.с.11-13)

Також державним виконавцем неодноразово направлялися виклики боржнику на адресу його реєстрації (АДРЕСА_2) і на іншу адресу, де він міг проживати і де могло знаходитися належне йому майно (АДРЕСА_1) із необхідністю з`явитися у ВДВС (а.с.37, 56, 57)

22.01.2014 року державним виконавцем в рамках вищезазначеного зведеного виконавчого провадження винесена постанова про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с.15)

22.01.2015 року державним виконавцем також винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с.34)

Проте в ході виконавчого провадження проведеними заходами державним виконавцем з`ясовано, що відомості щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум, утриманого з них податку в ДРФО в ДПС України відсутні, як і відсутня інформація щодо реєстрації на праві власності за боржником рухомого майна та володіння цінними паперами, згідно даних УДАІ та Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку (а.с.38, 39, 40, 42, 43)

В Пенсійному фонді України відсутня інформація про осіб-боржників, які отримують пенсію, та які працюють за трудовим договором, про останнє місце роботи.

Згідно з даними Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 13.03.2014 року інформація про реєстрацію права власності на ім`я боржника відсутня (а.с.46)

Згідно з Реєстру іпотек за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1, іпотекодержателем є ПАТ «УкрСиббанк». Проте, стверджує державний виконавець, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року введено заборону на примусове стягнення (відчуження) майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, що виключає можливість звернення стягнення на це майно (а.с.47)

Згідно відповіді Державного агентства земельних ресурсів України, за боржником по справі на праві власності зареєстрована 1/10 частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.47, 59)

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року було встановлено, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішень судів в межах вищезазначеного зведеного виконавчого провадження, у зв`язку з чим його було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним зведеного виконавчого провадження і погашення заборгованості на суму 2037149,79 грн. (а.с.49)

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що рішення судів боржником не виконано, від надання державному виконавцю доступу до домовладіння, 1/10 частина якого належить йому на праві власності та де останній зареєстрований та проживає, боржник ухиляється, а тому є всі правові підстави для задоволення подання державного виконавця.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковіть виконання судових рішень закріплена також у конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Отже, орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів, так як достатньо було б не виконати протягом шести місяців виконавчий документ і стягувач за таким виконавчим документом був би звільнений від майнових зобов'язань. Такий підхід взагалі унеможливив би стягувачу за виконавчим документом стягнути кошти, які боржник по виконавчим документам зобов'язаний сплатити, що є неприпустимо у правовій державі.

За вище встановлених судом обставин суд приходить до висновку про задоволення подання та надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника, з метою примусового виконання рішень судів в рамках зведеного виконавчого провадження, так як іншим способом потрапити до будинку для проведення опису майна, яке належить боржнику, державний виконавець не може.

На підставі викладено, керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Кукурічко Л.І., - задовольнити.

Надати дозвіл старшому державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Кукурічко Л.І. на примусове проникнення до приватного будинку АДРЕСА_2 частина якого належить ОСОБА_2, з метою опису та арешту майна боржника під час примусового виконання рішень Солом`янського районного суду м. Києва на підставі виконавчих листів №2-4455/13 від 05.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 46170,78 грн., №2-2148/14 від 04.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості в сумі 64850,00 грн. та 648,50 грн., №2-3730/12 від 29.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 1916897,83 грн., всього на загальну суму 2028567,11 грн. в рамках зведеного виконавчого провадження №42501671.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк