Справа №488/3363/13-ц 06.05.2015 06.05.2015
Провадження №22ц-784/1057/15 Суддя першої інстанції Селіщева Л.І.,
Категорія 44 Суддя-доповідач апеляційного суду Кутова Т.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої судді : Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання: Свіщуком О.В.,

за участю: представника позивача Статкевської І.С. та відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2014 року за позовом

Виконавчого комітету Миколаївської міської ради

(далі - Миколаївський міськвиконком)

до

ОСОБА_3

про виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Миколаївський міськвиконком звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про її виселення з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Позивач зазначав, що на праві сумісної власності вказана квартира належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Після смерті останнього відповідачка звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з ним та визнання права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 В задоволенні зазначеного позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2010 року по справі за заявою Миколаївської міської ради було визнано спадщину, а саме ? частину спірної квартири - відумерлою.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2014 року позов задоволено. Ухвалено виселити відповідачку із указаної квартири без надання іншого житлового приміщення.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права просила рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та перевіривши законність і обгрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло, належала на праві сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5, 6).

Відповідно до свідоцтв про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6,7).

З виписки домової книги буд. АДРЕСА_1 в спірній квартирі до дня смерті були зареєстровані ОСОБА_4, та ОСОБА_5 (а.с. 9).

Рішеннями Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2010 року та від 7 листопада 2013 року спадщина а саме по ? частини квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за позовом Миколаївської міської ради визнана відумерлою (а.с.10).

В квітні 2007 року ОСОБА_3 зверталася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про встановлення факту проживання з ОСОБА_5 однією сім'єю, посилаючись на те, що вона, як його співмешканка проживала в спірній квартирі з 1993 року. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 30 вересня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_3 щодо встановлення факту проживання її з ОСОБА_5 однією сім'єю відмовлено, рішення набрало законної сили (а.с.11-12).

Проте, із актів про проживання від 6 травня та 8 жовтня 2013 року слідує, що відповідачка ОСОБА_3 продовжує проживати у спірній квартирі (а.с. 34, 35).

Відповідно до положень ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї , а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам й дійшов вірного висновку, що згідно наведеної правової норми, відповідачка ОСОБА_3, як тимчасовий мешканець самостійного права на займане жиле приміщення не набула, оскільки не надала належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України.

Посилання відповідачки в апеляційній скарзі на тривалість часу свого проживання в спірному помешканні, сплату за користування ним, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини не мають самостійного юридичного значення і не тягнуть за собою набуття нею права на житло.

Доводи апеляційної скарги, як то визнання відумерлою лише ? частини спірної квартири, також не можуть бути враховані, так як в суд апеляційної інстанції позивачем надано судове рішення про визнання іншої ? частини цієї квартири відумерлою (а.с. 144-145).

Також не спростовують указаних судових висновків, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення, посилання відповідачки в апеляційній скарзі на безпідставне відхилення заявленого нею відводу судді та відмова в задоволенні клопотання щодо зупинення провадження у справі, оскільки вказані процесуальні питання вирішені відповідно до вимог процесуального закону.

Посилання на апеляційне оскарження судового рішення про визнання спадщини відумерлою, самі по собі також не впливають на висновки суду, оскільки відсутні докази скасування вказаних рішень.

За вказаних обставин, правильно встановивши обставини справи та надавши їм вірну правову оцінку місцевий суд ухвалив обґрунтоване рішення про виселення відповідачки зі спірної квартири, як тимчасового жильця, без надання іншого житлового приміщення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого суду колегія дійшла висновку, що воно відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: