АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/764/2015 р. Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Категорія: 27 Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівБазіль Л.В.
Лісової Г.Є.
При секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» далі (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.05.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (далі Банк) та ОСОБА_5 укладено договір № про надання споживчого кредиту в розмірі 20400 гривень на придбання товару строком до 19.05.2015 року. 24.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за окремими договорами, у тому числі й за договором, укладеним з відповідачкою.

Банк умови договору виконав належним чином і перерахував торгівельній організації кошти на товар для відповідачки, однак відповідачка ОСОБА_5 не повертає Банку борг за кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_5 не виконує свої кредитні зобов'язання, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у сумі 25261, 72 грн.

Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що хоча вона й уклала з ПАТ «ОТП Банк» кредитний договір, гроші за цим договором вона не отримувала і ніякий товар у ОСОБА_6 вона не придбавала .

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало на нього апеляційну скаргу і, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Відмовляючи позивачу у стягненні кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що ним не надано належних доказів на підтвердження виконання Банком умов договору щодо перерахування коштів.

Колегія суддів з таким висновком районного суду погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склались правовідносини, які витікають з договору про надання споживчого кредиту.

За кредитним договором банк або інший кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

19.05.2013 року ОСОБА_5 уклала з ПАТ "ОТП Факторинг Україна" договір № про надання споживчого кредиту на суму 20400 гривень на строк до 19.05.2015 року.

За умовами договору ПАТ «ОТП Банк» перераховує кошти продавцю - фізичній особі-підприємцю (далі ФОП) ОСОБА_6 «Крапельне зрошування» у розмірі 17000 грн. на придбання плівки. Крім того, з наданих споживачу коштів Банк сплачує внесок на страхування кредиту в сумі 3400 грн. За умовами кредитного договору підставою для перерахування Банком коштів на оплату придбаного позичальником товару є оригінал кредитного договору.

19.05.2013 року Банк видав для пред'явлення торгівельній організації ФОП ОСОБА_6 «Крапельне зрошування» специфікацію до кредитного договору на придбання плівки на суму 17000 грн., якою гарантував перерахування коштів за товар.

В суд апеляційної інстанції апелянт надав виписки по особовому рахунку ОСОБА_5, з якої вбачається, що 19.05.2013 року ПАТ «ОТП Банк» перерахував кошти у розмірі 17000 грн. торгівельній організації - фізичній особі-підприємцю (далі ФОП) ОСОБА_6 «Крапельне зрошування».

Допитаний як свідок приватний підприємець ОСОБА_6 надав суду свій екземпляр специфікації до кредитного договору, на якому є запис відповідачки «товар отримала 19.05.2013 року» і стоїть її підпис. Те, що цей запис зроблено нею відповідачка підтвердила.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про недоведеність позову не відповідає доказам у справі, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Ухвалюючи рішення про стягнення кредитної заборгованості з відповідачки, колегія суддів виходить з розрахунку, наданого позивачем, оскільки зазначений розрахунок відповідає умовам договору.

Так, п 1.4.4. договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного договором пільгового періоду, сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної, п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів.

Пунктом 1.1 передбачено нарахування процентів, виходячи із ставки 0,01% річних.

Пунктом 1.4.5 визначено, що за обслуговування кредиту позичальник одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів.

Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі, вказаному у графіку платежів, та підлягають сплаті позичальником в дату платежу у складі аутентичного платежу.

З графіку, який є додатком до договору (а.с.5) вбачається, що за 20 місяців позичальник повинна повернути надані їй кошти в розмірі 20400 грн. (17000 грн., які перераховані продавцю + 3400 грн. страхової виплати), а також сплатити передбачену графіком комісію в сумі 12811, 20 грн. (640. 56 грн. х 20) та проценти в сумі 1, 80 грн.

У зв'язку з тим, що позичальник порушила умови договору, Банк поставив питання про дострокове стягнення заборгованості і визначив борг станом на 21.04.2014 року в наступному розмірі: по кредитній заборгованості в сумі 19378, 73 (20400 грн. - 1021, 27 грн. сплачених), по процентах 1, 49 грн., по комісії 5881, 72 грн. (640.56 грн. х 8 міс.),, який підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 19.05.2013 року, станом на 22.07.2014 року в сумі 25261,72 грн. з яких 19378,73 грн. - заборгованість за кредитом, 1,49 грн. - відсотки за кредитом, 5881,72 грн. - комісія, а також судові витрати в сумі 252,62 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: