Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Подплетніковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її мати, ОСОБА_2, 1938 р. народження, після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що належала померлій на праві приватної власності.

За життя її мати страждала тяжким психічним захворюванням, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2003 р. була визнана недієздатною, а її призначено опікуном хворої матері.

В період 2003-2008 р.р. вона проживала разом з матір'ю в її квартирі, доглядала її. У зв'язку із загостренням хвороби мати була переміщена до Святошинського психоневрологічного інтернату, де постійно проживала з 28.02.2008 р. до дня смерті.

В період проживання померлої в інтернаті, вона постійно навідувалася до матері, забезпечувала всім необхідним. Після смерті матері вона особисто займалася похованням, що підтверджується свідоцтвом про поховання від 13.01.2011 р., договором замовлення на організацію та проведення поховання та відповідними квитанціями.

Відносно спадщини, що відкрилась після смерті матері, і складається з нерухомого майна, вона є єдиною першої черги спадкоємицею за законом, інші спадкоємці відсутні.

Своєчасно звернутися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не мала можливості з поважних причин.

З 10.09.2004 р. постійно проживає в квартирі разом з донькою, ОСОБА_3, сплачує комунальні послуги, неодноразово проводила ремонтні роботи в квартирі. Оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, вважала, що вже прийняла спадщину. Коли дізналася, то передбачений законом строк для прийняття спадщини був пропущений. Із заявою про прийняття спадщини звернулася вже у травні 2012 р..

Постановою від 18.06.2012 р. нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском передбаченого законом шестимісячного строку, а також з підстав, що не в повній мірі доведено факт родинних відносин з померлою, і рекомендовано звернутись до суду для поновлення строку.

Після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вона зібрала всі необхідні документи, що підтверджують її родинні відносини із матір'ю, а саме: свідоцтво про народження, де зазначено, що її матір'ю є ОСОБА_2, копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, де вказано, що після реєстрації шлюбу матері присвоєно прізвище «ОСОБА_2», а також витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 17.07.2012 р. № 2, в якому зазначено, що дошлюбне прізвище матері було «ОСОБА_2».

Позивачка вважає, що пропустила строк з поважних причин, просить визначити додатковий строк, необхідний на подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання позивачка не з'явилася, її представник за довіреністю, ОСОБА_6, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, просить задовольнити.

Відповідач, Київська міська рада, із позовною заявою ознайомлений, представник на підставі довіреності, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив ухвалити рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, та ухвалити відповідне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 12.01.2011 р. відділом реєстрації смерті у м.Києві, актовий запис № 777(а.с.7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як вбачається з постанови від 18 червня 2012 року нотаріус Дванадцятої київської нотаріальної контори Фещук Н.І. відмовила позивачціу вчиненні нотаріальних дій, оскільки вона пропусктила передбачений законом шестимісячний строк, а також з підстав, що не в повній мірі доведено факт родинних відносин з померлою.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що за життя її мати страждала тяжким психічним захворюванням, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.12.2003 р. була визнана недієздатною, а її призначено опікуном хворої матері.

Судом встановлено, що в період з 2003-2008 р.р. позивачка проживала разом з матір'ю в її квартирі, доглядала її. У зв'язку із загостренням хвороби мати була переміщена до Святошинського психоневрологічного інтернату, де постійно проживала з 28.02.2008 р. до дня смерті. В період проживання померлої в інтернаті, позивачка постійно навідувалася до матері, забезпечувала всім необхідним. Після смерті матері вона особисто займалася похованням, що підтверджується свідоцтвом про поховання від 13.01.2011 р., договором замовлення на організацію та проведення поховання та відповідними квитанціями (а.с.11-13).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Статті 10, 11, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню. Тому суд дійшов висновку, що можливо надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. В даному випадку позивачу визначений додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини терміном в 3 місяців.

На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212,213,214-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), додатковий строк в 3 (три) місяці (з дня набрання рішенням по вказаній цивільній справі законної сили) для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. О. Трегубенко