АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 4235/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Білич І.М.

суддів : Болотов Є.В., Поліщук Н. В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі -ПАТ «Креді Агріколь Банк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

в с т а н о в и л а :

Позивач у вересні 2014 року звертаючись до суду з вищевказаним позовом вказував на те, що 12.12.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «СК «Аліко Україна» та ним було укладено комплексний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 52 000 гривень строком користування на 36 місяці з 12.12.2013 року до 11.12.2016 року. Відповідач за умовами договору зобов'язаний був повертати кредит та сплачувати відсотки шляхом внесення щомісячного платежів відповідно до додатку № 1 до договору. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і станом на час звернення з позовом до суду мав заборгованість у сумі 55441,54 гривни. Яка складалася із суми строкової заборгованості за кредитом - 41873, 62гривни; простроченої строкової заборгованості за кредитом - 6105,93 гривни; нарахованих відсотків - 439,81 гривни; прострочені відсотки - 1762,21 гривни; нарахованої комісії у сумі 936 гривень; простроченої комісії - 3744 гривни; пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків комісійної винагороди - 579, 97 гривень. Враховуючи те, що сума заборгованості не повернута, а також те, що відповідачем не виконуються договірні зобов'язання, просив задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» було задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічною акціонерною товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за договором №2/1824911 від 12.12.2013 року в розмірі 55 441,54 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де ставив питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про закриття провадження у справі. Вказуючи на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним встановленням обставин справи, які мають істотне значення для справи.

Апелянт будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи подав заяву за якою просив суд розглянути справу за його відсутності.

Позивач у судове засідання не з'явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін в силу вимог ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, подану апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 525 ЦК України, та зазначав, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. А тому з урахуванням вимог ст. 1054 ЦК України позичальник повинен повернути кредит та сплатити визначені умовами договору додаткові витрати.

Враховуючи те, що 12.12.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «СК «Аліко Україна» та ОСОБА_3 було укладено комплексний договір № 2/182491 1. За умовами якого, а саме п.п. 1.1-1.3 відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти, на споживчі цілі. А відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 11.12.2016 року (включно) і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11.00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1.80 % в місяць від суми кредиту.

Погашення кредиту повинно було відбуватися щомісячно, до 12 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором (додаток № 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору). При цьому, відповідач також повинен сплачувати платежі по процентах та комісії відповідно до розрахунків позивача щомісяця, в день повернення кредиту одночасно з погашенням заборгованості за кредитом.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт вказував на безпідставність посилання суду першої інстанції в рішенні на комплексний договір від 12.12.2013 року за №2/1824911, у той час як між ним та ПАТ «Креді Агріколь Банк» в особі Дулана М.М. в відділенні банку що розташоване в м. Іллічівську було укладено комплексний договір №1/1824911 саме 10.12.2013 року.

Зазначені вище доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставами для скасування рішення суду з урахуванням того, що судом першої інстанції надавалася доказова оцінка договору на який посилався відповідач. А саме вказувалось на втрату його чинності, так як по технічним причинам 10.12.2013 року не було здійснено видачі кредиту відповідачу в сумі 52 тисячі гривень у зв'язку з чим договір від 10.12.2013 року було закрито та переведено в статус „погашений".

Дійсність договору від 12.12.2013 року підтверджується підписанням його сторонами, видачею кредитних коштів за цією ж датою, за меморіальними ордерами та виписками по рахунках відповідача, де чітко відображено що кредитні кошти були надані позичальнику саме 12.12.2013 року та здійсненням одноразового платежу по його погашенню відповідачем.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про дійсність договору від 10.12.2013 року внаслідок його виконання останнім протягом 2013 -2015 років.

Також одним із доводів апеляційної скарги було зазначено безпідставне посилання позивача на пункт 11.6 Правил, враховуючи що цих правил в додатку до позову не було надано та апелянт їх не підписував.

Однак, як п.2.3 комплексного договору від 12.12.2013 року ( а.с. 7) так і п. 2.3 комплексного договору від 10.12.2013 року на який посилався відповідач ( а.с. 33) було передбачено, що - « підписанням договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену у ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168 та / або іншими нормативними актами, що регулюють це питання.»

При зверненні до суду позивачем як додаток до позовної заяви було надано Правила страхування споживчого кредиту в ПАТ «Креді Агріколь Банк» та умови страхування життя позичальника ( а.с. 10 -16).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: