Справа №590/266/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/955/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

07 травня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Дубровної В. В.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року про задоволення скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця та скасування розрахунку заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и л а:

Звертаючись з скаргою ОСОБА_4 просив визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції неправомірними та зобовязати начальника відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції скасувати розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_4 по виконавчому листу № 2/590/143/13 від 15.07.2013 року.

Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_5 неправомірними. Зобовязано начальника відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції скасувати розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_4, без дати на яку посилається старший державний виконавець Снігур О.В. в листі № 865/02-42/2 від 03.03.2015 року по виконавчому листу № 2/590/143/13 від 15.07.2013 року.

В апеляційній скарзі стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_6, представника скаржника ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду, згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Задовольняючи скаргу та визнаючи неправомірними дії державного виконавця по складанню розрахунку заборгованості по аліментам щодо ОСОБА_4, зобов'язуючи начальника ВДВС Ямпільського районного управління юстиції його скасувати, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначена заборгованість розрахована в порушення вимог чинного законодавства.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованим виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи на виконанні у ВДВС Ямпільського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2/590/143/13 від 15.07.2013 року, виданий Ямпільським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини доходу, стягнення проводиться на користь ОСОБА_3 ( а.с. 6, 34).

Проте, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 рішення суду про стягнення аліментів виникла заборгованість, яка розрахована державним виконавцем згідно довідок Ямпільського відділення Шосткинської ОДПІ про доходи ОСОБА_4 ( а.с. 7 -10).

Згідно з ч. 1,4 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Ррозмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ст.177.2 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю.

Відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993 року №146 з відповідними змінами та доповненнями «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» встановлений чіткий перелік утримання з працівників.

Згідно п. 1 Переліку, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі доходів від підприємницької діяльності.

Згідно п. 13 Переліку, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Державний виконавець ВДВС Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_5 провів розрахунок заборгованості ОСОБА_4 по сплаті аліментів, однак із даного розрахунку не вбачається, чи відраховано державним виконавцем від обсягу задекларованої боржником виручки від підприємницької діяльності суми сплачених ним податків за відповідні періоди. Для того, щоб отримати виручку необхідно спочатку придбати товар, сплатити єдиний податок та ЄСВ, сплатити орендну плату та компенсацію за комунальні послуги, відрахувати збитки пов'язані з браком та інше. Суб`єкт малого підприємництва - юридична особа зобов'язана вести книгу обліку доходів і витрат і касову книгу. Матеріали виконавчого провадження не містять законних посилань на той факт, з яких підстав державний виконавець ототожнив значення доходу та обсягу виручки отриманих боржником від підприємницької діяльності. Отже розрахунок державного виконавця ВДВС Ямпільського районного управління юстиції є суперечливим та неправомірним.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 повідомила, що розрахунок заборгованості по аліментам, який оскаржується в даній справі, фактично вже не існує, так як виконавець врахувавши висновки місцевого суду склав новий розрахунок заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції повинен був розглянути звернення ОСОБА_4 в позовному провадженні, так як вбачається спір про право, є помилковим.

Зокрема, у пункті 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця Лисиця І.М. оскаржував неправомірність дій державного виконавця саме щодо невірного проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, вимог щодо суми заборгованості чи її відсутність не заявляв, а отже спір про право відсутній, а тому суд першої інстанції вірно розглянув скаргу у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

За таких обставин, коли суд постановив ухвалу з дотриманням вимог закону підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Тому керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ямпільського районного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -