Дата документу 13.11.2015
Справа № 320/9412/15-ц
Провадження № 2/320/4528/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третіх осіб Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третіх осіб Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, не зрозуміло, з чого саме виходив позивач, залучаючи до участі у справі в якості відповідача лише ОСОБА_2, але при цьому заявляючи вимоги щодо виселення як відповідача, так і її малолітньої дитини. Однак, жодних вказівок на те, хто ж саме (чи-то відповідач, чи-то якась інша особа, яка в силу закону має захищати права свободи чи інтереси малолітньої дитини) діє в інтересах малолітньої дитини, щодо якої також ставиться питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в позові не зазначено, так само як і не залучено до участі у справі саме в якості законного представника малолітньої дитини.

Крім того, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст.119 ЦПК України позовна заява не містить відомостей про місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради.

Крім того, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про те, що малолітня дитина також не проживає в належному йому житловому будинку, в позовній заяві взагалі не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, а саме як про відсутність конкретно дитини за цією адресою, так і про час, з якого саме дитина не проживає в цьому будинку.

Крім того, в позовній заяві заявлені вимоги щодо зобов'язання вчинення певних дій до третьої особи Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, який не є відповідачем по справі. При цьому, такі вимоги позивача стосовно зобов'язання Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області зняти відповідача та малолітню дитину з реєстрації в належному позивачу житловому будинку мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки вказана вимога, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, відноситься до компетенції адміністративних судів. Тому в цій частині позов підлягає уточненню.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третіх осіб Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, органу опіки та піклування Мелітопольської міської ради Запорізької області, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: