Номер провадження: 22-ц/785/3682/15
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д., Комаровської Н.В.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення майнової та компенсації моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2013 року, -

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення майнової та компенсації моральної шкоди і в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що їй належить квартира АДРЕСА_1.

01 грудня 2012 року між чоловіком позивача ОСОБА_4 з відповідачем ФОП ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу за № 1450, згідно якого ФОП ОСОБА_3 повинна була передати у власність ОСОБА_4 світлопрозорі конструкції метало пластикового профілю , при цьому при укладенні договору було обумовлено, що установлені по проекту конструкції оскляніння балкону із ПВХ профілю повинні бути частково переустановлені з додаванням віконного блоку. Вартість раніше заскленого балкону складає 7542,30 грн. Вартість додаткового віконного блоку складає 1000 грн.

Робітниками відповідачки згідно договору від 01.12.2012 року були частково переставлені конструкції балкону з добавкою віконного блоку, однак під час ураганного вітру, який був 31 травня 2013 року, конструкції переставленого балкону обвалились.

Позивач посилаючись на те, що частково переставлені конструкції балкону з добавкою віконного блоку установлені з порушенням технології монтажу.

Для відновлення обвалених конструкцій балкону позивачу необхідно затратити 8592,3 грн. (7592,30 + 1000). Крім цього, позивачу необхідно вивезти сміття, внаслідок заваленого балкону, що складає 500 грн.

Таким чином, майнова шкода завдана позивачу складає 9 092,30 грн. Крім майнової шкоди, позивачу була завдана моральна шкода, яку позивач оцінює у 9000 грн.,

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 9092,30 грн. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 9000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала ,просила задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні , вважав,що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Рішення ухвалено у відсутність відповідача.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 9092,30 грн. та моральну шкоду в сумі 2000,0 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.04.2015 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню , а заочне рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов виходив з того,що роботи робітниками відповідача по частково переставленню конструкції балкону з добавкою віконного блоку , були проведенні з порушенням технології монтажу, наслідок чого позивачу спричинена була майнова шкода у розмірі 9092 ,3 грн. та моральна шкода у розмірі 2000 грн.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна з наступного.

З матеріалів справи вбачається , що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 75,0 кв. м., житловою площею 41,8 кв.м.,що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04 червня 2013 року (а.с.4).

01 грудня 2012 року між третьою особою ОСОБА_4., чоловіком позивача та відповідачем ФОП ОСОБА_5, був укладений договір купівлі-продажу № 1450, згідно якого ФОП ОСОБА_3 повинна була передати у власність ОСОБА_4 світлопрозорі конструкції метало пластикового профілю, асортимент найменування, кількість якого вказані в бланку замовленні від 01 грудня 2012 року, який являється частиною договору купівлі-продажу № 1450 від 01 грудня 2012 року . Вартість додаткового віконного блоку складає 1200 грн. (а.с.5-6).

Згідно п.4.5. договору купівлі-продажу № 1450 від 01 грудня 2012 року,сторони передбачили ,що ФОП ОСОБА_3 передає та виконує роботи по монтажу світлопрозорих конструкцій метало пластикового профілю власними силами або з притягненням третіх осіб.

Згідно складеного акту інженером технагляду ТОВ "Паритет" ОСОБА_6 було зафіксовано факт обвалення конструкцій заскленого балкону з ПВХ профілю.

При обстеженні даних конструкцій було виявлено, що установлені по проекту конструкції оскляніння ТОВ "Паритет" були частково переустановлені з добавкою віконного блоку силами іншої віконної фірми.

Наступна установка конструкцій була виконана з порушенням технології монтажу, тобто відсутні кріплення в верхній та нижній частинах добавленого віконного блоку іншої віконної фірми , через стойку конструкції з'єднані за допомогою всього лише 2 -х шурупів (а.с.15).

З пояснень позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 наданих ними колегії суддів вбачається , що подружжя придбали квартиру у новозбудованому будинку ,де вже були встановлені вікна , проте через необхідність у переносі вліво стіни квартири виник простій і необхідно було докупити віконний блок. Договір на придбання віконного блоку укладав чоловік позивача ОСОБА_4 При встановленні віконного блоку ,через невідповідність розмірів ,виготовленого ФОП ОСОБА_3 на 1.5 см. віконного блоку, за домовленістю з працівниками ,що повинні були здійснити монтаж ,придбаного віконного блоку ,було вирішено здійснити демонтаж та з послідуючим монтажем всього наявного на балконі віконної рами (конструкції). Проте у подальшому через порушення працівниками технології монтажу вікна ,вся конструкція впала та пошкодилася.

Відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_3 наданої нею колегії суддів вбачається,що за договором купівлі-продажу ,укладеного між нею та ОСОБА_4, вона зобов'язалася виготовити та продати один віконний блок ,який мали встановити у наявну в квартирі позивача конструкцію вікон .За монтаж вікон ,які були вже в квартирі позивача вона не має нести відповідальність. Будь-яких домовленостей з нею щодо демонтаж та монтаж наявних в квартирі позивача вікон з нею не домовлялися та умови договору не містять.

Матеріали справи не містять ,а позивачем всупереч до вимог ст.60 ЦПК України не надані докази того, що виконанні роботи по монтажу віконної конструкції на балконі квартири позивача ,які на думку позивача проведені з порушенням технології монтажу ,передбачені умовами договору № 1450 від 01 грудня 2012 року .

Відповідно до ст.1166 ЦК України , майнова шкода ,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позов не звернув уваги на те ,що позивач не була стороною договору купівлі-продажу № 1450 від 01 грудня 2012 року та між сторонами будь-яких договірних відносин з приводу виготовлення ,монтажу віконного блоку не виникало, а ОСОБА_4 ,яким був укладений договір купівлі-продажу № 1450 від 01 грудня 2012 року позов до ОСОБА_3 не заявлений.

З пояснень сторін вбачається , що роботи по демонтажу віконної конструкції ,зокрема придбаного третьою особою віконного блоку ,виконувалися не відповідачем особисто .Особи які здійснили демонтаж вікон з послідуючим їх монтажем на балконі квартири позивача, які на думку позивача порушили технологію монтажу при встановленні віконної конструкції до участі у справі не залучені , позов до цих осіб не пред'явлений.

Матеріали справи не містять докази перебування осіб,які здійснювали монтаж віконної конструкції у трудових або договірних відносинах з відповідачем.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив позов.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення майнової та компенсації моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

Н.В. Комаровська