Провадження № 22-ц/779/1011/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 01.03.2008 її мати отримала позику у ОСОБА_3 Грошові кошти у розмірі 10000 доларів США та 2000 Євро,про що була складена розписка. В жовтні 2010 року мати позивача захворіла та позичила у відповідача ще 1000 доларів США,однак відповідач наполягла, щоб договір був підписаний також позивачем. На думку позивача, ОСОБА_3 підробила договір, вказавши на першому аркуші, що 01.01.2009 між нею та позивачем був укладений договір позики грошових коштів у розмірі 10000 доларів США та 2000 Євро. Оскільки ОСОБА_2 даний договір не укладала, відтак просила суд визнати недійсним договір позики.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення в апеляційному порядку. На думку апелянта, суд першої інстанції всупереч ст. ст. 213, 214 ЦПК України не забезпечив прийняття законного і об'єктивного рішення. Зі слів апелянта, усі факти були перекручені та змінені, а рішення суду опиралося на фіктивного свідка. ОСОБА_2 вказує, що договір від 01.01.2009 є недійсним, оскільки не було ніякої позики, так як вказаний договір є підтвердженням позики, яка відбулася 01.03.2008. В копії зазначеної позики вказано, що позивач була не позичальником, а свідком. Крім того, зі слів апелянта, в розписці за 2008 рік мова йде про суму позики 10000 доларів США, а вже у фальшивому договорі 01.01.2009 крім вказаних 1000 доларів США з'явилася ще сума в 2000 Євро. Оскільки позичальник - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то договір від 01.01.2009, на думку апелянта, є спробою стягнути гроші з померлої людини, підставляючи позивача. ОСОБА_2 вказує, що є інвалідом другої групи, проживає на мізерну пенсію, утримує ще двох дочок як мати одиночка, які навчаються та опікується хворим батьком, а тому не могла укладати договір позики на таку суму, про що свідчить відсутність підпису її на першій сторінці договору.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив з огляду на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши сторін по справі, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, 01.01.2009 між позивачем ОСОБА_2, ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений письмовий договір позики, згідно якого позичальники взяли у відповідача в борг суму грошей в розмірі 10000 дол. США та 2000 Євро. Термін позики з 01.01.2009 по 01.01.2010 (а.с. 5-6).

Заочним рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківського області від 04 грудня 2013 року (а.с. 14-15) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав від 30 квітня 2014 року (а.с. 16), задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу і процентів за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 156293,95 грн заборгованості за договором позики від січня 2009 року та 1562,94 грн витрат по оплаті судового збору (а.с. 12-13).

Відповідно до копії Розписки від 01.03.2008 ОСОБА_4 взяла в кредит у ОСОБА_3 10000 доларів США, свідком виступила дочка позичальника ОСОБА_2 (а.с. 24).

На а.с. 40 міститься Розписка від 29.01.2012 ОСОБА_5 про отримання в рахунок боргу від ОСОБА_2 200 доларів США.

При ухваленні рішення суд першої інстанції, враховуючи приписи ст. ст. 1046, 1047, 202, 215 та 203 ЦК України, а також той факт, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у їх задоволенні. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки відповідно до приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи апелянта щодо недійсності договору від 01.01.2009 суд не бере до уваги, оскільки обставини, пов'язані з дійсністю договору позики досліджувались судами і з цього приводу вже існує остаточне рішення.

Зважаючи на викладене колегія судів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко