Справа № 699/199/15-ц
Номер провадження 2/699/133/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку (пай) за заповітом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила у суд даний позов і просить визнати за нею як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку розміром 2,2485 га посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати. Після її смерті відкрилася за заповітом спадщина на зазначену земельну ділянку. Незважаючи на це, оформити спадщину вона не може у зв'язку з зіпсуванням правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку.

У суді позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала і надала суду пояснення аналогічні змісту заяви.

Представник відповідача Черепинської сільської ради у суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання вимог позивача.

Третя особа ОСОБА_2 до суду з'явився, проти задоволення позову не заперечує, в наступне судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області у суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та відсутністю заперечень щодо задоволення вимог позивача.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 виконкомом Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області), яка за життя набула право власності на земельну ділянку загальною площею 2,2485 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, що розташована на території Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_5 виданий 24 квітня 2001 року на підставі рішення виконкому Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 20 березня 2001 року №27 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №197 було зіпсовано, а саме: розірвано. Померла лишила заповіт, в якому все своє майно заповіла своїй дочці, позивачці по справі.

Згідно довідки від 12 лютого 2015 року №82 виданої виконкомом Черепинської сільської ради ОСОБА_5 проживала одиноко на АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка складається тому числі, з нерухомого майна - земельної ділянки площею 2,2485 га, яка знаходиться в адміністративних межах Черепинської сільської ради, поза межами населеного пункту, що посвідчується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 виданого 24 квітня 2001 року.

Місцем відкриття спадщини є АДРЕСА_1, де заходиться дане нерухоме майно спадкодавця.

06 лютого 2015 року з метою успадкування права власності на дану земельну ділянку, позивачка звернулася з заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріусом їй було роз'яснено, що спадщину вона фактично прийняла (заведена спадкова справа №210/2014 від 23.05.2014 року), але видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку нотаріус не може, тому що правовий документ Державний акт на право власності на землю серії ЧР №924189 від 24.04.2001 року був зіпсований. У зв'язку з цим позивачка змушена була звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку за заповітом.

Зазначена обставина підтверджується постановою нотаріуса від 06 лютого 2015 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно листа Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори №175/01-16 від 06.02.2012 року, крім позивачки заяву на прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 в нотаріальну контору подав її брат ОСОБА_2.

Позивач звернулася до Відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області для вирішення питання про видачу їй дублікату Державного акту на право власності на землю взамін зіпсованого, але їй було відмовлено на підставі того, що з 01 січня 2013 року чинним законодавством не передбачена видача громадянам дублікатів державних актів.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки 2,2485 га, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №0299/3.3 від 19 лютого 2015 року, виданого відділом Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області станом на 14 лютого 2015 року становить 64897,09 грн.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 126 ЗК України в редакції, яка діяла на час видачі Державного акту на право власності на земельну частку, тобто на 2001 рік, передбачали посвідчення права власності на земельну ділянку державними актами, форми яких затверджувались Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9. Розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Постанова Кабінету Міністрів України №449 від 02.04.2002 року «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 03.06. 2013 року № 483. Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» втратив чинність (згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 3 липня 2013 року №404). Отже, окремого порядку видачі дублікатів взамін втрачених або зіпсованих документів, підтверджуючих право власності, користування земельними ділянками законодавство на даний час не передбачає.

Згідно ст.126 ЗК України у редакції після 01.01.2013 року «Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону, відповідно до якої державна реєстрація прав проводиться на підставі, в тому числі і державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

А тому, враховуючи викладене, суд визнає за позивачем право власності на спадкове майно як спадкоємцем зазначеного майна.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, сторони пояснили, що всі докази надані.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Задовольняючи позов, суд залишає за позивачем понесені судові витрати по справі, оскільки ні до пред'явлення позову, ні потім відповідач не заперечував про його задоволення і прав позивача не порушував. Крім того, позивача просить ці витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст.212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 391,392, 1216, 1218, 1225, 1233 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрована і проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_6 виданий 29 січня 1998 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 після смерті матері ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане ІНФОРМАЦІЯ_4 виконавчим комітетом Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2485 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташовану в адміністративних межах Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.