АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3630/15 Головуючий 1 - інстанції - Гаврилюк С.М.
Справа № 639/29/15-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КОЛТУНОВОЇ А.І.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

за участю секретаря - Красношапка К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Прокурор Жовтневого району міста Харкова про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста Харкова з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, він у 2013 році підтримував фактичні шлюбні відносини з відповідачкою ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_7.

Невдовзі після народження відповідачка залишила дитину на нього, мотивуючи це його небажанням розлучитися з дружиною та своїм бажанням мати повноцінну сім»ю, в чому дитина буде заважати.

Він зізнався дружині у тому, що має дитину від іншої жінки. Дружина простила йому зраду, замінила доньці мати, разом з ним доглядає та виховує дитину, бажає її удочерити.

З кінця березня 2014 року відповідачка не відвідувала дитину, не інтересувалась її здоров»ям, будь-якої участі у догляді та вихованні дитини не приймає, змінила номер мобільного телефону, а в останній розмові по телефону повідомила, що не буде заперечувати проти позбавлення її батьківських прав.

Вважав, що поведінка відповідачки, яка ухиляється від виконання батьківських обов»язків, шкодить інтересам дитини, оскільки навіть зареєструвати дочку за місцем свого проживання він не має змоги, оскільки для цього потрібна згода матері, що у свою чергу буде ускладнювати вирішення питань щодо оформлення дитини у дошкільний дитячий заклад, отримання соціальних виплат та ін.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 30 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. При цьому посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним та ухваленим з порушенням діючого законодавства.

Вказує, що відповідач покинула дитину та не виконує своїх батьківських обов'язків, не цікавиться нею і в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що дитиною опікується лише батько.

Позивач та прокурор апеляційну скаргу підтримали, відповідач в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення в пресі, треті особи просять розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем факту ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки ОСОБА_7

Судова колегія вважає, що цього висновку суд дійшов при неповному з»ясуванні обставин, які мають значення для справи, з порушеннями норм процесуального права, що у відповідності до п.п.1 ,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є сторони у справі. (а.с.8).

Мати дитини - відповідачка ОСОБА_5 є громадянкою Російської Федерації, за даними відділу АДБ роботи ГУМВС України в Харківській області зареєстрованою не значиться.

Згідно відповіді на запит служби у справах дітей головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» дитина ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, з дня народження перебуває під наглядом фахівців поліклініки; при активному відвідуванні на дому дільничним лікарем та медичною сестрою та на прийомах в поліклініці з дівчинкою знаходився тільки батько, матері лікар і медсестра ніколи не бачили.

Батько здійснює належний догляд за дитиною, усе необхідне для неї є у наявності. Родина мешкає в ізольованій двокімнатній квартирі. Для дівчинки створені всі умови проживання, батько виконує всі рекомендації лікарів в повному обсязі. (а.с.10)

Про належність умов проживання дитини свідчить і складений службою у справах дітей Жовтневого району міста Харкова акт обстеження житлових умов. (а.с.11-12).

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

За висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , як представника органу опіки та піклування, від 12.02.2015 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно доньки є доцільним..(а.с.32).

Під час розгляду заяви ОСОБА_4 щодо залишення відповідачкою малолітньої дочки та ухилення її від участі у вихованні дитини, Жовтневим РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області було встановлено, що ОСОБА_5,1995 року народження, 30.03.2014 року перетнула кордон з Росією і на територію України з вказаного часу не поверталась, мешкає за місцем реєстрації в Омській області РФ і повертатися до України наміру не має.

У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 як на підставу для позбавлення відповідачки батьківських прав посилався на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини).

Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини).

Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від ЗО березня 2007 року, роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини. її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

З огляду на наведене , судова колегія доходить висновку, що відповідачка свідомо ухилилась від виконання батьківських обов»язків відносно малолітньої дочки ОСОБА_7, жодним чином участі у її вихованні та утриманні не приймає, практично з часу народження і до теперішнього часу ніякого інтересу до дитини не проявляє і вважає, що позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Підлягає задоволенню позов ОСОБА_4 і в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 180, ч.2 ст.166 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Керуючись ст.ст.303,304,п.2ч.1 ст.307, п.п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 30 березня 2015 року скасувати. Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, 1995 року народження батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 народженння.

Стягнути з ОСОБА_5,1995 року народження на користь ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання дочки ОСОБА_7.ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.01.2015 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5,1995 року народження у дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підписи

Копія вірна. Суддя -