Справа № 495/7130/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
14 грудня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач у судове засідання надав письмову заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявку суду не відома.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 22 червня 2013 року уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір позики грошових коштів. Даний договір позики оформлений розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи.
Факт отримання ОСОБА_2 коштів від ОСОБА_1 підтверджується змістом розписки.
Зі свого боку, відповідач зобовязалася згідно умов договору позики повернути позивачеві суму боргу у строк не пізніше 15 липня 2013 року.
Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.
У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Статтями 525, 526 ЦК закріплено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
В порушення взятих на себе зобовязань, відповідач ОСОБА_2 суму боргу в обумовлений договором строк не повернула.
Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Станом на 25.09.2015 року НБУ встановлено офіційний курс гривні до долара США 21.46 гривень за 1 долар США.
Таким чином, сума основного боргу, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача, складає 557960,00 грн.
Вимога ж позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних витрат за період прострочення повернення позики в розмірі 407657,34 грн. є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно положень ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII, індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору позики, індексації не підлягає.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми боргу в розмірі 594785,36 грн., яка складається з наступного:
-557960,00 грн. сума основного боргу;
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Із матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 6090,00 грн. (максимальний розмір судового збору для сплати фізичною особою станом на вересень 2015 року).
Однак, зважаючи на той факт, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає сума 594785,36 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 5947,00 грн.
На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 84, 88, 118, 119, 120, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка, вул. Виноградна, 15) на користь ОСОБА_1 (м. Одеса, вул. Жуковського, 1, РНОКПП НОМЕР_1) суму боргу в розмірі 594785,36 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка, вул. Виноградна, 15) на користь ОСОБА_1 (м. Одеса, вул. Жуковського, 1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 5947,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: