Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, яка виступає в своїх інтересах та як законний представник в інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за участю третьої особи: Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - про зобов'язання знести самовільно зведену споруду, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить зобов'язати відповідачів за власний рахунок знести самовільно зведену споруду, зазначену під літ. «И» за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі у серпні 2014р. розпочали та закінчили будівництво сараю, при цьому будівництво було проведено безпосередньо біля жилого будинку позивача, без його згоди та дозвільних документів. На думку позивача таке будівництво створює небезпеку для його життя та у випадку пожежі це може спричинити загорання його будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пред'явлені позовні вимоги підтримав та зазначив, що відповідачі побудував сарай збільшили висоту даху тим самим закрили світ до вікон в його житловому будинку.

ОСОБА_2, виступаючи від свого імені та за довіреністю від імені інших відповідачів, у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі зазначивши, що дійсно в серпні 2014р. він проводив будівельні роботи щодо будівництво сараю літ. «И». Будівництво полягало в заміні старих будівельних матеріалів на нові. При цьому будівництво провадилося в геометричних межах старого сараю. Будь-яких прав ОСОБА_1 таким будівництвом порушено не було.

Департамент державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши наявні у справі докази, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, в свою чергу, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Суд при розгляді даної цивільної справи, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи (ч.4 ст.10 ЦПК України), неодноразово роз'яснював ОСОБА_1 його право на внесення до суду письмового клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, з метою дослідження обставин зазначених в його позовній заяві, щодо порушення його прав з боку відповідачів по справі в зв'язку з проведеним будівництвом. Проте, ОСОБА_1 своїм правом не скористався, відповідно клопотання на розгляд суду не вніс.

В зв'язку з чим, судом розгляд справи проведенийна підставі наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2. Домоволодіння №9, яке розташоване на земельній ділянці площею 493 кв.м. та яке межує з житловим будинком ОСОБА_1, а саме 19/25 його частин, належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.09.2004р., р.№5-2551.Вказане домоволодіння в цілому складається з двох житлових будинків, зазначених на плані під літ. «А», «Ж» та господарських споруд під літ. «Д» - вбиральні, «И», «К» - сараїв (а.с.16-17).

З представленого технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 29.01.2009р. по житловому будинку АДРЕСА_1 та технічного паспорту, виготовленого КП «БТІ»ОМР 26.06.2014р. убачається, що до житлового будинку, який перебуває у власності відповідачів, позначеного у технічному паспорті під літ. «Ж» примикає сарай під літ. «К» та сарай під літ. «И» (а.с.41-50). При цьому, спірний сарай під літ. «И»,згідно технічних характеристик був побудований у 1958р. та має наступні геометричні параметри: площа 14,8 кв.м., об'єм- 29куб.м, висота - 1,97м. (а.с.45).

В серпні 2014р. відповідачі здійснили перебудову (реконструкцію) сараю під літ. «И». Дана обставина була визнана ОСОБА_2

З дослідженого у судовому засіданні технічного паспорту, виготовленого в ТОВ «Нове БТІ» від 24.10.2014р., тобто після проведеного родиною ОСОБА_2 спірного будівництва, сарай має наступні геометричні параметри: висота - 1,97м., площа - 14,8 м. об'єм - 29 куб.м. (а.с.24).Отже, геометричні параметри, згідно представлених технічних паспортів до будівництва сараю під літ. «И» та після - не змінилися. В зв'язку з чим, твердження ОСОБА_1, що з боку відповідачів було проведено будівництво внаслідок якого сарай під літ. «И» був збільшений, а як наслідок порушує його права є безпідставні та спростовуються вказаними вище доказами. В той же час слід зазначити, що виходячи з вимого ст.8,9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», будівництво, в тому числі і реконструкція повинні провадиться відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил. З боку відповідачів при проведені реконструкції сараю під літ. «И» не були дотримані вимоги зазначених вище норм.

Суд не приймає до уваги представлені з боку ОСОБА_1 листи Департаменту державного архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 14.10.2014р. та від 31.12.2014р., в яких зазначено збільшення висоти даху сараю літ. «И», так як зазначені листи не визначають, ким, коли та яким чином було встановлене таке збільшення даху, на яку висоту від первісних розмірів, тощо. Не можуть бути прийняти судом як докази представлені позивачем фотознімки, оскільки вони несуть лише інформативний характер, проте не підтверджують, чи мало місце порушення відповідачами права та охоронюваних інтересів ОСОБА_1 проведеними будівельними роботами щодо сараю під літ. «И».

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями норм і правил.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди що впливає на їх міцність і безпечність.

Зі змісту ст.ст. 391 ЦК України позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлений особою, права якої порушено, зокрема, власником суміжного житлового будинку (земельної ділянки).

Як зазначено у п.п. 23,24 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 30.03.2012р., при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів пред'явлені позовні вимоги та не представив суду з цього приводу належні та допустимі докази, які б вказували, що від подачами були порушені його права, як суміжного власника житлового будинку. Відтак в задоволенні пред'явлених позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.10,11,57,64, 88,209,212 -215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка виступає в своїх інтересах та як законний представник в інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за участю третьої особи: Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - про зобов'язання знести самовільно зведену споруду відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя -