АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7922/15 Справа № 203/2195/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Максюти Ж.І.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення товару, стягнення сплачених грошових коштів, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, вважає, що рішення в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з відмовою в цій частині позовних вимог та необхідністю доповнити рішення реченням про зобовязанням позивачки повернути товар, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 березня 2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір про надання послуг по відбору, комплектації, замовленню та доставці побутової техніки, за яким замовник (позивачка) доручає, а виконавець (відповідач) бере на себе зобовязання з надання послуг по підбору, комплектації. замовленню, доставці побутової техніки за відібраними зразками, вибір моделі здійснюється покупцем за каталогами та (або) зразками, представленими в магазині виконавця.

Згідно пояснень позивачки вказаний договір було укладено у неї вдома за каталогом наданим представниками відповідача.

Предметом вказаного договору є газова плита та телевізор, адреса доставки замовлення Набережна Перемоги, 56/57.

Позивачкою було сплачено 9 200 грн., в тому числі - 4,500 грн. за спірний телевізор, а відповідачем надано товари, вказані у замовленні, що визнається обома сторонами.

13 березня 2015 року та 23 березня 2015 року позивачка зверталась до відповідача із заявами про повернення їй коштів за телевізор в розмірі 4 500 грн., мотивуючи це тим, що їй на 8 березня 2015 року подарували такий самий телевізор, а також вказала, що їй не було надано достовірної інформації про товар та його вартість.

Відповідач надав письмові відмови, мотивовані тим, що між ним та позивачкою було укладено договір про надання послуг, який повністю виконано, законодавство про захист прав споживачів не передбачає можливості повернення товару з мотивів отримання аналогічного в якості дарунку та дозволяє вимагати обміну товару на аналогічний, а не його повернення.

Такі твердження районний суд обґрунтовано не прийняв до уваги з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві документ, який засвідчує факт укладення договору і є підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків. Такий документ виконавцем було надано і ним є договір від 07 березня 2015 року про надання послуг по відбору, комплектації, замовленню та доставці побутової техніки.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж.

Згідно ч. 4 ст. 12 вказаного Закону у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей.

Фактична передача побутової техніки відбулась пізніше укладання договору, що підтверджується поясненнями позивачки.

Задовольняючи вимоги позивачки про стягнення з відповідача сплаченої суми за телевізор в розмірі 4 500 грн., керуючись ЗУ «Про захист прав споживачів», суд дійшов обґрунтованого висновку, що договір укладено поза торгівельними або офісними приміщеннями відповідача.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що в договорі від 07 березня 2015 року не вказано про його укладання в офісі. В реквізиті «підпис» стоїть прізвище «Сєдов» та його підпис поряд із штампом «склад-магазин побутової техніки, проте жодних інших даних він не містить, стверджувати на його підставі, що магазин - це місце укладання договору, а не місце роботи ОСОБА_3 та його менеджерів, місце прийняття готівки, місцезнаходження товару неможливо.

Таким чином, із договору вбачається, що його стороною-виконавцем є особисто ОСОБА_3, а не торгівельне підприємство.

Посилання апелянта у скарзі на те, що договір купівлі-продажу укладався безпосередньо в офісі, спростовуються самим Договором з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_3 (без зазначення конкретної довіреності та особи, яка її видала), а не склад-магазин побутової техніки, зобовязується надати послуги з підбору, комплектації, заказу, доставки побутової техніки по відібраним зразкам.

Такі твердження також спростовуються поясненнями позивачки, яка вказала, що до неї за місцем її мешкання звернулись представники з каталогом побутової техніки та запропонували придбати товар.

Згідно Правил продажу товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями, затверджених Наказом Міністерства економіки України 19.04.2007 року № 103 - дистанційна торгівля - форма продажу товарів поза торговельними або офісними приміщеннями, за якої вибір товару та

його замовлення не збігаються у часі з безпосереднім передаванням

вибраного товару споживачем. Суб'єкт господарювання зобов'язаний забезпечити

споживачів необхідною, достовірною, своєчасною та доступною

інформацією про перелік послуг, що надаються, тарифи на них, час

приймання і видачі замовлень, асортимент і ціни на товари, що

пропонуються до продажу, години доставки замовлень додому,

споживчі властивості товарів, строки їх придатності до споживання

або гарантійні строки та строк служби.

З матеріалів справи та пояснень позивачки, наданих нею в апеляційній інстанції вбачається, що позивачка придбала товар дистанційно, оскільки спочатку вибрала товар в каталозі, а потім представники відповідача доставили його їй додому; ФОП ОСОБА_3О вона ніколи не бачила; свій обовязок щодо надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, зокрема, її ціну, до її придбання відповідачем було порушено.

З урахуванням наведеного, підстав для відмови позивачці в задоволенні її позовних вимог в частині повернення сплаченої суми за телевізор апеляційним судом не встановлено.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання договору є таким, що повинне бути залишене в силі, оскільки договір стосується не тільки телевізора, а і газової плити і вже є фактично розірваним, оскільки спір перенесено в суд.

В звязку з тим, що районним судом було вирішено питання щодо повернення сплачених позивачкою грошей, то районному суду необхідно було вирішити питання щодо обовязку позивачки повернути телевізор. Оскільки суд залишив це питання без уваги, то апеляційний суд вважає за необхідне доповнити оскаржуване рішення, зобовязавши ОСОБА_2 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 телевізор TEDELEX модель 22AS619.

З рішенням в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. апеляційний суд не може погодитись, оскільки відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» моральна шкода підлягає відшкодування в звязку з недоліками продукції (дефекту в продукції), - в той час як позов заявлено не з цих підстав, а з посиланням на тривале не вирішення відповідачем питання повернення їй коштів.

Інші доводи апелянта не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Рішення в частині відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні в цій частині позову, в іншій частині рішення є законним, таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального законів.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року змінити, доповнивши його слідуючим реченням: Зобовязати ОСОБА_2 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 телевізор TEDELEX модель 22AS619.

Рішення в частині стягнення моральної шкоди скасувати.

У частині позову ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4