ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

02 квітня 2015 року Справа № 174/167/15-ц

2/174/124/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною віку трьох років,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 20.02.2015 року, позивачка зазначила, що вона та відповідач перебували у шлюбі, який був зареєстрований 09 листопада 2012 р. Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 513.

Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року їхній шлюб розірвано.

З відповідачем вони проживають окремо. У зв'язку з народженням другої дитини вона не працює. На даний час перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, а по її завершенню з березня місяця буде перебувати у відпустці по здійсненню догляду за дитиною до трьох років. Через зазначену обставину її матеріальне становище являється складним. На утримання старшої доньки ОСОБА_3 з відповідача за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області стягуються аліменти, а меншу доньку ОСОБА_4 фактично матеріально одноособово утримує вона.

Відповідач в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги та підтримки в цьому питанні їй не надає. Також він не проявляє ініціативи надавати матеріальну допомогу на її утримання, що передбачено чинним сімейним законодавством України, до досягнення дитиною трирічного віку.

У зв'язку з зазначеними обставинами вона звертається до суду з даним позовом для стягнення з відповідача в примусовому порядку коштів на утримання меншої доньки та на своє утримання до досягнення нею трьох років.

Відповідач працює, має регулярний постійний заробіток. Він є фізично здоровим, будь-яких проблем, які б перешкоджали сплачувати аліменти на утримання доньки та на її утримання, на даний час не існує. Як нею було вище зазначено, на утримання старшої доньки ОСОБА_3 з відповідача, відповідно до судового рішення, стягуються аліменти в розмірі 1/4 його заробітку.

Будь-яких стягнень за виконавчими документами з заробітної плати відповідача не проводиться та інших непрацездатних осіб на його утриманні не перебуває. Отже, на її думку він має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді щомісячного відрахування аліментів із його заробітної плати на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/10 частини його заробітку та на її утримання до досягнення донькою трьох років в розмірі 1/10 частини заробітку.

Його права при цьому не будуть порушені, а вона при регулярному отриманні зазначених аліментів зможе нормально, достойно утримувати дитину, не обмежуючи її нагальні потреби, а головне, - таким чином будуть надійно захищені права та законні інтереси їхньої неповнолітньої дитини.

Обставини, наведені нею в даній позовній заяві, підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей, рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2014 року про розірвання шлюб, які долучені до позову, також довідками про склад сім'ї, про перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами та про матеріальний стан її сім'ї, які вона надасть у судовому засіданні. Довідку про розмір заробітної плати відповідача вважає за необхідне витребувати від нього.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 1, 2, 7, 84, 180-183 Сімейного кодексу України, позивачка прохає: Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Вільногірська Дніпропетровської області, який працює в комунальному закладі «Вільногірська центральна міська лікарня» ДОР», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, та на її утримання аліменти з розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі. З її додаткових пояснень витікає, що вона не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, який вдруге вже не являється в судове засідання. На старшу доньку, окрім аліментів від відповідача, вона отримує державну допомогу щомісячно в сумі 810 грн., надання цієї допомоги припиняється в травні 2015 р. На молодшу доньку вона отримує державну допомогу в сумі 860 грн. і буде її отримувати до досягнення донькою трьох років. Інших доходів вона не має. Стан здоров'я у дітей, у неї та відповідача задовільний. У відповідача є гіпертонічне захворювання, проте він працездатний. За час окремого проживання відповідач добровільно ніякої допомоги на утримання дітей та її самої не надавав. Стосовно розірвання шлюбу з відповідачем, з'ясувалося пізніше, що вона перебувала в стані вагітності, але про це їй не було відомо точно на момент розірвання шлюбу, оскільки діагноз уточнювався в лікарні. Вона допускає, що відповідач оспорює своє батьківство стосовно молодшої дитини - ОСОБА_4, стосовно якої вона точно знає, що відповідач є батьком цієї дитини.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Враховуючи думку позивачки, яка не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності відповідача, враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, причину неявки, яку він вказав в заяві про перенесення судового засідання на іншу дату, суд не визнає поважною, оскільки фактично ніякої причини відповідач не повідомив, тобто не повідомив, за якої причини виникла неможливість його явки в судове засідання, суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на місці виніс ухвалу про проведення судового засідання за відсутності відповідача, з заочним розглядом справи.

Разом з тим, відповідач позов не визнав та надав письмові заперечення, з яких витікає, що викладені в позові факти вводять суд в оману, оскільки немає належних та допустимих доказів стосовно його батьківства по відношенню до дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 р. н. Він сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н. За станом свого здоров'я він перебуває на «Д» обліку, оскільки страждає хронічними захворюваннями. На утриманні він має непрацездатну матір, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н., яка є пенсіонером, дитиною війни, та проживають вони разом. Вважає, що позивачка безпідставно у своїх корисних цілях заради свого майнового інтересу намагається завдати йому шкоди та надати суду недостовірні відомості (а.с.23-24).

Згідно копії аркушів паспорта громадянки України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н., зареєстрована за місцем проживання по АДРЕСА_2 (а.с.2-3).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09 листопада 2012 р., актовий запис № 513 Ленінського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ. (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 р., її батьками зазначені сторони (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 р., її батьками зазначені сторони (а.с.6).

Згідно копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.09.2014 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.7-8,30-31).

Згідно довідки КП «Жилсервіс» від 13.02.2015 р. № 372, ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрована за місцем проживання по АДРЕСА_2 (а.с.9).

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, від 06.03.2015 р., ОСОБА_2 зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання не значиться (а.с.13).

Згідно довідки Комунального закладу «Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 працює на посаді фельдшера станції швидкої та невідкладної медичної допомоги загальнопрофільної бригади підстанції № 4, з 17.11.2914 р. по 22.03.2015 р. перебуває на лікарняному за вагітності та пологів (а.с.21).

Згідно довідки про отримання допомоги, виданої ДСГП Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, від 20.02.2015 р. № 83, ОСОБА_1 отримує державну допомогу на двох дітей, що за період з вересня 2014 р. по лютий 2015 р. складає 5720.00 грн. (а.с.22).

Згідно копії аркушів паспорта громадянина України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., значиться зареєстрованим за місцем проживання АДРЕСА_3 (а.с.25).

Згідно копій довідок від 06.03.2015 р. та від 23.03.2015 р., ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-дерматолога та у сімейного лікаря (а.с.27).

Згідно копії довідки про доходи, виданої КЗ «Вільногірська центральна міська лікарня» ДОР» 16.03.2015 р. № 19, ОСОБА_2 працює лікарем-ортопедом-травматологом, за період з вересня 2014 р. по лютий 2015 р. отримав заробітну плату на загальну суму 15811.76 грн., з якої сплатив за цей же період аліменти на загальну суму 4049.94 грн. (а.с.26).

Згідно копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.07.2014 р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти у розмірі ? частини його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н. (а.с.28-29).

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обов'язку батьком дитини, щодо участі в утриманні спільної дитини, яка мешкає з матір'ю, та щодо утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають двох спільних дітей, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р. н., та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 р. н., які проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, власних доходів не мають, при цьому діти та позивачка мають задовільний стан здоров'я, Доходи позивачки складаються з державної допомоги в зв'язку з народженням дітей, що за період з вересня 2014 р. по лютий 2015 р. склало загальну суму - 5720.00 грн., на утримання дочки - ОСОБА_3 відповідач за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі ? частини свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Відповідач працює в КЗ «Вільногірська центральна міська лікарня» ДОР» лікарем-ортопедом-травматологом, і за період з вересня 2014 р. по лютий 2015 р. отримав заробітну плату на загальну суму - 15811.76 грн., з якої сплатив за цей же період аліменти на загальну суму - 4049.94 грн. За станом здоров'я відповідач перебуває на «Д» обліку у лікаря-дерматолога та у сімейного лікаря.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ч.ч.1,2,4,6 ст. 84 СК України, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина у віці до трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини, на цей час відсутні.

Заперечення відповідача, стосовно того, що, начебто, відсутні докази його батьківства по відношенню до дочки ОСОБА_4, суд не приймає, оскільки згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, відповідач зазначений батьком цієї дитини, інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав, з зустрічним позовом, стосовно заперечень свого батьківства, до суду не звертався.

Стосовно проживання відповідача разом зі своєю матір'ю, ОСОБА_6 1938 р. н., стосовно надання їй матеріальної допомоги та її розміру, стосовно наявності чи відсутності пенсії у матері та її розміру, стосовно розміру витрат на своє лікування відповідач ніяких належних та допустимих доказів не надав.

Тому суд, приймає до уваги, що відповідач перебуває на «Д» обліку у лікарів, проте доходить висновку, що, за станом свого здоров'я, матеріальним становищем, розміром доходів, з врахуванням утримання з нього аліментів на старшу доньку - ОСОБА_3, відповідач має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, із розрахунку 1/10 частини його доходу, а також має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, на утримання її самої, до досягнення донькою - ОСОБА_4 віку трьох років, сплачуючи аліменти у розмірі 1/10 частини свого доходу, при цьому суд враховує, що загальна сума аліментів, які будуть утримуватися з зарплати відповідача на утримання двох дітей та на матір дитини у віці до 3 років, не будуть перевищувати 50% його заробітної плати.

Суд вважає, що розмір аліментів, що був визначений позивачкою, відповідає вимогам справедливості та розумності, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги обґрунтування позову позивачкою, оцінивши в сукупності та взаємозв'язку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, та про стягнення аліментів з відповідача, починаючи з дати надходження до суду позовної заяви, тобто з 20 лютого 2015 р.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», стягнувши з нього в дохід держави України судовий збір - 243.60 грн., за задоволені майнові вимоги (стягнення аліментів).

На підставі ст.ст. 84, 180 - 183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 169, 209 ч.3, 212-215, 222-233, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., уродженця м. Вільногірська, Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_3, що мешкає без реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_2 працюючого лікарем-ортопедом-травматологом в КЗ «Вільногірська центральна міська лікарня» ДОР, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н., уродженки сел. Щорськ, Криничанського району, Дніпропетровської області, і/к НОМЕР_4, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини: доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 р. н., у розмірі 1/10 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 20 лютого 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти - на утримання самої ОСОБА_1 - у розмірі 1/10 частини щомісячного доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 20 лютого 2015 року, і до досягнення дитиною: донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 р. н., трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір - 243.60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.