Провадження №: 2/752/1333/15
25.02.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ткачук М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
27.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 29.12.2011 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики на виконання якого він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 75 000, 00 грн., що підтверджено розпискою. Строк повернення позики було визначено до 31.01.2012 року. Однак свої зобов»язання щодо повернення боргу ОСОБА_2 31.01.2012 року не виконав. У зв»язку з пропущенням строку виконання зобов»язання просив стягнути з ОСОБА_2 у примусовому порядку 75 000, 00 грн. боргу по основному зобов»язанню; 6 187, 50 грн. втрат від інфляції; 14 625, 00 грн. - 3 % річних, а також судові витрати.
У судове засідання позивач не з»явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до ОСОБА_2 позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою (а.с. 6).
Відповідно до змісту зазначеної вище розписки, ОСОБА_2 29.12.2011 року позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 75 000, 00 грн., які зобов»язався повернути позикодавцеві до 31.01.2012 року.
Відповідно до вимог ст. 1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначений договором позики строк, відповідач не виконав свої зобов»язання щодо повернення позики.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З підстав невиконання відповідачем зобов»язань за зазначеними вище договорами, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені ст. 625 ЦК України.
За договором позики щодо отримання у позику грошових коштів у розмірі 75 000, 00 грн., позивач має право на втрати від інфляції у визначеному ним розмірі - 6 187, 50 грн., а також на 3 % річних у розмірі 14 625, 00 грн., розрахунок яких позивачем проведено правильно.
Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 958, 12 грн., від яких був звільнений позивач при зверненні в суд з позовом, стягнути з відповідача на користь держави відповідно до правил ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 533,625,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,208,213,224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер -відсутній) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики в розмірі 75 000 грн., втрати від інфляції у розмірі 14 625, 00 грн., 3 % річних у розмірі 6 187, 50 грн. та, що разом складає належну до стягнення суму в розмірі - 95 812 (дев»яносто п»ять тисяч вісімсот дванадцять) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - відсутній) на користь держави судовий збір у розмірі 958 (дев»ятсот п»ятдесят вісім) грн. 12 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.