Справа № 511/3550/14-ц
Номер провадження: 2/511/86/15
Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1, Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (надалі - ПАТ КБ "Приват Банк") звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області (надалі - ВДВС Роздільнянського МРУЮ), в якій просять зняти арешт, накладений державним виконавцем ВДВС Роздільнянського МРУЮ в Одеської області Мельниченко Я.Е. на підставі постанови про арешт майна боржника від 22.08.2011 року, на заставлене майно, а саме житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, загальною площею 154,80 кв.м, який належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу і який перебуває в іпотеці ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі договору іпотеки №ODR0GK01420011 від 07.03.2008 року, виключивши майно із акту опису.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не вказала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.29,43,46).

Представник відповідача ВДВС Роздільнянського МРУЮ у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. В позовній заяві зазначив, що 03.03.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ODR0GK01420011, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 87000,00 доларів США на термін до 03.03.2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 07.03.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договорів іпотеки №ODR0GK01420011. Відповідно до укладеного договору іпотеки ОСОБА_1 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. 22.08.2011 року постановою №28347917 старшого державного виконавця Мельниченко Я.Е. ВДВС Роздільнянського МРУЮ було накладено арешт на вище зазначений житловий будинок. Крім того рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2013 року за позовом банку звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме вище зазначений житловий будинок. Вказаний арешт, накладений державним виконавцем, унеможливлює виконання рішення суду про звернення стягнення на заставлене майно. Оскільки банк є іпотекодержателем спірного майна, інші стягувачі не є заставодержателями, тому просить його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.(а.с.2-4)

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, надану заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення.

Судом встановлено, що згідно до укладеного договору №ODR0GK01420011 від 03.03.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у ЗАТ КБ "Приват Банк" у розмірі 87000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 03.03.2028 року (а.с.7-12).

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк".

ПАТ КБ "Приват Банк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

У якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 07.03.2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №ODR0GK01420011, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку житловий будинок по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.(13-18)

Згідно п.18.1 договору іпотеки від 07.03.2008 року вищим пріоритетом на задоволення забезпечення іпотекою вимог, може бути задоволення за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку" взаємні права та обов"язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 23.03.2015 року вказане обтяження внесено до реєстру 07.03.2008 року.

Ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

16.08.2013 року рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області задоволені частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості в сумі 79387,07 доларів США (еквівалентно 604850,06 грн по курсу НБУ на день подачі позову) за кредитним договором №ODR0GK01420011 від 03.03.2008 року на користь ПАТ КБ «Приват Банк» на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки №ODR0GK01420011 від 07.03.2008 року - на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, загальною площею 154.80 кв.м., в тому числі житлова 65.20 кв.м., належний на праві власності ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,195 га, належній Кучурганській сільській раді Роздільнянського району шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки по ціні, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Однак судом встановлено, що виконання рішення суду про звернення стягнення на заставлене майно на користь позивача неможливе.

Так 22.08.2011 року постановою №28347917 старшого державного виконавця Мельниченко Я.Е. ВДВС Роздільнянського МРУЮ було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований 29.08.2011 року за № 11547455 та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Оскільки державна реєстрація іпотеки на користь ПАТ "Приват Банк" здійснена згідно витягу з Реєстру - 07.03.2008 року, а арешт спірного майна за постановою державного виконавця зареєстрований -29.08.2011 року, тобто після державної реєстрації іпотеки, тому у банку існує вищий пріоритет обтяження і він має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про зняття арешту з заставленого майна.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.ст. 319, 509, 575, ЦК України, ст.20 Закону України "Про заставу", ст.54 Закону України "Про виконавче провадження", ст.3 Закону України "Про іпотеку", керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про зняття арешту, - задовольнити у повному обсязі.

Зняти арешт, накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції в Одеської області ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника від 22.08.2011 року, на заставлене майно - житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, загальною площею 154,80 кв.м, в тому числі житловою 65,20 кв.м, який належать ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу і який перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" на підставі договору іпотеки №ODR0GK01420011 від 07.03.2008 року, виключивши майно із акту опису.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" (р/р 0001, , МФО 305299) судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук