Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1, звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки та отримання державного акту про право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 526 кв.м., в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_2, було виділено в безстрокове користування земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 526 кв.м. Між ОСОБА_2, та ЖУ Одеської міськради, було укладено договір про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку. ОСОБА_2, здійснила будівництво але не ввела в експлуатацію житловий будинок. В подальшому, ОСОБА_2, звернулася до Одесьткої міської ради із заявою про передачу земельної ділянки у власність, але рішення з цього питання ухвалено не було. ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, померла. Після її смерті спадщину, за заповітом, прийняв ОСОБА_3, але свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку він не отримав, оскільки будинок не введений в експлуатацію, а земельна ділянка не належала померлій ОСОБА_2, на праві власності. ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, помер, після його смерті вона, як дружина померлого, прийняла спадщину. На теперішній час, вона ввела будинок в експлуатацію, але не може отримати свідоцтва про право власності на нього, оскільки земельна ділянка, на якій розташований будинок, їй не виділялася. Таким чином, вважає, що право на завершення приватизації земельної ділянки та отримання державного акту про право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 перейшло від ОСОБА_2, до ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом, а після смерті ОСОБА_3, до неї в порядку спадкування за законом.

Представник Одеської міськради вимоги позову не визнав, з підстав відсутності державної реєстрації права власності на будинок, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 580 від 25,06.1956 року було відведено земельну ділянку під № 9 площею 526 кв.м, по АДРЕСА_1 для індивідуального житлового будівництва. На підставі даного рішення 17.12.1957 року між ОСОБА_2 та ЖУ Одеської міської ради було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки під № 9 площею 526 кв.м, по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності. Інспекцією ДАБК м. Одеси дозволом № 3755 від 21.12.1957 року дозволено ОСОБА_2 проводити будівельні роботи на земельній ділянці АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина.

26 березня 1992 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого ОСОБА_2, заповідала усе своє майно ОСОБА_3 (а.с. 53). Після смерті ОСОБА_2, Восьмою одеською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_3, було заведену спадкову справу, однак свідоцтва про право на спадщину йому не видавалися у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, - чоловік позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть, який прийняв спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Четвертою державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_1, було заведену спадкову справу, однак у зв'язку відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку 10.06.2014 року їй було повідомлено у видачі свідоцтва, оскільки ОСОБА_3, який прийняв спадщину, не оформив своїх спадкових прав.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

У зв'язку з цим позивачкою житловий будинок АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію самостійно, що підтверджується свідоцтвом про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 18.08.2009 року та 08.10.2009 року КП «ОМБТІ та РОН» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 (копія додається).

На теперішній час, позивачка не має можливості провести державну реєстрацію свого права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований даний будинок. У свою чергу, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку АДРЕСА_1, користувачем якої була ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем якої згідно заповіту був її чоловік, позивачці не видають у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ділянку у спадкодавців.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою згодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 18 цього Закону, у разі безоплатної передачі особам земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, з 01.01.2013 року, передбачена видача свідоцтва про право власності.

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі зазначених норм права, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1, задоволенню не підлягають, оскільки ні позивачкою, ні її представником не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що померла ОСОБА_2, або її спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, розпочали процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а також відсутнє підтвердження того, що органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації.

Посилання представника позивачки, на те, що ОСОБА_2, за життя зверталася до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу земельної ділянку у власність суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження є лише припущенням, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: