АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/486/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2174/15Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Омельченко Л.М.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: прокурора Лисенко Н.М., відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року по справі за позовом Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Миргородської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок використання земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року позов Миргородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Миргородської районної державної адміністрації задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 збитки в розмірі 4807,18 грн. за користування у період з 06 липня 2011 року по 25 грудня 2014 року без правовстановлюючих документів земельною ділянкою площею 21,3461 га., розташованою на землях Шахворостівської сільської ради Миргородського району, на рахунок 0305, одержувач коштів: Миргородське УК/Миргородський р-н/24062200, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Полтавській області, код одержувача за , МФО 831019, код бюджетної класифікації 24062200.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 грн. на р/р 0012; код класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач коштів - УДКСУ у Миргородському районі, код отримувача за , банк отримувача ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, призначення платежу: «22030001 Судовий збір; 26436309 (п.1.1.)».

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 липня 2011 року між Миргородською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2, укладено договір оренди водного об'єкта, що розташований на землях Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, гідротехнічна споруда знаходиться на балансі Шахворостівської сільської ради.

Відповідно до договору, орендодавець передає в оренду а орендар приймає в строкове платне володіння та користування до 6 липня 2031р. водний обєкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 22,1 га з метою риборозведення, вирощування риби.

За оренду водного обєкта орендар кожен рік протягом дії договору сплачує у вигляді орендної плати до обласного бюджету. Орендна плата вноситься щоквартально до обласного бюджету у грошовій формі з розрахунку 120 грн. в рік за кожен гектар водного дзеркала. Орендна плата переглядається один раз на три роки. Відмова від перегляду є підставою для розірвання договору (п.п. 4.1,4.5. договору).

Відповідно до акту передачі та прийому водного обєкту (ставка), наданого в оренду б/н від 06 липня 2011 року, зазначено, що передачу та прийом водного обєкту в оренду на землях водного фонду Шахворостівської сільської ради орендарю ОСОБА_2 для риборозведення, вирощування і вилову риби, здійснено на підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації № 136 від 06 липня 2011 року. Зазначений акт передачі-прийому водного обєкту підписаний сторонами договору оренди № 71 від 06 липня 2011 року.

Згідно акту визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок неоформлення правовстановлюючих документів на землю та неодержання плати за оренду земельної ділянки від 04.02.2015 року, внаслідок порушення ОСОБА_2земельного законодавства сума збитків становить 48071,68 грн.

Розмір заподіяних збитків визначено із застосуванням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284.

Однак відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 449 від 08.05.2015р. вказаний акт підтверджується частково, в розмірі 4807,18 грн., що є розмір недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою (водного фонду) за 2011-2014 роки.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідач, використовуючи земельну ділянку водного фонду без належного правового оформлення, тим самим позбавив державу, як власника землі, права на отримання від цієї земельної ділянки доходу в розмірі орендної плати. В той же час відсутність правовстановлюючих документів у відповідача на землю не є підставою для звільнення його від сплати за її фактичне використання.

Так, ч.14 ст.51 Водного Кодексу України встановлює, що сплата орендної плати за водний об'єкт не звільняє від сплати орендної плати за земельну ділянку під цим об'єктом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що договір оренди землі на водний обєкт не укладався.

Між тим, договір оренди земель водного фонду передбачений як додаток (п.6) до договору оренди водного об'єкта ( а.с.11), у звязку з чим власник не отримав доходи від використання землі відповідачем, що розцінюється, як збитки.

Відповідач не звертався ні до Миргородської РДА, ні до сільської ради з проектом щодо укладання такого договору.

Як визначено ст. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони

обґрунтовані.

Під неодержаними доходами розуміється доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачем розрахунок суми збитків не спростований, як і не оскаржений акт комісії з визначення та відшкодування збитків власника землі та землекористувачам.

Отже, враховуючи викладене, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача збитків за користування земельною ділянкою водного фонду без відповідних правовстановлюючих документів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що даний спір підвідомчий господарському суду, - не можуть бути взяті до уваги, оскільки договір оренди водного обєкту укладався між Миргородською районною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_4 та з ОСОБА_2, як фізичною особою, тобто справа вірно розглянута в порядку цивільного судочинства.

Крім того, доводи відповідача на сплив позовної давності щодо стягнення частини суми по несплаті орендної плати за землі водного фонду за період з 06.07.2011 року по 03.03.2012 року є необґрунтованими оскільки, як вірно зазначив районний суд, позов пред'явлений не про стягнення орендної плати за договором, а про відшкодування збитків внаслідок порушення земельного законодавства, яке було виявлене 25.12.2014 року.

Твердження в апеляційній скарзі стосовно того, що Миргородська РДА є неналежним позивачем є помилковим, так як до повноважень останньої відповідно до приписів ст.ст.17,84,122,124 ЗК України входить здійснення розпоряджень щодо земель державної власності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком районного суду і не вбачає підстав для скасування рішення.

Інші доводи апеляційної скарги доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :