Справа № 204/7234/2014-ц
Провадження № 2/204/314/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача Максименко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 1979 року до дня його смерті, та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_2, яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м.; літньої кухні Б; сараїв В, Д; погрібу з шийкою Г; вбиральні Ж; споруд: вимощеня, воріт, огорожі та цоколю - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що її мати ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 04 вересня 1979 року. Їй на той час було 6 років, тому вона фактично вважала ОСОБА_5 своїм рідним батьком. 27 листопада 1996 року для того , щоб мати одне прізвище з батьками, вона змінила своє прізвище "ОСОБА_1" на прізвище "ОСОБА_1". З 1979 року позивачка з батьками проживали в домоволодінні АДРЕСА_2, яке належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 1982 року. В 1989 році позивачка вперше отримала паспорт та була зареєстрована в спірному домоволодінні. 19 вересня 1997 року вона вийшла заміж. Так як вона не бажала змінювати своє місце проживання та залишати своїх хворих батьків, то її чоловік ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу також вселився в спірне домоволодіння. Позивачка зі своїми батьками продовжили проживати однією сім'єю, вести з ними спільне господарство. Позивачка купувала продукти харчування, сплачувала комунальні платежі, її чоловік виконував всі роботи на подвір'ї, підтримував будинок, господарські будівлі та споруди в належному стані, так як батько ОСОБА_5 за станом здоров'я фізичною працею займатися не міг. В листопаді 2001 року її чоловік наполіг на тому, щоб вона зареєструвалася за його місцем проживання і 30 листопада вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але залишилася проживати в АДРЕСА_2. Починаючи з 2000 року ОСОБА_5 почав хворіти, скаржився на серцеві болі та болі в ногах. За станом здоров'я йому важко було пересуватися. Він консультувався в лікарів, приймав ліки, але відмовлявся від стаціонарного лікування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Заповіту ОСОБА_5 не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті була мати позивачки ОСОБА_6, але вона 19 березня 2008 року подала в нотаріальну контору заяву, якою відмовилася від спадщини на користь позивачки та зазначила, що відмовляється від спадщини на користь доньки померлого ОСОБА_1. Позивачка ж відповідно подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 матір позивачки померла. В квітні 2014 року позивачка вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого фактичного батька ОСОБА_5, але нотаріус, розглянувши всі надані нею документи, видав їй постанову від 22 квітня 2014 року про відмову у видачі свідоцтва, мотивуючи тим, що позивачка не надала документи, які є доказом родинних стосунків між нею та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду відповідача по справі було уточнено на Дніпропетровську міську раду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги позивачки та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги позивачки та просила відмовити позивачці в задоволенні її вимог.

Представник Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без участі представника державної нотаріальної контори, у зв'язку із виробничою завантаженістю.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданим 10.11.2007 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 8784 (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з домоволодіння АДРЕСА_2, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.07.1982 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3485 (а.с.6). Прізвище померлого було змінено з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5" на підставі свідоцтва про зміну прізвища від 04.10.1983 року, виданого відділом ЗАГС Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська, актовий запис № 52.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У померлого була дружина ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу Серії НОМЕР_2, виданим 03.03.1986 року відділом ЗАГС Красногвардійського райвиконкому м. Дніпропетровська, актовий запис № 709 від 04.09.1979 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина ОСОБА_6, у встановленому законом порядку та строки, звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки померлого - ОСОБА_1. На підставі її заяви, Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 274/2008 (а.с.64-72).

ОСОБА_1 також звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.66).

Проте, постановою державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 22.04.2014 року позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не надала документи, які є доказом родинних стосунків між нею та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.72).

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 є небогою ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 1989 року по 2001 рік вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. В 2001 році вона виписалася на АДРЕСА_1, але фактично з 1979 року по теперішній час проживає в домоволодінні АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 42 Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 04.10.2014 року (а.с.18).

Крім того, вищевказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10, який є знайомим позивачки та знає її з 1991 року, ОСОБА_11, яка є подругою позивачки та знає її з шістнадцяти років, ОСОБА_12, який є братом чоловіка позивачки, та ОСОБА_13, який є чоловіком позивачки, і які вказали, що позивачка з дитинства, після одруження та на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2. Вказали, що позивачка є небогою померлого ОСОБА_5. Після одруження вона та її чоловік постійно проживають за вищевказаною адресою в Краснопіллі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 1979 року до дня його смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Судом вище було встановлено, що позивачка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, а навіть набагато більше ніж п'ять років до часу відкриття спадщини.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного та того, що позивачка у встановлений законом строк та порядок звернулася до державної нотаріальної контори, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_2, яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м.; літньої кухні Б; сараїв В, Д; погрібу з шийкою Г; вбиральні Ж; споруд: вимощеня, воріт, огорожі та цоколю - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 1216, 1218, 1220, 1222, 1261, 1264, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 1979 року до дня його смерті.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_2, яке складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 49,3 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м.; літньої кухні Б; сараїв В, Д; погрібу з шийкою Г; вбиральні Ж; споруд: вимощеня, воріт, огорожі та цоколю - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова