АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5180/14-ц Номер провадження 22-ц/786/842/15Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю представника позивача ОСОБА_2

Представника третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що він та відповідач15.09.2011 року уклали шлюб, який зареєстровано Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, про що в Книзі актів про одруження зроблено запис за №405 і видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1. Своє дошлюбне прізвище відповідач ОСОБА_5 не змінювала.

Під час перебування сторін у шлюбі вони спільно не проживали, майна не придбавали. З його - позивача боку шлюб укладався не для створення сім»ї, а для того, щоб відповідач доглядала за ним під час лікування у лікувальних закладах у зв»язку з ампутацією в нього руки.

Шлюб у позивача повторний.

Так як ОСОБА_5 не виконувала свої обов»язки по догляду за позивачем ОСОБА_4 під час перебування його на стаціонарному лікуванні у лікувальних закладах, на грунті цього між сторонами по телефонних розмовах ідуть постійні сварки, вони втратили повагу один до одного та постійно виказують претензії. У добровільному порядку ОСОБА_5 відмовляється розірвати шлюб, маючи намір претендувати на нерухоме майно позивача в м. Києві.

Фактичні шлюбні відносини сторони не починали, з моменту одруження мешкають окремо, і подальше сімейне життя між ними є неможливим.

Посилаючись на вище викладене, а також на те, що питання розподілу майна подружжя позивач і відповідач у випадку необхідності вирішать самостійно, ОСОБА_4 просив суд розірвати шлюб між сторонами.

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Посилалася на те, що 15.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Крюківському відділі ДРАЦС Кременчуцького МУЮ, про що зроблено відповідний запис за №405.

Після укладення шлюбу ОСОБА_5 стала помічати дивності у поведінці чоловіка, на які до укладення шлюбу не звертала уваги. Згодом вона зрозуміла, що у ОСОБА_4 мають місце порушення у психіці, які позначились у дивній, а іноді в агресивній поведінці щодо неї.

З довідки, доданої ОСОБА_4 до позову про розірвання шлюбу, виданої 04.07.2014 року ЛВЛ м. Бровари ВМУ Служби безпеки України, видно, що він перебуває на стаціонарному лікуванні з 02.07.2014 року в даному лікувальному закладі з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ стадії ІІ ступеня ризику, церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеня.

Дисциркуляторна енцефалопатія - це недостатнє кровопостачання мозку, наслідком якого є порушення мозкових функцій, яке має три стадії розвитку. Друга ступінь цієї хвороби має типові мало виражені приховані симптоми, які в подальшому в клінічній симптоматиці починають переважати, а з розвитком захворювання пацієнтові доводиться замислюватися про групу інвалідності. Дану хворобу відповідач від неї - позивача за зустрічним позовом приховав.

Крім того, сторони дійсно спільно не проживали, до шлюбу вступали не з метою створити сім»ю, а, зі своєї сторони, ОСОБА_5 мала намір доглядати за ОСОБА_4 під час його лікування за кордоном у зв»язку з ампутацією його руки.

Посилаючись на вище викладене, ОСОБА_5 зазначила, що шлюб між нею і ОСОБА_4 є недійсним у зв»язку з його фіктивністю та у зв»язку з тим, що чоловік на день укладення шлюбу приховав від неї свою психічну хворобу.

Прохала визнати укладений між сторонами шлюб недійсним.

Згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу залишено без розгляду відповідно до поданої його представником ОСОБА_6 письмової заяви.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2014 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним задоволено.

Постановлено визнати шлюб, зареєстрований 15 вересня 2011 року між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (актовий запис №405 від 15.09.2011 року) недійсним.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржило Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці в особі начальника відділення Попова В.Б.

Апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст.309 ч.1 п.п.2, 3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Постановляючи рішення про задоволення зустрічного позову , місцевий суд послався на те, що сторони зареєстрували між собою шлюб без наміру створити сім»ю, проживають окремо та не виконують подружні обов»язки.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду.

Згідно ч.2 ст.40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя.

Відповідно до вимог ч.5 ст.30 СК України, приховання тяжкої хвороби, а також хвороби, небезпечної для другого подружжя, їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним.

З Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадках, передбачених ст.41 СК України, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. Сімейний Кодекс вказує на підстави, за яких шлюб може бути визнано недійсним, зокрема, якщо він був зареєстрований з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків, а також якщо шлюб укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя. Разом з тим, наявності одного із вказаних фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним.

Вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна особа зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як видно з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 15 вересня 2011 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі актів про одруження зроблено запис за №405 і видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1. (а.с. 3).

В обґрунтування своїх доводів щодо недійсності шлюбу ОСОБА_5 посилалась на те, що ОСОБА_4 приховав від неї свою хворобу та що шлюб укладено без наміру створення сім»ї.

Разом з тим, позивач за зустрічним позовом не надала належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Так, судом першої інстанції не встановлено будь-яких порушень наявності тяжкого фізичного чи психічного стану здоров»я у ОСОБА_4 на час укладення шлюбу з ОСОБА_5 станом на 15 вересня 2011 року, які ним були приховані від майбутньої дружини, і сторони в апеляційному порядку не оскаржують в цій частині рішення суду.

До того ж, посилаючись на наявність у ОСОБА_4 станом на 04.07.2014 року захворювання у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ступеня, ОСОБА_5 не довела, що ця хвороба мала місце до укладення шлюбу і що вона є тяжкою хворобою чи небезпечною для другого подружжя.

Задовольняючи зустрічний позов та визнаючи шлюб між сторонами недійсним з підстав реєстрації його без наміру створити сім»ю, окремого проживання сторін та невиконання ними подружніх обов»язків, місцевий суд виходив лише з пояснень ОСОБА_5 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2

При цьому суд не звернув увагу на первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, в якому зазначено, що ОСОБА_5 відмовляється від добровільного розірвання шлюбу через органи РАЦС, оскільки має намір претендувати на нерухоме майно, зареєстроване на ОСОБА_4, що знаходиться у м. Києві, та що питання про розподіл майна подружжя, у випадку необхідності, сторони будуть вирішувати самостійно (а.с.1). При цьому суд не з»ясував, чи дійсно позивач і відповідач в період шлюбу придбавали будь-яке рухоме і (або) нерухоме майно.

Як вбачається з витребуваної судом апеляційної інстанції цивільної справи №537/1777/14-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним, 06 квітня 2012 року, тобто в період шлюбу останніх, між ОСОБА_9, як продавцем, від імені якої діяв її представник ОСОБА_10, та ОСОБА_5, як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до п. 11 цього договору, його укладено за згодою чоловіка покупця - ОСОБА_4, згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О. 06.04.2012 року за реєстровим №811 (цивільна справа №537/1777/14-ц, а.с.6).

Згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.08.2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25.09.2014 року, по вищевказаній цивільній справі було встановлено, що жодною із сторін не доведено факту укладення шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 без наміру створення сім»ї та без набуття прав та обов»язків подружжя (цивільна справа №537/1777/14-ц, а.с.57-58).

Отже, враховуючи тривалість перебування сторін у шлюбі, відсутність в цей період будь-яких претензій один до одного, відсутність доказів наявності у ОСОБА_4 на час укладення шлюбу з ОСОБА_5 будь-якої тяжкої хвороби чи небезпечної хвороби для останньої та приховування її від майбутньої дружини, колегія суддів не вбачає підстав для визнання шлюбу недійсним.

Даючи оцінку письмовій заяві представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про визнання зустрічного позову, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, представником відповідача за зустрічним позовом подано до суду першої інстанції письмову заяву про визнання вимог ОСОБА_5 щодо визнання шлюбу недійсним (а.с.38).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково без належного з»ясування всіх обставин, що мають значення для справи, прийняв вказану вище заяву про визнання позову. Адже таке визнання порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а саме: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці, так як ОСОБА_5 у грудні 2014 року звернулася в суд з позовом до вказаного відділення виконавчої дирекції про визнання її членом сім»ї брата ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.65-67). З аналогічною заявою вона зверталася в суд 12.02.2014 року, яку, згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.03.2014 року, на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України було залишено без розгляду (а.с.60).

Оскільки ні позивачем ОСОБА_5, ні відповідачем ОСОБА_4 не доведено факту, що шлюб між сторонами є фіктивним, місцевий суд дійшов передчасного висновку про задоволення зустрічних позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.2 , 309 ч.1 п.п.2, 3, 4 , 314 , 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: