Номер провадження: 22-ц/785/3843/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.03.2015 року м. Одеса

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2, ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ „Дельта банк до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

10.03.2015 року до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015 року звернулася ОСОБА_3. Однак, апеляційна скарга ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Згідно до ЦПК України форма і зміст апеляційної скарги повинна відповідати ст. 295:

1. Апеляційна скарга подається у письмовій формі.

2. В апеляційній скарзі мають бути зазначені:

1) найменування суду, до якого подається скарга;

2) ім'я (найменування) особи, яка подає скаргу, її місце проживання або місцезнаходження;

3) ім'я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження;

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин);

Ця частина апеляційної скарги має найбільш важливе значення, оскільки саме тут скаржник повинен навести свої аргументи, доводи та міркування щодо незаконності або (та) необґрунтованості оскарженого ним судового рішення.

Обгрунтовуючи в чому саме полягає незаконність рішення, скаржник повинен чітко зазначати яку саму норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було б застосувати (на думку заявника) до спірних правовідносин і як це вплинуло на вирішення спору.

Наводячи доводи, що свідчать про необґрунтованість рішення, скаржник повинен/може покликатися на:

- неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи;

- неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, зокрема внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин;

- неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин.

Скаржник повинен зазначити, які саме висновки суду є необгрунтованими, в чому саме полягає їх необґрунтованість, якими доказами справи це підтверджується.

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

Ці відомості зазначаються в тому випадку, якщо підставою оскарження є необґрунтованість судового рішення. Усунути помилки суду першої інстанції можна лише шляхом повторного дослідження доказів або шляхом встановлення нових обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції не встановив.

Скаржник повинен чітко вказати, які саме обставини слід встановити і чому вони входять до предмету доказування по справі. Необхідно зазначити також, які саме докази слід додатково дослідити під час апеляційного розгляду, які докази подаються скаржником додатково і поважні причини, чому вони не були подані до місцевого суду.

Якщо суд першої інстанції неправильно оцінив докази, порушив правила щодо допустимості та належності доказів, то в апеляційній скарзі наводяться відповідні заперечення скаржника.

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

В резолютивній частині скарги скаржник повинен зазначити, що він просить в апеляційного суду. Зміст клопотання повинен не виходити за межі повноважень апеляційного суду, зазначених у ст. 307 ЦПК.

Окрім того, скаржник вправі в апеляційній скарзі заявити клопотання процесуального характеру: про виклик свідків, про витребування додаткових доказів, про забезпечення позову, про призначення експертизи. Разом з тим, ці питання доцільно порушувати окремими клопотаннями.

8) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

3. Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

4. До апеляційної скарги, поданої представником, має бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.

5. До апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.2 ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 цього кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.121 цього кодексу.

Тобто, суддя постановлює ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє апелянта і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали. Якщо апелянт у встановлений строк не усуне недоліки, то апеляційна скарга вважається неподаною і повертається апелянту.

Керуючись ст.295 ЦПК України, ст.121 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали для звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, форма і зміст якої повинна відповідати вимогам ст.295 ЦПК України.

Інакше апеляційна скарга вважається неподаною і повертається апелянту.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2