Провадження № 2/225/395/2015
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення з житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без надання іншого жилого приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначені особи в квартирі за адресою АДРЕСА_1 не проживають з 2003 року. Квартира за вказаною адресою є власністю територіальної громади с. Новгородське і знаходиться на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства». При неодноразових перевірках було встановлено, що в зазначеній квартирі відповідачі не проживають вже тривалий час, квартира стоїть зачинена, тобто квартира використовується не за призначенням. При чому, в даній квартирі відсутні будь - які особисті речі відповідачів. Крім того, відповідачі належним чином не виконують свої обов'язки наймача та членів сім'ї наймача квартири, а саме в установленому законом порядку не сплачують комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість в сумі 12977 грн. 08 коп. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.10.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. У зв'язку з цим, були зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На теперішній час виникла необхідність у виселенні відповідачів по справі з житлового приміщення.

Виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 необхідно позивачу по справі для перерозподілу цієї квартири іншим особам, які потребують поліпшення житлових умов.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує.

Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Так, рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2013 року (а.с. 8) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідачі по справі визнані такими, що втратили право на користування квартирою за адресою АДРЕСА_1.

Із змісту даного рішення суду вбачається, що відповідачі по справі були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1. Підставами визнання відповідачів особами, що втратили право на користування житловим приміщенням послужило те, що вони тривалий час не проживали за вказаною адресою, квартира за призначенням не використовується, стоїть закрита, ніхто в ній не проживає, при чому в ній відсутні будь - які особисті речі відповідачів. Разом з цим, відповідачі по справі не оплачують комунальні послуги, у зв'язку з чим станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість у сумі 12977 грн. 08 коп., що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню.

На підставі рішення суду від 18.10.2013 року відповідачі по справі були зняті з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1. Даний факт підтверджено адресною довідкою Державної міграційної служби України Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області від 31.01.2015 року (а.с. 16).

З огляду на це, суд зазначає.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК Української РСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

В той же час, посилаючись на зазначені вище обставини як на підставу виселення відповідачів із спірної квартири, позивач не надав суду будь - яких доказів дійсного їх проживання в цій квартирі, порушення ними правил співжиття, систематичного руйнування чи псування ними жилого приміщення, наявності заходів попередження, що застосовувалися компетентними органами або самовільного вселення відповідачів після прийняття судом рішення визнання їх такими, що втратили право на користування житлом та зняття їх з реєстраційного обліку.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або роботи інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири без надання іншого жилого приміщення заявлені позивачем необґрунтовано. За таких підстав такі вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 224 ЦПК України, ст. 116 ЖК Української РСР, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з квартири за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: