Провадження №2-о/748/28/15
Єдиний унікальний № 748/633/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., народних засідателів Пушкар С.В., Веремійчик В.Г., секретарі Грибановській В.В., за участю представника заявника ОСОБА_1, прокурора Савицького І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 10.03.2015 р., посилаючись на приписи ст.43 ЦК України, звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки після того як 01.12.1999 року, згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, він зібрав вдома свої речі та зник. З тогу часу місцеперебування сина заявнику не відоме. Необхідність визнання сина безвісно відсутнім заявник обґрунтовує тим, що його необхідно зняти з реєстраційного обліку для зменшення витрат по сплаті за комунальні послуги.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав посилаючись на доводи викладені у заяві та просив їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зважаючи на те, що син заявниці перебуває в розшуку, як злочинець який переховується від відбування кримінального покарання.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Слід зазначити, що відповідно до доктрини цивільного права у випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою має місце умовна презумпція смерті (немає підстав вважати її живою), а у випадку оголошення її померлою - безумовна презумпція смерті (є підстави, що дають можливість припустити її смерть).

Достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1. /а.с.6/

Згідно повідомлень Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції, актовий запис про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2007 р. та відповідно з 01.01.2008 року і по теперішній час, відсутній. /а.с.16, 18/

Згідно довідки Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №122 від 09.02.2015 р. ОСОБА_3 зареєстрований АДРЕСА_1. /а.с.7/

Статтею 247 ЦПК України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено, крім іншого, для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою.

Заявник у своїй заяві зазначила, що визнання її сина безвісно відсутнім необхідно для того, щоб мати змогу зняти його з реєстраційного обліку.

Як вбачається з довідки УІАЗ УМВС України в Чернігівській області від 13.03.2015 року, ОСОБА_3 з 13.12.1999 року перебуває у міждержавному розшуку, як злочинець якому обраний запобіжний захід - тримання під вартою, якого 01.12.1999 року згідно вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області було засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. /а.с.20, 21/

Наведені обставини підтверджуються матеріалами кримінальної справи №1-235/1999. /а.с.8, 9, додаток/

Отже, оскільки ОСОБА_3 перебуває в розшуку правоохоронних органів за вчинення злочину, йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то суд не вбачає правових підстав для визнання його безвісно відсутнім, відповідно до положень ст.43 ЦК України, і відповідно задоволення заяви, адже матеріали справі містять достатні докази того, щоб вважати ОСОБА_3 таким, що умисно зник з колишнього місця проживання, з метою уникнення кримінального покарання.

Суд окремо рахує за необхідне роз'яснити заявнику, що питання зняття її сина з реєстраційного обліку місця проживання, з тим щоб зменшити витрати по сплаті за комунальні послуги, вирішується в порядку позовного провадження, відповідно до положень глави 32 ЦК України та глави 6 ЖК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.11, 209, 212-215, 234, 246-249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Криворученко Д.П.

Народні засідателі Пушкар С.В.

Веремійчик В.Г.