Провадження №2/447/43/15
Справа №447/2529/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

06.04.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Головатий А. П.

за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи інститут Містобудування та архітектури про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ,-

в с т а н о в и в:

21.08.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в Миколаївський районний суд Львівської області з позовом про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, що був зареєстрований 23.07.1993 року та розірваний рішенням Миколаївського районного суду Львівської області 27.11.2012 року. Від шлюбу мають двох дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу сторони придбали нерухоме майно, а саме земельну ділянку, на якій за спільні кошти був збудований житловий будинок з господарськими будівлями. У зв'язку з чим, вважає, що має право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились, проте подали суду заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, позивач просить позов задовольнити, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві.

В судове засіданні відповідач та його представник не з'явились, подали суду заяву в якій просять справу розглядати без їх участі, відповідач позов визнав, проти задоволення такого не заперечив.

Представник третьої особи Стангрет М.М. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із постанови Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який між ними був укладений 23.07.1993 року виконавчим комітетом Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області, актовий запис №22, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.

Від шлюбу мають двох дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджуються свідоцтвами про народження НОМЕР_2 та свідоцтвом НОМЕР_3

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 27.11.2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно рішення №48 виконавчого комітету Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області відповідачу ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку для будівництва нового житлового будинку в розмірі 0,12 га.

21.08.1995 року ОСОБА_2 отримав дозвіл №245 на право закладки фундаменту під індивідуальне будівництво, та було складено акт виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель.

Відповідно до витягу з по господарської книги №1289 від 11.07.2014 року вбачається, що будинок, який побудований у 1995 році, станом на 11.07.2014 року по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2.

Згідно відповіді на адвокатський запит №2331 від 01.08.2014 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року за ОСОБА_2 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1214 га. Призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4 від 12.12.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площе. 0,1214 га, яка розташована в АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 загальною площею 235,3 кв.м, житловою площею 117,7 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_2

.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, вбачається, що інвентаризаційна вартість даного будинку становить 329804 гривень. Однак, позивач ОСОБА_1 претендує на 1/2 ідеальну частину нерухомого майна, як об'єкту права спільної сумісної власності подружжя, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з чим, ціна позову становить 164902 гривень.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню недоплачений судовий збір в розмірі 1405 грн.42 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 65, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частину нерухомого майна, як об'єкту права спільної сумісної власності подружжя: житлового будинку /А-2/ 1995 року побудови, цокольного поверху /а/цок./, сараю /в/ 2010 року побудови, сараю /Г/ 1999 року побудови, колодязю питного /К/, огорожі /№1/, воріт /№2/, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1405 (одна тисяча чотириста п'ять) грн.42 копійки судового збору.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір по справі в сумі 1649 (одна тисяча шістсот сорок дев'ять) грн.02 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя : Головатий А. П.