АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1018/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2107/15Головуючий у 1-й інстанції Марущак Р. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між ним та відповідачем 26 грудня 2014 року було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого ОСОБА_3 позичив у нього 2 128 950,00 грн., що на час укладення договору за офіційним курсом НБУ було еквівалентно 135 000, 00 доларів США, та зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів у гривнях, в еквіваленті 135 000, 00 доларів США, за офіційним курсом НБУ, у строк до 30 січня 2015 року. У визначений строк позичальник позичену суму грошей не повернув. Він (позивач) змушений був направити відповідачу письмову вимогу про сплату боргу у сумі 3 760 897, 50 грн. , розрахованого станом на 20.02.2015 року, коли офіційний курс НБУ становив 27,8585 грн. за один долар США, та встановив час і місце виконання умов договору - 12 год. 30 хв. 27 лютого 2015 року в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грущинської О.В. за адресою - АДРЕСА_1. Відповідач у зазначені час та місце не з'явився, що посвідчено свідоцтвом приватного нотаріуса. Посилаючись на викладене, просив стягнути зі ОСОБА_3 на його користь позику у сумі 3 760 897, 50 грн. та понесені витрати понесені на сплату судового збору у сумі 3654 грн.

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 128 950 грн. (два мільйони сто двадцять вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят гривень) - суми боргу за договором позики та 2 068, 17 грн. - у відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,26.12.2014 року між ОСОБА_2, як позикодавцем, та ОСОБА_3, як позичальником, в письмовій формі було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грущинською О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4347 .

П.1 договору ( абзац 1) було передбачено, що позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 2 128 950,00 грн., що на дату укладення договору позики складає еквівалент 135000 доларів США за офіційним курсом НБУ, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики) у строк до 30 січня 2015 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором.

В п.2 договору зазначалося, що своїми підписами на цьому договорі сторони підтверджують, що позикодавець передав, а позичальник отримав грошові кошти (позику) . Договір підписаний сторонами.

Оскільки взяті на себе зобов'язання за договором позики ОСОБА_3 не виконав - позичені кошти позикодавцю у встановлений строк не повернув, позивач направив відповідачу вимогу, в якій встановив час та місце виконання умов договору, а саме 12 год. 30 хв. 27 лютого 2015 року в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грущинської Ольги Володимирівни. Свідоцтвом названого приватного нотаріуса від 27.02.2015 року, зареєстрованим в реєстрі за № 676, підтверджено перебування позивача у приміщенні офісу 101 у вказаний час.

Задовольняючи позов частково місцевий суд виходив з того, що предметом договору позики у даній справі є грошова одиниця України - гривня, а абзац другий п.1 договору, на думку суду, мав на меті змінити ціну договору на час повернення суми позики, проте, він виписаний досить нечітко і з'ясувати по ньому дійсне волевиявлення сторін неможливо, що позбавляє суд можливості стягнути суму позики в гривнях, яка еквівалентна 130 тисячам доларів США по офіційному курсу НБУ станом на 20 лютого 2015 року.

Однак з таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Пунктом 1 договору передбачено, що офіційний курс НБУ української гривні до долару США становить 15,77 за 1 долар США на дату укладення договору. У випадку зміни (збільшення або зменшення) офіційного курсу НБУ української гривні до долару США на дату повернення суми позики, сума позики підлягає перерахунку, де за основу береться сума в доларах США.

Як вбачається сторони при укладення договору визначили порядок сплати суми позики.

Так, аналізуючи п. 1 договору слід дійти висновку, що належним виконанням зобов'язання у даному випадку є повернення грошових коштів у національній валюті України - гривні, у перерахованій сумі, що станом на день сплати відповідає еквіваленту визначеного розміру позики в іноземній валюті в умовних одиницях.

Тобто належним виконанням зобов'язання за договором слід вважати таку сплату суми у гривнях, яка розраховується виходячи з еквіваленту суми позики в іноземній валюті, доларах США, зазначеної у договорі в умовних одиницях, перерахованої у гривню за курсом долару США до гривні на день повернення позики.

Договором встановлено, що кінцевою датою повернення позики є 30.01.2015 року

Оскільки, станом на вказану дату офіційний курс гривні до долара США змінився, а саме збільшився до 16, 157817 грн. за 1 дол. США, тому сума позики підлягає перерахунку та становить 2 181 305, 30 грн.

Саме зазначена сума коштів і підлягає стягненню з відповідача, внаслідок невиконання ним взятих на себе зобов'язань за договором позики.

Суд першої інстанції в порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України під час ухвалення рішення при вірному встановленні обставин справи, не з'ясував чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, а тому прийшов до помилкового висновку про стягнення грошових коштів у розмірі переданому позичальнику.

Заразом, стосовно заявленої в позові суми повернення позики, варто наголосити, що така сума визначена за курсом долара США станом на 20 лютого 2015 року, що не узгоджується з умовами договору позики, в якому чітко зазначено порядок визначення суми позики, а саме станом на дату його повернення, тобто на 30.01.2015 року. Відтак, будь-які подальші нарахування коштів після кінцевої дати, можливі лише як наслідки порушення зобов'язання, як це передбачено ст. 625 ЦК України.

Однак такі вимоги позивачем не заявлялися.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, неповно з'ясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доказам, суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до положень п.4 ч.1. ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 181 305, 30 грн. (два мільйони сто вісімдесять одну тисячу триста пять гривень тридцять копійок) - суми боргу за договором позики та 2192, 41 грн. - у відшкодування понесених судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Кузнєцова О.Ю. /підпис/ В.М. Триголов

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _______________ Панченко О.О.