Справа № 524/2452/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі - Власовій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Зазначає, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-135 від 06.03.2006 року виданого Кременчуцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх доньок: Тетяни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_2. в розмірі 1/3 частини доходу але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2006 року і до повноліття дітей.

21.05.2014 року державним виконавчем відкрито виконавче провадження.

На даний час, рішення суду не виконано, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази по сплаті боржником боргу.

Суд, вивчивши матеріали подання, встановив наступне.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

На думку суду особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Державний виконавець не надав суду доказів щодо ухилення боржником ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов'язань.

За таких обставин, суд не має достатніх підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а тому подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 122, 13О, 131, 156, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: