Справа №585/373/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Очиргораєва О. М.
Номер провадження 22-ц/788/972/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

9 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 20 липня 2013 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_6, яка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Зазначала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 4 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення вирішено проводити на користь матері дитини ОСОБА_4

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка не брала участі у справі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

При цьому зазначає, що сторони приховали від суду ту обставину, що відповідач ОСОБА_5 за рішенням суду сплачує на її користь аліменти на утримання їх спільної дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно. В зв'язку з цим, суд першої інстанції розглянув справу без її участі в якості третьої особи і визначив розмір аліментів без врахування того, що відповідач має на утриманні ще одну дитину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, які проти скарги заперечували, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 20 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_6. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4). Сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Матеріально забезпечувати дочку в добровільному порядку відповідач відмовляється.

Також встановлено, що ОСОБА_5 на даний час офіційно працевлаштований, працює у ФОП ОСОБА_8, регулярно отримує заробітну плату в розмірі 1 300 грн. на місяць, має задовільний стан здоров'я.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повністю визнав позовні вимоги і має можливість сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу).

Проте, з таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. ст. 184, 180 СК, дійшов до правильного висновку про наявність у відповідача обов'язку щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

Проте, при вирішенні спору суд не врахував, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2012 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13 вересня 2012 року, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 32-33).

Таким чином, стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ставить під сумнів принцип розумності, справедливості та однакового ставлення батька до дітей, оскільки в цьому випадку інша дитина - Наталія, на яку відповідач за іншим судовим рішенням сплачує аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, виявиться менш забезпеченою матеріально, ніж дочка ОСОБА_6, на утримання якої з відповідача щомісячно буде стягуватися 1/2 частина заробітку (доходу).

З урахуванням наведеного, а також положень ст. ст. 180, 182 СК України та принципів розумності й справедливості, розмір присуджених до стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід зменшити до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи викладене, рішення суду на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача належить стягнути на користь ОСОБА_3 121 грн. 80 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 04 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 121 грн. 80 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -