АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3744/2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Козлов Р.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Шахової О.В.,

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення суду

за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року, заяву Державної казначейської служби України (далі по тексту ДКСУ) про зміну способу і порядку виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2002 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ДКСУ - Фролова Є.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити порядок і спосіб виконання рішення суду першої інстанції шляхом стягнення на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 4 766, грн. з рахунку Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Свої вимоги обґрунтовує тим, що на сьогодні відповідно до ст. 22 Бюджетного Кодексу України та положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22.10.2010 року № 12, Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування. Окрім того, вказала, що Міністерству фінансів України та Державній казначейській службі України не передбачені видатки для виплати коштів суддям

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник Державної казначейської служби України не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений за законом належно.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка представника заявника не перешкоджає розглядові справи.

Представник Державної судової адміністрації України проти апеляційної скарги заперечував, подав письмові заперечення, які в судовому засіданні підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихе, тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2002 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, Головного управління Державного казначейства України про стягнення компенсації за невикористане службове обмундирування.

Відмовляючи Державній казначейській службі України в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений спосіб і порядок виконання рішення суду, шляхом стягнення спірної суми з Державної судової адміністрації України є помилковим, оскільки такий спосіб фактично призведе до заміни відповідача особою щодо якої судом не ухвалювалося рішення про стягнення з неї грошових коштів, що в порядку ст. 373 ЦПК України не допускається.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду,оскільки він ґрунтується на законі та відповідає встановленим судом обставинам. Заявник не надав суду доказів існування обставин наведених в статті 373 ЦПК України, які б могли стати підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, з огляду на що ухвала суду є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Колегія суддів погоджується також з доводами Державної судової адміністрації про те, що наведені в заяві обставини не можуть бути підставою для зміни способу виконання рішення, оскільки такий спосіб призведе до заміни сторони виконавчого провадження з Міністерства фінансів України на Державну судову адміністрацію України, в той час як в розумінні ст. 378 ЦПК України в даному випадку відсутні підстави для застосування правонаступництва з підстав вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. Окрім цього, станом на момент винесення судового рішення - 28.02.2002 р., ДСА України ще не існувало та було створено Указом Президента України "Про Державну судову адміністрацію України" № 780/2002 від 29 серпня 2002 року і у зазначеному указі не визначено, що ДСА України є правонаступником іншого центрального органу виконавчої влади.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при вирішенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2002 року, судом першої інстанції допущені порушення процесуального права, які призвели або могли б призвести до її неправильного вирішення, у зв'язку чим та відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді