АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/7570/14-ц 22-ц/774/575/К/15
Справа №214/7570/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/575/К/15 Попов В.В.
Категорія №27(4) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 16000 грн. та понесені судові витрати в розмірі 236 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що 28.03.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики у вигляді розписки, згідно якого відповідач отримала у борг 16000 грн., які зобов'язалась повернути найближчим часом. Однак до теперішнього часу відповідач своїх зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 6000 грн. та 236 грн. у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, позивач посилається на те, що провадження у даній справі судом першої інстанції було відкрито з порушенням строків, встановлених законом, порушено строки розгляду справи та безпідставно відкладено складання повного тексту рішення до 09.02.2015 року.

Судом під час розгляду справи не взято до уваги, що відповідач ОСОБА_3 не повертала позивачу ОСОБА_2 грошові кошти згідно розписки. Належних та допустимих доказів цьому відповідач суду не надала.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що згідно розписки від 28.03.2013 року відповідач ОСОБА_3 взяла в борг у позивача ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 16000 грн., яка зобов'язалася повернути.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідачем ОСОБА_3 не виконано зобов'язання по договору позики та не повернуто їй грошові кошти у сумі 16000 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було повернуто позивачу за договором позики 10000 грн., тобто сума боргу складає 6000 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договоромпозики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строкта в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розписки від 28.03.2013 року відповідач ОСОБА_3 взяла в борг у позивача ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 16000 грн., яка зобов'язалася повернути.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до вимог ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів повернення нею позивачу ОСОБА_2 частини суми боргу у розмірі 10000 грн. за даним договором позики. Не заперечуючи факт повернення відповідачем грошових коштів у сумі 10000 грн., позивач посилається на те, що ці кошти були повернуті їй ОСОБА_3 за іншими грошовими зобов'язаннями. На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 в засіданні колегії суддів було надано оригінал розписки, згідно якої відповідач ОСОБА_3 взяла у неї в борг 16000 грн., на якій відсутні відомості щодо повернення відповідачем боргу. Відповідачем ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту повернення позивачу ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики від 28.03.2013 року.

У зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у сумі 16000 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 357,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у сумі 16000 грн. та судові витрати у сумі 357,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: