У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до ОСОБА_3, третя особа - Державна фінансова інспекція в Чернівецькій області, про відшкодування шкоди, завданої злочином, за касаційною скаргою державного підприємства «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року державне підприємство «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що у березні - травні 2010 року контрольно-ревізійним управлінням в Чернівецькій області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства, у тому числі щодо використання коштів стабілізаційного фонду для здійснення заходів з безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки за 2009 рік та завершений звітний період 2010 року. За результатами ревізії 26 травня 2010 року складено відповідний акт та направлено підприємству листа про усунення порушень і недоліків, забезпечення відшкодування за рахунок винних осіб незаконно виплаченої заробітної плати в розмірі 201 984 грн 39 коп. та коригування розрахунків з державними цільовими фондами на загальну суму 74 517 грн 17 коп.

Зазначав, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року, з урахуванням ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 8 лютого 2012 року про внесення виправлень, з ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» стягнуто в дохід державного бюджету 201 984 грн 39 коп. та зобов'язано відкоригувати розрахунки по сплаті внесків до державних цільових фондів на суму 74 517 грн 17 коп. Станом на 8 жовтня 2014 року ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» повернув до державного бюджету кошти в розмірі 65 тис. грн, залишилося непогашеним 211 501 грн 56 коп. За зверненням ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з даного питання до органів прокуратури 15 березня 2013 року було порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. Ухвалою Шевченківського районною суду м. Чернівці від 16 вересня 2014 року колишнього директора ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрито.

Ураховуючи викладене, а також виходячи з того, що органами досудового слідства та судом встановлено, що ОСОБА_3 з 5 серпня 2008 року обіймав посаду виконуючого обов'язки директора ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та в грудні 2009 року вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, у зв'язку з чим інститут від стабілізаційного фонду для здійснення заходів з безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки за 2009 рік незаконно отримав бюджетні кошти в розмірі 276 501 грн 56 коп., ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» просило суд стягнути з ОСОБА_3 завдану шкоду.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від

17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року, у задоволенні позову ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту та розміру шкоди, завданої підприємству злочином.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також, що такі висновки суду є вірними та такими, що зроблені на підставі повно та всебічно з'ясованих доказів, яким дана юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна, тому що суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким чином, у судовому рішенні апеляційний суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи апеляційної скарги, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів та переоцінку доказів.

Проте у порушення наведених норм процесуального права апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, обмежився лише узагальнюючою фразою про те, що висновок суду є вірним, у зв'язку з чим не виконав положення п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України.

Судом установлено, що ОСОБА_3 згідно з наказом Держкомзему України від 5 серпня 2008 року № 430-к був призначений па посаду виконуючого обов'язки директора ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». На вказаній посаді працював до 18 серпня 2010 року. Згідно з актом ревізії КРУ від 26 травня 2010 року № 24-07/240 на ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виявлено порушення щодо незаконної виплати заробітної плати в розмірі 201 984 грн 39 коп. та не відкориговані розрахунки з державними цільовими фондами на загальну суму 74 517 грн 17 коп. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2011 року з урахуванням виправлень, внесених ухвалою суду від 8 лютого 2012 року, з ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» стягнуто в дохід державного бюджету 201 984 грн 39 коп. незаконно виплаченої заробітної плати та зобов'язано відкоригувати розрахунки по сплаті внесків до державних цільових фондів на суму 74 517 грн 17 коп. Станом на 8 жовтня 2014 року підприємством повернуто до державного бюджету грошові кошти в розмірі 65 тис. грн, непогашеною залишається сума у 211 501 грн 56 коп. Ухвалою Шевченківського районною суду м. Чернівці від 16 вересня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього закрито.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав суду належні докази на підтвердження здійснення ОСОБА_3 службового підроблення реєстрів та актів приймання-передачі на виготовлення технічної документації на безоплатне оформлення та видачу громадянам області державних актів на право власності на земельні ділянки, у зв'язку з чим отримав зі стабілізаційного фонду на 276 501 грн 56 коп. більше ніж належало.

Проте апеляційний суд не дав належної правової оцінки (ст. 212 ЦПК України) зазначеним обставинам та не врахував, що ДП «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» зобов'язано відшкодувати зазначені грошові кошти за рахунок винних осіб.

При цьому ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 вересня 2014 року у мотивувальній частині встановлено, що ОСОБА_3 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України саме за службове підроблення реєстрів та актів приймання-передачі виконаних робіт, проте у зв'язку із закінченням строків давності його звільнено від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Отже, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України апеляційний суд зазначені вище вимоги закону не врахував, фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив та дійшов передчасного висновку про залишення в силі рішення суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Чернівецький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Т.П. Дербенцева

О.В. Кадєтова

М.І. Наумчук

С.Ф. Хопта