Справа № 751/1330/15-ц Провадження № 22-ц/795/950/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Мороз К. В. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОстрянського В.І.,
суддів:Хромець Н.С., Шевченка В.М.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представника ПАТ КБ «ОщадБанку» Губи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Чернігівської міської ради, ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним і необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України, не було проведено всебічного, повного та об"єктивного дослідження доказів по справі у їх сукупності, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, яке не відповідає вимогам закону. Судом безпідставно не були взяті до уваги доводи апелянта про фактичне його проживання зі своєю матір"ю за однією адресою до дня її смерті, що підтверджується наданими апелянтом доказами. Довідкою від 10.04.2015 рік із Обласного центру радіаційного захисту та оздоровлення населення підтверджується проходження обстеження 20.11.2013 року та 21.11.2013 року в супроводі її сина ОСОБА_5. Апелянт наполягає, що за життя його матері він брав участь у сплаті комунальних послуг, оскільки фактично проживав з нею за однією адресою і після її смерті продовжував сплачувати комунальні послуги за користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, що належала його матері. Всі витрати пов"язані з похованням були також сплачені особисто апелянтом, що підтверджується договором замовлення на організацію та проведення поховання, рахунками замовленнями на встановлення, продаж і встановлення могильного спорудження. Апелянт зазначає, що наведене не було взято до уваги судом, а його фактичне проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою та впевненість у прийнятті ним спадщини за висновком суду не може вважатися належним та допустимим доказом наявності поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Чернігівської міської ради, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представника ПАТ КБ «ОщадБанку» Губи І.В., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_8, про що 11.03.2014 року складено відповідний актовий запис за № 737 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1. Під час життя ОСОБА_8 належали вклади в ПАТ «Державний ощадний банк України». Оскільки мати позивача заповіту не складала, то згідно з ст.1223 ЦК України, вступають в дію норми спадкування за законом. У визначений законом 6-місячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач не звернувся, оскільки вважав, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України суду не було надано належних та допустимих доказів наявності поважних причин пропуску строку подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, покази свідка ОСОБА_9 про причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини не є належним та допустимим доказом відсутності ОСОБА_5 за межами міста Чернігова і України. Доказів визначених ст.64 ЦПК України суду не надано.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та положенням цивільного - процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. А частиною 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_5 надав суду докази на підтвердження спільного проживання разом зі спадкодавцем, але докази підтверджуючі поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивач не надав, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції діяв в межах та на підставі чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги є безпідставними і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: