Справа № 301/481/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дочки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за рішенням Іршавського районного суду від 27 грудня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Дитина проживає з позивачкою. Оскільки витрати на утримання дочки збільшилися, а також у зв'язку з великою інфляцією, 400 грн. це недостатня сума для утримання дитини, забезпечення для неї повноцінного харчування, забезпечення належних умов життя, відпочинку, оздоровлення та духовного розвитку. Оскільки матеріальне становище позивачки з часу призначення аліментів погіршилося, а відповідач, хоча і не має постійного місця роботи, проте спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, просила суд збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки до 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала і просила його задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що з часу призначення аліментів збільшився розмір прожиткового мінімуму, через велику інфляцію зменшилася купівельна спроможність, позивачка вже не отримує матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що свідчить про погіршення її матеріального становища. Дитина не відвідує дитячий садок, оскільки часто хворіє, тому вона не може влаштуватися на роботу. Вважала, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки протягом багатьох років працює за кордоном.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Подав письмові заперечення на позов (а.с.21, 22).

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що відповідач протягом багатьох років ніде не працює, тому не має ніякого доходу. Призначені аліменти на утримання онуки у розмірі 400 грн. сплачує вона з власної пенсії. Син хворіє і постійно лікується, на що витрачає чималі кошти, тому сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 400 грн. він не може. Заперечила факт його працевлаштування за кордоном, пояснивши, що відповідач їздить за кордон на лікування. Просила відмовити в позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У судовому засіданні встановлено, що сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

З пояснень сторін вбачається, що дитина проживає разом із позивачкою. Таке підтверджується і довідкою Осійської сільської ради №243 від 17.02.2015 року (а.с. 7).

Згідно рішення Іршавського районного суду від 27.12.2011 року з ОСОБА_3 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 10 січня 2012 року було видано виконавчий лист (а.с. 5).

Позивачка на даний час ніде не працює, про що свідчить довідка Осійської сільської ради №243 від 17.02.2015 року (а.с. 7).

Позивачка вважала, що з часу призначення аліментів її матеріальний стан погіршився, оскільки у зв'язку з інфляцією знизилася купівельна спроможність, збільшився розмір прожиткового мінімуму для дитини, крім того, їй припинено виплату матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Призначених аліментів у розмірі 400 грн. не вистачає для забезпечення дитині повноцінного харчування, створення належних умов для життя, відпочинку, оздоровлення та духовного розвитку, придбання медикаментів та одягу.

Оскільки з часу присудження аліментів - 27.12.2011 року - істотно зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку з 870 грн. до 1032 грн., у зв'язку з інфляційними процесами зменшилася і купівельна спроможність позивачки, суд вважає, що вимога про збільшення розміру стягуваних аліментів є підставною.

Що стосується суми, на яку слід збільшити розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, що він є працездатним, однак постійного місця роботи не має і його дохід є не нерегулярним та мінливим. Суд також враховує незадовільний стан здоров'я відповідача, що підтверджується відповідними довідками (а.с.24, 25).

Враховуючи, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить 1032 грн., а батьки мають рівні обов'язки по утриманню дитини, суд вважає, що розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі слід збільшити і стягувати з відповідача ОСОБА_3 по 500 грн. щомісяця на утримання малолітньої дочки.

Суд також вважає, відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь держави 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 88 ч.3, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, абз.4 п.23 Постанови №3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Іршавського районного суду від 27.12.2011 року, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських