Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 226/1288/14-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3087/15 Петунін І.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що він з 25.08.2006 року по 22.04.2013 року перебував з відповідачем у шлюбі.

В період шлюбу вони мали спільний бюджет, вели сумісне господарство та після оформлення шлюбу, переїхали мешкати до одинокої хворої жінки - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, яка була доброю знайомою його матері та мешкала одна у старому одноповерховому будинку 1968 року побудови розміром 7,75 х 8,60 м.

Згодом, бажаючи розширити жилу площу будинку, вони допомогли ОСОБА_5 отримати у виконкомі Димитровської міської ради рішення від 16.03.2008 року на перебудування побудови з мансардою за вищевказаною адресою, де мешкали разом зі своїми дітьми.

Заповіт на дане домоволодіння був написаний на відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5. померла.

На момент смерті ОСОБА_5, він разом зі своїм батьком побудували перший поверх домоволодіння, що склало 73,5 кв.м , з них жилої - 35,5 кв.м .

Фактично, після смерті ОСОБА_5, відповідач прийняла спадщину у вигляді першого поверху недобудованого будівництва за адресою: АДРЕСА_1. При цьому відповідач юридично не оформляла документи на спадщину, так як будівництво було не закінчено і зайвих грошей у них не було.

З метою прискорити закінчення будівництва будинку, він у ПАТ «Дельта Банк», «Райффайзен Банк Аваль» взяв кредит та придбав матеріалів і до кінця 2012 року був виведений 2-й поверх, закінчено мансарду та загальне будівництво зі всіма підсобними прибудовами, загальна площа якого складає більш 200 кв.м .

Зазначає, що після смерті з ОСОБА_5 він сумісно з батьком побудував 2-й поверх жилого домоволодіння, а також гараж, господарські споруди та побудови (перехід, баня) - для будівництва та облаштування яких використав: - котел «Данко», насос на опалення, батареї 80 секцій, труби пластикові вартістю 14800 грн.; - ракушняк 650 од. по 6,5 грн. за од. загальною вартістю 4225 грн.; - дошка обрізна на кришу - 2500 грн.; - брус 100x50 - 18 oд. по 72 грн. кожен - 1296 грн.; - брус 100x100 - 13 од. по 96 грн. кожен - 1248 грн.; вікна дерев'яні шестигранні 2 од. з подвійними підвіконнями - 3000 грн.. - вікно дерев'яне з підвіконням - 1000 грн.; - вікно дерев'яне підвіконням - 700 грн.; - двері балконні пластикові під дуб - 2700 грн.; перехід: - двері металеві -1200 грн.; - вікна дерев'яні 4 од. загальною вартістю 4000 грн.; 3 од. загальною вартістю 2100 грн.; - камінь гіпсоблок - 1200 грн.; - балки дерев'яні - 1200 гpн. гараж: - гіпсоблок 500 од. - 3000 грн.; - металочерепиця - 3700 грн.; - дерево на кришу - 1500 грн.; баня: - полублок - 300 од. - 1500 грн.; - вагонка 20 квадратів 1300 грн.; - вікна, двері, підвіконня - загальна вартість 2500 грн.; - ондулін 20 од. - 1400 грн. На загальну суму 55449 грн.

Також за час шлюбу він з відповідачем придбали у сумісну власність: - болер на 300 л у 2011р. - 500 грн.,морозильна камера «Indesit» у 2012р. - 2569 грн.; відеокамера «Samsung» у 2008р. - 2700 грн.; - пральна машина «Indesit» у 2007р. - 2500 грн.; електрична праска у 2007р. - 250 грн.; - електрочайник з термосом у 2012р. - 450 грн.; - годинник настільний у 2007р. - 200 грн.; - люстра у дитячу кімнату у 2012р. - 1100 грн.; - телефон мобільний у 2008р. - 900 грн.; - телефон мобільний сенсорний у 2012р. - 1500 грн. Усього на суму 12669 грн.

Також за рахунок їх сумісних (сімейних) коштів понесли витрати на поховання ОСОБА_5 - 8000 грн., на проведення газу до домоволодіння - 5000 грн.

Таким чином, загальна сума грошових коштів, витрачених ними за час шлюбу на придбання спільного майна та будівництва складає 81118 грн.

Зазначає, що відповідач ставить непереборні перешкоди для користування спільним майном, перешкоджає йому мешкати у будинку, який він особисто побудував і де прописаний та де знаходиться перелічене майно. Добровільно поділити сумісне нажите майно відповідач відмовляється.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати право спільної сумісної власності на вище перелічене майно та на сумісно понесені витрати, а всього на загальну суму 81118 грн., визнати частки подружжя рівними по 1/2 кожному, виділити відповідачу все майно та грошові кошти та стягнути з відповідача на його користь 40559 грн.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в обґрунтування якого зазначала, що перебувала з позивачем у шлюбі з 25.08.2006 року по 22.04.2013 року.

Спільне господарство ними не ведеться з грудня 2012 року, що підтверджується висновком Димитровського MB ГУМВС України в Донецькій області від 08.04.2014р. Тобто розподілу підлягає майно, нажите ними з 25.08.2006 року по грудень 2012 року.

Під час шлюбу вони придбали: автомобіль ВАЗ 21114 2006 року випуску д/н НОМЕР_2 вартістю 64541,37 грн., Фен технічний ТП-20000 вартістю 300 грн.; лобзик електричний БПС600Е вартістю 271,08 грн.; шліфовальна машина «Ейнхель» ББС 720 вартістю 388,68 грн.; фрезер «Ейнхель» БДФ-850/1 вартістю 634,80 грн.; мікрохвильова піч «Самсунг» СЕ107 вартістю 2097 грн.; кришка на піч вартістю 20 грн.; каструля 59029 вартістю 97 грн.; бензопила вартістю 1500 грн.; акумуляторна батарея «Іста» 60а на автомобіль вартістю 555 грн.; автомобільний аудіо програвач DEH-30MP Ріопег вартістю 900 грн.; кутова шліфувальна машинка DWT power tools вартістю 200 грн.; шуруповерт BAS18-2/lHa «Einhell» вартістю 300 грн.; паяльник пластикових труб ППТ-1200 вартістю 450 грн.; електролобзік ПЛЭ «Тайга» вартістю 250 грн.; котел вугільний «Данко» вартістю 2000 грн.; морозильна камера «Індезіт» 167НФ вартістю 2569 грн.: мобільний телефон «Нокіа»1110і іmеі: 07843 вартістю 500 грн.. насосна станція вартістю 1200 грн.; зварювальний апарат вартістю 2800 грн.; компресор «Зеніт» вартістю 1600 грн.; бетономішалка вартістю 1600 грн.; батарея опалювання на 10 секцій вартістю 800 грн.; драбина металева розкладна вартістю 1300 грн.; пластиковий бак на 500 л вартістю 580 грн.; супутникова тарілка та тюнер вартістю 700 грн.; навігатор вартістю 1100 грн. Загалом, ними придбано майно на суму 89 253,93 грн.

Все зазначене майно було вивезено ОСОБА_3, у неї знаходиться лише котел вугільний «Данко» вартістю 2000 грн.

Вважає, що вони досягли домовленості, у кого яке майно залишиться.

Зазначає, ОСОБА_3 повинен їй сплати 1/2 частку від вартості майна, яке знаходиться у нього в розпорядженні на загальну суму 87 253,93 грн. - суму 43626,96 грн., а вона повинна сплатити 1/2 вартості майна, яке знаходиться у неї в розпорядженні на суму 2000 грн., тобто 1000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати за нею право власності вугільний котел «Данко» вартістю 2000 грн., визнати за ОСОБА_3 право власності на все інше перелічене майно вартістю 87 253,93 грн., стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію у розмірі 42 626,96 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічні позовні ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ подружжя, задоволено частково.

Визнано право власності на автомобіль марки ВАЗ модель 21114 2006 р.в. реєстраційний № НОМЕР_1 вартістю 64561,37 грн. за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частці кожному.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на наступне майно: Фен технічний ТП-20000 вартістю 300 грн.; Лобзик електричний БПС600Е вартістю 271,08 грн.; Шліфувальна машина «Ейнхель» ББС 720 вартістю 388,68 грн.; Фрезер «Ейнхель» БДФ-850/1 вартістю 634,88 грн.; Мікрохвильова піч «Самсунг» СЕ107 вартістю 2097 грн.; Кришка на піч вартістю 20 грн.; Каструля 59029 вартістю 97 грн.; Бензопила вартістю 1500 грн.; Акумуляторна батарея «Іста» 60а на автомобіль вартістю 555 грн., Автомобільний аудіо програвач DEH-30MP Ріоnег вартістю 900 грн.; Кутова шліфувальна машинка DWT power tools вартістю 200 грн.; Шуруповерт ВАS18-2/1На «Einhell» вартістю 300 грн.; Паяльник пластикових труб ППТ-1200 вартістю 450 грн.; Електролобзік ПЛЭ «Тайга» вартістю 250 грн.; Мобільний телефон «Нокіа» 1110і іmеі: 07843 вартістю 500 грн.; Насосна станція вартістю 1200 грн.; Зварювальний апарат вартістю 2800 грн.; Компресор «Зеніт» вартістю 1600 грн.; Бетономішалка вартістю 1600 грн.,; Драбина металева розкладна вартістю 1300 грн.; Пластиковий бак на 500 л вартістю 580 грн.; Супутникова тарілка та тюнер вартістю 700 грн.; Навігатор вартістю 1100 грн., на загальну суму 18143,56 грн.

Визнано право власності за ОСОБА_4 на наступне майно: Котел вугільний «Данко» вартістю 6500 грн.; Насосна станція вартістю 1200 грн.; Морозильна камера «Індезіт» 167НФ вартістю 2569 грн.; Відеокамера «Samsung» вартістю 2700 грн.; Пральна машина «Indesit» 2500 грн.; Електрочайник з термосом вартістю 450 грн.; Годинник настільний вартістю 200 грн.; Люстра у дитячу кімнату вартістю 1100 грн.; Телефон мобільний вартістю 900 грн.; Телефон мобільний сенсорний вартістю 1500 грн. на загальну суму 19619 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю у вартості майна у розмірі 737,72 грн.

У задоволені інших позовних та інших зустрічних позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 181,44 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 200,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 519,00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони уклали шлюб 25.08.2006 року, який зареєстрований відділом РАЦС Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 263, який розірваний рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 22.04.2013 року, яке набрало чинності 08.05.2013 року.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.02.2005 року, ОСОБА_5 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 03.12.2004 року.

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банку» від 28.03.2014р., позивачем був укладений кредитний договір від 07.10.2011р. на придбання морозильної камери «Indesit 167 NF».

Згідно табуляграм позивача, ним була отримана заробітна плата (з вирахуванням обов'язкових та інших платежів: червень 2007р. - 4395,39 грн., травень 2008р. - 3466,13 грн., листопад 2010р. - 4814,21 грн., грудень 2010р. - 4717,85 грн., січень 2011р. - 4976,94 грн., червень 2011р. - 4791,02 грн., липень 2011р. - 7506,37 грн., вересень 2011р. - 5087,46 грн., жовтень 2011р. - 4884,74 грн., листопад 2011р. - 5182,40 грн., грудень 2011р. - 5078,56 грн., червень 2012р. - 10242,82 грн. (а.с.26-27).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру ПП-ФОП ОСОБА_7 від 09.09.2011р., позивач сплатив за матеріали та обладнання по опаленню на суму 14118 грн. (а.с.29).

Висновком Димитровського MB ГУМВС України в Донецькій області від 07.04.2013р. встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає громадянка ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та дітьми на протязі 8 років, однак з грудня 2012 року сумісного господарства не ведуть, при цьому офіційно знаходяться у шлюбі. Так, 02.04.2013 року ОСОБА_3 подала заяву на розірвання шлюбу, при цьому ОСОБА_3 про це не повідомила, а 06.04.2013р. приблизно о 17.00 год. ОСОБА_3 отримав лист, де знаходилася повістка до суду та повідомлення з приводу розірвання шлюбу.

Висновком Димитровського MB ГУМВС України в Донецькій області від 14.11.2013 року встановлено, що у 2006р. громадянка ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_3 Однак сумісне життя не склалося та вони у квітні 2013р. розвелися та стали мешкати окремо. При цьому сумісно нажиті речі не ділили та вони залишалися за місцем сумісного мешкання останніх.

Так, 12.11.2013 року ОСОБА_3 приїхав до ОСОБА_3, щоб забрати свої речі, що й зробив, забрав частину з них у присутності громадянки ОСОБА_3 Однак, всі речі не забрав, так як ОСОБА_3 вимушена була піти на роботу. 13.11.2013 року ОСОБА_3 приїхав під час відсутності останньої та по мобільному телефону вимагав відкрити гараж на що ОСОБА_3 відмовилася пояснив, що речі дозволить вивозити тільки у своїй присутності. .

Згідно Договору розстрочки від 12.07.2011 року., відповідач придбала котел вугільний «Данко» за 2000 грн..

Електролобзік ПЛЭ-80 «Тайга» придбаний 08.07.2012 року. .

Мікрохвильова піч «Самсунг» СЕ 107 вартістю 2097 грн., кришка на піч вартістю 20 грн., каструля 59029 вартістю 97 грн. придбані 31.12.2012 року.

Акумуляторна батарея «Іста» 60а на автомобіль вартістю 555 грн. придбана 19.01.2010 року.

Лобзик електричний БПС600Е придбаний 21.12.2008р., шліфувальні машина «Ейнхель» ББС 720 придбана 23.12.2008р., фрезер «Ейнхель» БДФ-850/1 придбаний 20.12.2008 року.

Мобільний телефон «Нокіа» 1110і іmеі: 07843 16.12.2006 року.

Насосна станція вартістю 1200 грн. придбана 21.06.2012р., зварювальний апарат вартістю 2800 грн. придбаний 13.05.2011 року.

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 28.10.2013 року власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2013 року після смерті ОСОБА_5, є відповідач - ОСОБА_3 .

Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру ПП-ФОП ОСОБА_9 від 12.07.2011 року та від 02.08.2011 року, видаткової накладної № 1 від 12.07.2011 року позивач сплатив за матеріали по опаленню суму у розмірі 14181,41 грн.

Згідно висновку експерта № 01/01 від 13.01.2015р., ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на дату оцінки складає 64561,37 грн.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21114 реєстраційний номер НОМЕР_2, власником вказаного транспортного засобу є позивач, дата реєстрації транспортного засобу - 29.08.2008 року

Як вбачається з матеріалів справи, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2013р. після смерті ОСОБА_5, яка померла 02.02.2012р.

Тобто, до 02.02.2012р. вказане домоволодіння взагалі не було власністю сторін по справі, а було власністю іншої людини.

Рішенням виконкому Димитровської міської ради № 161 від 16.03.2008 року ОСОБА_5 надано дозвіл на прибудову з мансардою та будівництво інших господарських будівель та споруд. Однак жодних договорів з ОСОБА_5 щодо участі у вказаному будівництві, позивачем не надано.

Таким чином, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є особистою власністю відповідача, оскільки успадкувала зазначене домоволодіння після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Доказів того, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат позивача, після смерті ОСОБА_5, суду не надано, як не надано таких доказів і до апеляційної скарги, тому посилання на зазначені доводи є безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та відповідно поділу не підлягає, як і не підлягає стягненню вартість будматеріалів, які, за думкою позивача, були використані при перебудуванні спірного домоволодіння.

Суд першої інстанції також встановив і зробив обґрунтований висновок про те, що не є спільною сумісною власністю подружжя проведення газу до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на суму 5000 грн., оскільки, оплата газифікації будинку у розмірі 4677,60 грн. була проведена 18.02.2014 року, тобто після того, як сторони перестали мешкати разом, що також спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою суду від 11.09.2014 року, за клопотанням представника позивача, була призначена судово-технічна будівельна експертиза, зазначеною ухвалою оплата за проведення експертизи була покладена на позивача. Після надіслання експертом клопотання з приводу надання додаткових документів та рахунку на оплату експертизи, позивач надав заяву, що ніяких технічних документів на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, він надати не може, оскільки їх у нього немає. Однак щодо оплати, то позивач поставив умову, що не заперечує оплатити проведення експертизи лише після того, як відповідач надасть документи, які вимагає експерт.

Листом від 28.11.2014р. Дніпропетровський НДІ судових експертиз повернув справу, оскільки проведення експертизи не було оплачено.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що поставлені позивачем умови щодо оплати проведення експертизи із застосуванням черговості дій, а саме: спочатку відповідач надає всі необхідні експерту документи, а потім він платить, не ґрунтуються на законі та правильно визнано судом, як ненадання доказів в цій частині спору.

Суд першої інстанції також правильно встановив, що котел «Данко» є спільною сумісною власністю подружжя та необхідно залишити відповідачу, оскільки проти цього не заперечували сторони, однак позивач вважав, що котел коштує 6500 грн., а відповідач - 2000 грн. Суд визначає вартість вказаного котла у 6500 грн., оскільки це підтверджується видатковою накладною № 1 від 12.07.2011 року. При цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача з посиланням на Договір розстрочки від 12.07.2011 року, оскільки суму 2000 грн., згідно цього договору, необхідно було внести як залишок.

З переліку спільного сумісного майна, зазначеного у позові позивача на загальну суму 12669 грн., суд правильно виключає бойлер на 300 л вартістю 500 грн. і електропраску вартістю 250 грн., оскільки згідно пояснень позивача, бойлер взагалі не було придбано, а електропраска є власністю померлої ОСОБА_5. Доказів, щодо придбання сторонами вказаних речей, суду не надано.

Інше майно, а саме: Морозильна камера «Індезіт» 167НФ вартістю 2569 грн.; Відеокамера «Samsung» вартістю 2700 грн.; Пральна машина «Indesit» вартістю 2500 грн.; Електрочайник з термосом вартістю 450 грн.; Годинник настільний вартістю 200 грн.; Люстра у дитячу кімнату вартістю 1100; Телефон мобільний вартістю 900 грн.; Телефон мобільний сенсорний вартістю 1500 грн., суд визнає спільною сумісною власністю подружжя, та визначив їх вартість у розмірі, визначеному позивачем та задовольнив позовні вимоги позивача в частині залишення зазначеного майна відповідачу.

Більш того, клопотань про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості вищевказаних речей, від сторін не надходило.

Щодо іншого майна, а саме: Відеокамера «Samsung» вартістю 2700 грн., Пральна машина «Indesit» вартістю 2500 грн.; Електрочайник з термосом вартістю 450 грн.; Люстра у дитячу кімнату вартістю 1100 грн.; Телефон мобільний вартістю 900 грн.; Телефон мобільний сенсорний вартістю 1500 грн., що відповідач визнала, що зазначене майно придбавалося у період шлюбу, але не є спільною сумісною власністю. Належних доказів в обґрунтування своїх доводів суду не надала, а тому суд правильно визнав зазначене майно таким, що є спільною сумісною власністю та відповідно підлягає поділу.

Згідно ч.1 ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Тому суд правильно зазначив, що не підлягає поділу сума витрат на поховання ОСОБА_5, оскільки ці кошти були витрачені у час шлюбу, та поділу не підлягають.

Згідно ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Судом першої інстанції також встановлено, що автомобіль марки ВАЗ модель 21114 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 вартістю 64561,37 грн., є спільною сумісною власністю, оскільки був придбаний позивачем під час проживання сторін однією сім'єю, що підтверджується Договором застави транспортного засобу № 014/0070/73/114360/1 від 07.06.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу, реєстр № 3641, де є підписи як позивача так і відповідача, а також заявою відповідача нотаріусу про те, що вона надає згоду на передачу в заставу її фактичним чоловіком, відповідачем, вищевказаного автомобіля.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.5 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до абз.1, 3 п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, для присудження грошової компенсації необхідні дві умови: згода одного подружжя на грошову компенсацію та попереднього внесення іншим з подружжя грошової суми на депозитний рахунок суду.

Грошей, на депозитний рахунок суду, внесено не було. Таким чином, суд правильно визначив за сторонами по 1/2 частці автомобіля, який визнаний судом спільною сумісною власністю, доводи апеляційної скарги в цій частині висновки суду не спростовують за вказаних вище обставин.

З переліку спільного сумісного майна, який зазначений у зустрічному позові, суд обґрунтовано виключив батарею опалювання на 10 секцій, оскільки за взаємною згодою сторін по справі, відповідно до ч. І ст.65 СК України, подружжі передали вказаний прилад опалення батькам позивача.

Інше майно, а саме: Фен технічний ТП-20000 вартістю 300 грн.; Лобзик електричний БПС600Е вартістю 271,08 грн.; Шліфовальна машина «Ейнхель» ББС 720 вартістю 388,68 грн.; Фрезер «Ейнхель» БДФ-850/1 вартістю 634,80 грн.; Мікрохвильова піч «Самсунг» СЕ 107 вартістю 2097 грн.; Кришка на піч вартістю 20 грн.; Каструля 59029 вартістю 97 грн.; Бензопила вартістю 1500 грн.; Акумуляторна батарея «Іста» 60а на автомобіль вартістю 555 грн., Автомобільний аудіо програвач DEH-30MP Ріопег вартістю 900 грн.; Кутова шліфувальна машинка DWT power tools вартістю 200 грн.; Шуруповерт ВAS18-2/1На «Einhell» вартістю 300 грн.; Паяльник пластикових труб ППТ-1200 вартістю 450 грн.; Електролобзік ПЛЭ «Тайга» вартістю 250 грн.; Мобільний телефон «Нокіа» 1110і іmеі: 07843 вартістю 500 грн.; Насосна станція вартістю 1200 грн.; Зварювальний апарат вартістю 2800 грн., Компресор «Зеніт» вартістю 1600 грн.; Бетономішалка вартістю 1600 грн., Драбина металева розкладна вартістю 1300 грн.; Пластиковий бак на 500 літ. вартістю 580 грн.; Супутникова тарілка та тюнер вартістю 700 грн.; Навігатор вартістю 1100 грн., суд правильно визнав спільною сумісною власністю подружжя, та визначив його вартість у розмірі, визначеному відповідачем у зустрічному позові та задовольнив зустрічні позовні вимоги відповідача в частині залишення зазначеного майна позивачу, крім насосної станції.

Клопотань про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості вищевказаних речей, від сторін не надходило.

Позивач з переліку майна, визначеного відповідачем у зустрічному позові, визнав спільною сумісною власністю наступне майно: Фен технічний ТП-20000 вартістю 300 грн.; Лобзик електричний БПС600Е вартістю 271,08 грн.; Фрезер «Ейнхель» БДФ-850/1 вартістю 634,80 грн.; Акумуляторна батареї «Іста» 60а на автомобіль вартістю 555 грн.; Кутова шліфувальна машинка DWТ power tools вартістю 200 грн.; Шуруповерт BAS18-2/lHa «Einhell» вартістю 300 грн.; Паяльник пластикових труб ППТ-1200 вартістю 450 грн.; Насосна станція вартістю 1200 грн.; Зварювальний апарат вартістю 2800 грн.; Компресор «Зеніт» вартістю 1600 грн.; Бетономішалка вартістю 1600 грн.

При цьому, позивач пояснив, що наступні речі не є спільною сумісною власністю, оскільки: Шліфувальна машина «Ейнхель» ББС 720 вартістю 388,68 грн. - придбана ним на гроші його батька; Мікрохвильова піч «Самсунг» СЕ 107 вартістю 2097 грн., кришка на піч вартістю 20 грн., каструля 59029 вартістю 97 грн. - придбані, коли разом вже не мешкали; Бензопила вартістю 1500 грн. -придбана на гроші тещі, яка йому їх подарувала; Автомобільний аудіо програвач DEH-30MP Ріопег вартістю 900 грн. - придбаний разом з автомобілем до шлюбу; Електролобзік ПЛЭ «Тайга» вартістю 250 грн. - мешкали разом, але сумісне господарство не вели; Мобільний телефон «Нокіа» 1110і imei: 07843 вартістю 500 грн. - вони його придбали ОСОБА_5; Насосна станція вартістю 1200 грн. - він одну забрав собі; Драбина металева розкладна вартістю 1300 грн. - він за згодою відповідача її вивіз; Пластиковий бак на 500 л вартістю 580 грн. - ще один бак залишився у відповідача; Супутникова тарілка та тюнер вартістю 700 грн. - ще один комплект залишився у відповідача; Навігатор вартістю 1100 грн. - гроші на нього дала його матір.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача щодо шліфувальної машинки «Ейнхель» ББС 720, бензопили, мобільного телефону «Нокіа» 1110і іmеі: 07843, навігатору, оскільки суду не надано відповідних доказів того, що зазначені речі придбані за кошти інших осіб та належать їм.

За змістом ч.6 ст.57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. При цьому, позивач пояснив, що вони разом мешкали до травня 2013р., відповідач пояснила, що разом мешкали до червня 2013 року.

Мікрохвильова піч «Самсунг» СЕ 107, кришка на піч, каструля 59029 придбані 31.12.2012 року, а електролобзік ПЛЭ «Тайга» придбаний 08.07.2012 року, тобто в період шлюбу, коли сторони мешкали разом, тому доводи позивача щодо того, що зазначене майно не є спільною сумісною власністю, оскільки придбано коли вони не мешкали разом, не ґрунтується на законі та спростовується його ж поясненнями.

Щодо автомобільного аудіопрогравача DEH-30MP Ріопег, то суд правильно вказав, що він є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки, як пояснив сам позивач, придбавався разом з автомобілем, тобто в період часу, коли сторони по справі проживали однією сім'єю.

Доводи позивача що наступні речі не є спільною сумісною власністю: драбина металева, тому що він зробив ще й дерев'яну, пластиковий бак на 500 л, супутникова тарілка та тюнер, тому що ще й інші такі, не ґрунтуються на законі, оскільки поділу підлягає саме майно, зазначене у зустрічному позові.

Таким чином, за позивачем суд обґрунтовано визнав право власності на майно на загальну суму 50424,25 грн., а за відповідачем - 51899,69 грн.

Різниця у вартості присудженого майна складає 1475,44 грн. Таким чином суд для досягнення рівності часток у поділеному майні, правильно стягнув з відповідача на користь позивача 1/2 частку різниці (1475,44 грн.), а саме 737,72 грн.

Обраний судом першої інстанції варіант поділу майна є найбільш наближений із всіх можливих варіантів до поділу майна повністю у рівних частках в грошовому вираженні, різниця в сумах становить всього 737,72 грн., що менше 1% від загальної вартості поділеного майна (102323,94 грн.).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: