Справа № 628/4407/14-ц
Провадження № 2/628/221/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Куп'янський міськрайсуд

Харківської області

в складі: головуючого - Клімової С.В.

та секретаря - Бавики Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті .Куп'янську справу за позовом ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, 3-я особа: Куп'янська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту недійсним, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, 3-я особа: Куп'янська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина - квартира АДРЕСА_1, яка належала померлій на праві власності.

Приблизно з 1990 року і до смерті ОСОБА_3 - чоловіка померлої ОСОБА_2, позивачка постійно надавала їм обом побутові послуги. Між позивачкою та подружжям ОСОБА_2 була домовленість про те, що вони на ім'я позивачки залишать заповіт на квартиру. На початку грудня 2000 року чоловік померлої ОСОБА_2 повідомив, що в нотаріальній конторі укладений на ім'я позивачки заповіт на квартиру. Оскільки ОСОБА_2 потребувала особливого догляду, зважаючи на те, що страждала на психічний розлад у зв'язку з чим постійно була під наглядом лікаря - психіатра Куп'янської районної лікарні на лікувалася на стаціонарі у спеціалізованій лікарні м. Сватове Луганської області, після смерті чоловіка померлої, з 2008 року позивачка її згоди ОСОБА_2, стала постійно проживати у вказаній квартирі.

Після смерті ОСОБА_3, позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і при перевірці виявилося, що на ім'я позивачки відсутній заповіт і позивачка має право тільки на спадщину згідно ст..1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцями однією сім'єю не менш п'яти років.

Рішенням суду від 24.12.2014 року, встановлений факт сумісного проживання з січня 2008 року позивачки та ОСОБА_2

Після подачі заяви про прийняття спадщини, з'ясувалося, що 24.11.1993 року ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений Куп'янською державною нотаріально конторою відносно свого майна на користь держави.

Враховуючи те, що під час складання заповіту ОСОБА_2 страждала на психічний розлад, втрачала пам'ять, часто блукала по вулицям безцільно, були постійні випадки не сприйняття дійсних подій, деякі події сприймалися ОСОБА_2 неадекватно, позивачка звернулася до суду з наступним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що при складанні заповіту, нотаріус засвідчує особу, яка до нього звернулася, з'ясовує питання по поводу дієздатності цієї особи. Враховуючи те, що на час складання заповіту були відсутні будь-які данні які б спростовували цивільну дієздатність ОСОБА_2, а також враховуючи те, що позивачка не є тією особою яка має ставити питання про визнання заповіту недійсним, просить суд позов залишити без задоволення.

Представник 3-ї особи, Куп'янська державна нотаріальна контора Харківської області, до судового засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, не має заперечень по суті заявлених вимог.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поянили, що в будинку АДРЕСА_1 проживають більше 20 років. Знають ОСОБА_2 як жительку будинку. Підтвердили той факт, що ОСОБА_2 страждала на психічний розлад, неодноразово проходила курс лікування у психіатричній лікарні. Зазначили, що з часом захворювання ОСОБА_2 усугублялося, вона агресивно вела себе по відношенню до людей, залишала у квартирі відкритим газ. Жителі будинку неодноразово скаржилися до органів міліції на неадекватну поведінку ОСОБА_2 та просили її направити на примусове лікування до психіатричної лікарні. За життя чоловік ОСОБА_2 боявся її. Після смерті чоловіка, разом з ОСОБА_2 проживала позивачка, яка здійснювала за нею нагляд.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А також вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Так ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до довідки з відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції, чоловік ОСОБА_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявою, зареєстрованою Державним нотаріусом у книзі обліку спадкових справ від 25.11.2014 року за № 1358, підтверджено про прийняття позивачкою спадщини згідно ст..1264 ЦК України, після померлої ОСОБА_2. Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області 24.11.1993 року за р.№1-472, відповідно до якого ОСОБА_2 зробила розпорядження щодо передачі після її смерті на користь Держави, належну їй квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області 24.11.1993 року за р.№1-4729.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 24.12.2014 року встановлений факт фактичного проживання ОСОБА_1 з адресою: АДРЕСА_1, однією сім'єю з січня 2008 року по день смерті з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки за № 374 від 12.12.2014р., ОСОБА_2 з10.10.1991р. по 12.11.1991р. та з 14.06.1995 року по 19.07.1995 рік перебувала на лікуванні в Сватівській психіатричній лікарні .

Актом від 10.12.2014 року, який складено комісійно, та довідкою від 10.12.2014 року підтверджено, що позивачка з 2008 року по день смерті ОСОБА_2 проживала разом з нею і за власні кошти поховала ОСОБА_2 (а.с.6-9,44,56,10,11 ).

З медичної картки амбулаторного хворого на ім'я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_2 з квітня 1991 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра, визнана безстроково інвалідом 2 групи.

Медичними картками стаціонарного хворого за №№ 1283, 1377, 2005 підтверджений факт знаходження ОСОБА_2 на лікуванні в Сватівській психіатричній лікарні у жовтні 1991р., у червні 1993 та 1995 роках.

Згідно висновку судово - психіатричної експертизи за № 883 від 26.03.2015р. Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3,, далі мовою оригіналу «ОСОБА_2. по представленням данням с 1991 года страдала стойким хроническим психическим расстройством в виде шизофрении, параноидная форма, непрерывный тип течения (в т.ч. ответ на вопрос № 2 Определения).

По своему психическому состоянию ОСОБА_2. во время удостоверрения завещания 24.11.1993 года была не способна осозновать значение своїх действий и руководить ими». (а.с.71-75).

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Враховуючи те, що спірний заповіт порушує інтереси позивачки, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивачки є обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що в момент засвідчення на користь Держави заповіту, який був посвідчений Куп'янською державною нотаріальною конторою Харківської області 24 листопада 1993 року за реєстраційним № 4-729, ОСОБА_2 за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, у зв'язку з чим зазначений правочин підлягає визнанню недійсним.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215,240,241 ЦПК України, ст.16, 255, 1257 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, 3-я особа: Куп'янська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_2 на користь Держави, посвідчений Куп'янською державною нотаріальною конторою Харківської області 24 листопада 1993 року за реєстраційним № 4-729.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текс рішення виготовлений 09.04.2015 року.

Суддя Куп'янського міськрайонного суду С.В. Клімова