АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 752/18250/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4572/15
Головуючий у суді першої інстанції: Сальникової Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

1 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекас» про визнання недійсним договорів та звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску - 2012, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, 2012 року випуску, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_4.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску - 2012, укладений між ОСОБА_4 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Бекас».

Звернуто стягнення на автомобіль марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012 для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах визначених у договорі застави транспортного засобу №50004675 від 6 квітня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» збитки у сумі 9817 грн. 63 коп. та штраф у сумі 25005 грн. 38 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини, що мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 5 квітня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 50003928, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати останній кредиту у сумі 200 043,01 грн. строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою, для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, 2012 року випуску, а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути отримані кошти у повному обсязі. Зазначив, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку із чим виникла заборгованість.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача 299 927,60 грн.

6 квітня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5 у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено договір застави транспортного засобу № 50003928, відповідно до умов якого останньою надано позивачу у заставу вищезазначений транспортний засіб.

Зазначив, що заставлене майно в березні 2013 року відчужено на користь ОСОБА_6, який в свою чергу в березні 2013 року відчужив майно на користь ОСОБА_4, яка в серпні 2014 року відчужила автомобіль на користь ТОВ «Бекас».

Посилаючись на існування обтяження на відчужене майно, просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_6, договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_4, договір купівлі-продажу автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, укладений між ОСОБА_4 і ТОВ «Бекас». Також просив суд звернути стягнення на вищезазначений автомобіль для подальшого його продажу з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу №50004675 від 6 червня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 квітня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_5 укладено кредитний договір №50003928, відповідно до якого позивач зобов'язався надати останній кредиту у сумі 200 043,01 грн. строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою, для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, 2012 року випуску.

6 квітня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_5 у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладено договір застави транспортного засобу № 50003928, відповідно до умов якого останньою надано позивачу у заставу вищезазначений транспортний засіб.

Судом встановлено, що на момент укладення договорів купівлі-продажу предмету застави в Державному реєстрі обтяжень майна існували відомості про обтяження щодо автомобіля марки VW, модель Passat B7, НОМЕР_1, рік випуску 2012 (а.с.41-42).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача 299 927,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що заставлене майно в березні 2013 року відчужено на користь ОСОБА_6, який в свою чергу в березні 2013 року відчужив майно на користь ОСОБА_4, яка в серпні 2014 року відчужила автомобіль на користь ТОВ «Бекас».

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем, згідно ст. 388 ЦК України, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу заставленого майна, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент укладення договорів в Державному реєстрі обтяжень майна, існували відомості щодо обтяження спірного автомобіля.

Задовольняючи вимоги в частині звернення стягнення на заставлене майно, суд першої інстанції виходив з неможливості виконання рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року в рамках виконавчого провадження.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат у розмірі 9817 грн. 63 коп. та штраф у сумі 25005 грн. 38 коп. задоволені судом першої інстанції, оскільки через дії ОСОБА_5 виникло неправомірне відчуження предмету застави, що в подальшому і зумовило необхідність позивача звернутися до суду за захистом порушених прав. Рішення суду в цій частині в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо відсутності інформації про наявність обтяжень на автомобіль VW, модель Passat B7, кузов НОМЕР_1, рік випуску 2012, держномер НОМЕР_2, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи. Так, як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень майна є відомості про обтяження щодо автомобіля марки марки VW, модель Passat B7, НОМЕР_1, рік випуску 2012 (а.с.41-42).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття доводів відповідачів про відсутність відомостей про заборону відчуження предмету застави за номером його державної реєстрації, оскільки ідентифікуючими ознаками транспортного засобу є його номер кузову. Тому суд першої інстанції ґрунтовно не визнав наданий представником ОСОБА_7 витяг з Державного реєстру обтяжень належним і допустимим доказом.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції, звертаючи стягнення на заставне майно, не врахував наявність судового рішення, яким у задоволенні аналогічного позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_5 було відмовлено, оскільки судом встановлено, що даний позов заявлено позивачем з інших підстав - у зв'язку із неможливістю виконання рішення суду щодо стягнення кредитної заборгованості.

Колегія суддів не може погодитись і з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що апелянт є добросовісним набувачем, а право власності є непорушним, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на момент відчуження спірного автомобіля існувало обтяження щодо нього, відтак, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ТОВ «Бекас» не можуть бути визнані добросовісними набувачами автомобіля.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Таким чином, сам по собі факт реалізації предмета застави не припиняє зобов'язання боржника перед кредитором, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді