Справа № 180/452/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі
головуючого: судді Янжули О.С.
при секретарі: Гащук І.І.
з участю позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Валяйбаби Г.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності на квартиру він набув на підставі договору дарування від 30.10.2007 року. У його квартирі крім нього зареєстрована колишня дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Марганецького міського суду від 21.08.2012 року шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано. Відповідачі у належній йому квартирі не проживають з листопада 2012 року, вони переїхали жити до її батьків, а 19.06.2013 року виїхали за межі України. ОСОБА_3 з 2012 року участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує. Добровільно відповідач ОСОБА_3 знятися з реєстраційного обліку у квартирі відмовляється.
Просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1
Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце судового розгляду були повідомлені судом належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи у судовому засіданні визнала позовні вимоги частково, проти визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом не заперечувала, заперечувала проти визнання ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою.
Суд, вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
П.1 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідність ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.
У відповідність ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Позивач ОСОБА_1 ставить питання про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, але ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є малолітньою дитиною, та відповідно п. 2.3 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Оскільки відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі позивача разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4, тому вони не можуть бути визнані втратившими право користування житлом.
За таких обставин та в інтересах неповнолітньої дитини, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 224-228 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, - суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О. С. Янжула