Справа № 126/3951/14-ц Провадження № 22-ц/772/1212/2015Головуючий в суді першої інстанції Рудь О. Г.
Категорія 53 Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В. Голоти Л.О.

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 05 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання протиправними наказів про застосування дисциплінарних стягнень та їх скасування, стягнення понесених судових витрат, -

встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про визнання протиправними наказів про застосування дисциплінарних стягнень та їх скасування, стягнення понесених судових витрат.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що з лютого 2013 року він працює на посаді інженера-теплотехніка ДП «Укрспирт». Відповідно до наказів відповідача №304-к від 12.08.2014 року та №360-к від 24.09.2014 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за несвоєчасне та неякісне виконання службових обов'язків та порушення виконавчої дисципліни.Вважає зазначені вище накази такими, що підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушенням та просив визнати їх протиправними.

Крім того, позивач просив стягнути із відповідача на свою користь судові витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2500 грн.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 05 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази ДП «Укрспирт» №304-к від 12.08.2014 року та №360-к від 24.09.2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2

Не погодившись із рішенням сторони - позивач ОСОБА_2 та відповідач ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилаючись на неправильне судом норм процесуального права, просив скасувати рішення в частині вимог щодо стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення на його користь витрат на оплату правової допомоги.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому він просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 вимоги своєї апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити, проти апеляційної скарги відповідача заперечує.

Представник ДП «Укрспирт», що повідомлене в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням представника ДП «Укрспирт» Стешенка С.А. у відрядженні задоволенню не підлягає, так як відсутні письмові докази на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання. Крім того, відповідач є юридичною особою, яку в суді першої інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 та відхилення апеляційної скарги ДП «Укрспирт» з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає не повністю.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, з лютого 2013 року позивач ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ДП «Укрспирт» та займає посаду інженера-теплотехніка.

Наказом генерального директора ДП «Укрспирт» №304-к від 12.08.2014 року ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за несвоєчасне та неякісне виконання службових обов'язків. Підставою винесення зазначеного наказу стали службова записка керівника Бершадського МПД Стешенка С.А. від 31.07.2014 року та акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_2 від 31.07.2014 року. Відповідно до зазначеної службової записки інженер-теплотехнік ОСОБА_2. неодноразово ігнорував розпорядження керівника щодо виконання своїх посадових обов'язків та перешкоджає стабільній і ритмічній роботі котельні, що несе за собою нестабільну роботу всього виробництва.

Наказом генерального директора ДП «Укрспирт» №360-к від 24.09.2014 року ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за несвоєчасне та неякісне виконання службових обов'язків та порушення виконавчої дисципліни. Підставою для видання даного наказу стали службові записки керівника Бершадського МПД ДП «Укрспирт» Стешенка С.А. від 23.09.2014 року та 24.09.2014 року, із змісту яких вбачається, що інженер - теплотехнік ОСОБА_2 систематично не виконує свої посадові обов'язки, а також видав розпорядження про зупинку котельні, що могло б призвести до значних збитків підприємства, зокрема його зупинку та невиконання плану виробництва.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними та скасування наказів керівника підприємства про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани суд першої інстанції вірно виходив з того, що посилання посадових осіб підприємства на те, що діями позивача могли бути спричинені збитки є припущеннями та не можуть бути підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Так, в наказах про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності не зазначено, вимоги яких нормативно-правових чи локальних нормативних актів він порушив, в чому саме полягає невиконання службових обов'язків, та у який спосіб він порушив виконавчу дисципліну.

Крім того, судом вірно взято до уваги відсутність згоди профспілкового комітету, керівником якого є ОСОБА_2 на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Так, в частині першій статті 252 КЗпП України сформульоване загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

Частинами другою та третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Аналогічні роз'яснення містяться у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Як встановлено судом позивач ОСОБА_2 є керівником профспілкової організації Бершадського місця провадження діяльності ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт».

При цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення адміністрації підприємства перед накладенням дисциплінарного стягнення за згодою профспілкового комітету й вирішення профспілковим комітетом питання про надання чи ненадання згоди на притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем, суд, неправильно застосував процесуальний закон, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

Частиною першою статті 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Відповідно до положень частини 4 статті 42 ЦПК України документи, що посвідчують повноваження адвоката як представника, можуть також посвідчуватися ордером, який виданий відповідним адвокатським об'єднанням.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 47, 48 Постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано ст. 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі ІІІ Закону України від 02.06.2011 року № 3460-VІ «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору ( ст.12,42,56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріалами справи документально підтверджено, що адвокат Янчук В.М. на підставі ордера від 04 листопада 2014 року (а.с. 20) надавав правову допомогу позивачу ОСОБА_2 у даній цивільній справі, яка згідно із актом виконаної роботи (а.с.113) полягала у наступному: консультації та збиранні матеріалів (доказів) до позовної заяви; складанні позовної заяви; вивченні заперечень проти позову поданих відповідачем; участі у семи судових засіданнях.

Як вбачається з квитанцій N87 від 04.11.2014 року та №18 від 05.03.2015 року (а.с. 19, 114) позивач ОСОБА_2 здійснив оплату адвокатських послуг на загальну суму 2500 грн., що не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу.

За таких обставин колегія суддів вважає доведеним факт документального підтвердження витрат позивача, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, у сумі 2500 грн. і покладає обов'язок по його компенсації на відповідача.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Задовольнивши матеріально-правові вимоги позивача по спору, що виник з трудових правовідносин, суд першої інстанції не вирішив питання про стягнення з відповідача судового збору, від сплати якого позивача звільнено згідно із законом.

Частиною 3 статті 309 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, проте не вірно застосував процесуальний закон, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката й стягнення судового збору в дохід держави.

В інші й частині рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» відхилити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 05 березня 2015 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути із Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, а на користь держави - судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 80 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ МІхасішин І.В. /підпис/ Голота Л.О. Стадник І.М.