Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/6997/15-ц
Провадження № 2/644/2133/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова
у складі головуючого-судді: Маслова М. І.
при секретарі: Шпиця Л. В.
за участю представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Орджонікідзевський РВ у місті Харкові ГУ ДМС у Харківській області « про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням », -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просив визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі, з тих підстав, що відповідачі не мешкають у квартирі за місцем реєстрації з початку 2013 року без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, не приймають участі в утриманні та ремонті квартири, а реєстрація відповідачів заважає позивачу користуватися своєю власністю.
Відповідачі в суд не заявились, викликались налєжним чином. повідомлялись про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, при тому що були повідомлени через оголошення в газеті «Урядовий Кур»єр» позовні вимоги не оспорюють. Судові повістки, надіслані згідно адресної довідки на адресу реєстрації відповідача, повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача ОСОБА_1 проти заочного розгляду справи не заперечував.
Третя особа - представник Орджонікідзевського РВ у місті Харкові ГУ ДМС у Харківській області «про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - в суд не з»явився , в поданій заяві не заперечував розглядати справу у відсутності представника, в частини результата розгляду справи покладається на висновок суду.
За таких обставин суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші докази в їх сукупності суд, прийшов до наступного :
Позивач проживає та зареєстрований на підставі ордера в 3-х кімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_2, загальною площею 69,66 кв.м. житловою площею 66,7 кв.м.право власності на яку належить територіальній громаді і здобуто, як зазначено вище, правомірно, згідно з нормами діючого законодавства України.
З 2013 року по теперішній час тільки позивач сплачує вартість квартирної плати, та всі інші комунальні послуги по квартирі.
Суд вважає вказані обставини доведеними, оскільки вони підтверджуються наступними доказами:
- поясненнями сусідів позивача від 01.08.2015 року, які суд оцінює згідно ст. 64 ЦПК України в якості письмового доказу.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Стаття 13 ЦК України вказує, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Стаття 150 ЖК України вказує, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого мешкання так і для мешкання членів їх сімей й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм наміром.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 того ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 3 Закону України від 11.12.2003р. № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції; а місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Таким чином, реєстрація місця мешкання особи фіксує офіційне та фактичне місце проживання особи.
Залишення зареєстрованим місце мешкання відповідачів у квартирі суперечить вищенаведеним нормам закону та порушує права позивача.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 5,. 6, . 14, 15, . 30, 38, . 40, 42, . 44, 61, . 77, 80, 107, 110, 118-120, 158, . 169 п. 2, . 208, . 209, . 220, . 294, . 295 ЦПК України, ст. 33, 41 Конституції України ст. ст.13, 317, 319,. 321, 358, . 391, 392 ЦК України, ст. ст.150,157 Житлового кодексу України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному суді Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. І. Маслов