Справа № 456/808/15-ц
Провадження № 2-о/456/35/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про залишення заяви без розгляду/

05 березня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та факту спільного проживання зі спадкодавцем,

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 17.02.1997 р. згідно розпорядження №16 від 17.02.1997 р., в якому помилково вказано прізвище сина ОСОБА_3 ОСОБА_1 замість правильного ОСОБА_2 та по-батькові, замість Петрович Валерійович; факт спільного постійного проживання з сином ОСОБА_4 на момент його смерті 15.11.2009 р.

В судове засідання заявник та заінтересована особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст.256 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та факту спільного проживання зі спадкодавцем, слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст.3,11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зокрема, у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та факту спільного проживання зі спадкодавцем, заявник зазначає, що встановлення цих фактів їй необхідно з тією метою, що як спадкоємець першої черги за законом вона вправі претендувати на спадкове майно, що залишилось після смерті її сина ОСОБА_5

У звязку з наведеним, суд вважає, що у даному випадку виник спір про право, оскільки заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту не з метою захисту, виникнення, зміни або припинення її особистих прав, а з метою встановлення факту, який підлягає доказуванню при розгляді іншої справи та від установлення юридичного факту безпосередньо майнові права заявника не виникають, а існує лише спір про право на спадкування та на визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, який має розглядатися за правилами позовного провадження.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви, на вказане майно можуть претендувати і інші особи співвласники квартири АДРЕСА_1, які не зазначені заявником, як заінтересовані особи, і прізвище та по-батькові померлого сина заявника вказано в свідоцтві про право власності органом приватизації з порушенням закону і встановлення порушення слугує підставою для притягнення винних осіб до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та факту спільного проживання зі спадкодавцем немає та відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК України така заява підлягала залишенню без розгляду з роз'ясненням заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та факту спільного проживання зі спадкодавцем залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя ОСОБА_6