Провадження № 2/234/741/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання договору. (а.с.1-3)

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягав. (а.с.31)

У судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» Бикова М.А. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечувала. (а.с.33)

За вказаних обставин справу розглянуто судом у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно позову, 05.01.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав банківську картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 3600 грн. Позивач користувався вказаною карткою до серпня 208 року, коли банківську картку у нього було викрадено, у зв'язку з чим він вжив заходів для її заблокування. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що на даний час картки не має, послугами ПАТ КБ «Приватбанк» не користується та не має намірів правовідносини відновлювати, у зв'язку з чим звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору. ПАТ КБ «Приватбанк» відмовив йому у розірванні договору. пославшись на Умови та правила надання банківських послуг, згідно яким картрахунок може бути закритим на підставі заяви держателя або банк має право закрити картрахунок, повідомивши держателя. При цьому держатель повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути карту в банк, після чого обслуговування карти припиняється. Держатель повинен погасити всі види заборгованостей перед банком, в тому числі які виникли протягом 30 днів з моменту повернення картки. Банк закриває картрахунок в строк не раніше 30-ти днів з дня припинення обслуговування карти. ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує, що він (ОСОБА_1) має заборгованість за отримані банківські послуги. Однак рішенням Краматорського міського суду від 17.01.2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13.03.2014 року, в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено за строком позовної давності. Таким чином, на думку позивача ОСОБА_1 банк безпідставно відмовляється розірвати договір про надання банківських послуг від 12.02.2007 року, чим порушує його права. На підставі ст.651 ЦК України позивач просить суд визнати вказаний договір розірваним та зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» закрити картковий рахунок НОМЕР_1.

З наданих доказів вбачається наступне:

Згідно копії Договору б/н від 12.02.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, останньому була видана банківська картка «Універсальна» НОМЕР_1 з встановленим на ній кредитним лімітом в розмірі 3600 грн., зі сплатою за користування кредитом щомісячного платежі в розмірі 7% від суми заборгованості, базовою процентною ставкою 3% на місяць на залишок заборгованості, комісією за зняття коштів через банкомат, погашення по кредиту повинно проводитися з 1 по 25 число кожного місяця. (а.с.4)

Зазначена копія договору представлена позивачем не в повній редакції, не містить його підпису та реквізитів сторін при підписанні, не містить Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів, які є невід'ємною частиною даного правочину, оформленого на підставі ст.634 ЦК України у вигляді договору приєднання.

Згідно копіям заяв від 17.01.2014 року та від 26.04.2014 року (а.с.5, 8) ОСОБА_1 звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою про розірвання Договору та закриття картрахунку НОМЕР_1.

Як вбачається з наданих позивачем копії листів ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.6, 7), лист банка від 24.01.2014 року є відповіддю за звернення ОСОБА_1 від 23.01.2014 року, лист банка від 25.01.2014 року є відповіддю за звернення ОСОБА_1 від 24.01.2014 року, тобто не має відношення до вищевказаних заяв позивача від 17.01.2014 року та від 26.04.2014 року про розірвання договору (а.с.5, 8), а також не містять в своєму змісті посилання на правовідносини щодо конкретного договору від 12.02.2007 року та картрахунку НОМЕР_1.

Таким чином не можна вважати, що наведені листи банка від 24.01.2014 року та від 25.01.2014 року мають відношення до даної цивільної справи.

На заяву ОСОБА_1 від 26.04.2014 року про розірвання Договору по картці «Універсальна» НОМЕР_1 від 12.02.2007 року (а.с.8) представлена письмова відмова ПАТ «КБ «Приватбанк», викладена у листі від 05.05.2015 року (а.с.9) Дана відмова обґрунтована посиланням на ст.ст.628, 629, 1054 ЦК України щодо обов'язковості договору для його сторін, зокрема для позичальника - по поверненню кредиту та відсотків. Банк зазначає, що договір буде розірвано у випадку повного погашення заборгованості за ним, а також по нарахованим штрафним санкціям.

В підтвердження відсутності кредитної заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» позивачем ОСОБА_1 надані копії судових рішень (а.с.11-14).

Однак, як вбачається з копії рішення Краматорського міського суду від 17.01.2014 року та ухвали апеляційної інстанції від 13.03.2014 року, останні стосуються спору між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 з приводу Договору б/н від 05.01.2007 року про надання ОСОБА_1 05.01.2007 року платіжної картки з певним кредитним лімітом, по якій утворилася заборгованість, яка пропонувалася банком до стягнення за рішенням суду.

Таким чином не можна вважати, що наведені судові рішення мають відношення до Договору по картці «Універсальна» НОМЕР_1 від 12.02.2007 року, оскільки договори мають різні дати укладання - від 05.01.2007 року та від 12.02.2007 року, тобто є різними правочинами; в судових рішеннях, на які посилається позивач, не зазначається про картрахунок НОМЕР_1, щоб хоча б таким чином вказані судові рішення можна було б зв'язати зі справою, що зараз розглядається судом.

Згідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

На підставі наведеного суд вважає, що в задоволені позову ОСОБА_1 про розірвання Договору б/н від 12.02.2007 року та закриття картрахунку НОМЕР_1 слід відмовити через його необґрунтованість, оскільки позивачем не доведені умови договору, зокрема які регулюють його розірвання; позивачем не доведено чи має місце істотне порушення договору іншою стороною та в чому воно полягає; чи має місце одностороння відмова від договору у повному обсязі або частково, зокрема - чи має місце одностороння відмова від договору з боку банку при відсутності заборгованості з боку позивача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з відмовою в задоволені позову, судовий збір (а.с.18) позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.651 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про розірвання договору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Марченко