У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою Біляївського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області, про встановлення факту усиновлення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на окрему ухвалу апеляційного суду Одеської області від 9 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Біляївський міжрайонний прокурор Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною заявою, просив встановити факт усиновлення ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати її батьком - ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_6

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням державної адміністрації м. Тирасполя Придністровської Молдавської Республіки від 12 травня 1997 року надано подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дозвіл на усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 з наданням їй прізвища «ОСОБА_3», імені та по батькові «ОСОБА_3».

На підставі зазначеного рішення зроблено відповідний актовий запис у Тираспольському міському відділі цивільного стану Придністровської Молдавської Республіки та видано свідоцтво про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Тираспольським відділом реєстрації актів цивільного стану Придністровської Молдавської Республіки надано витяг з актового запису про усиновлення дитини та підтверджено факт її усиновлення.

Відповідно до свідоцтва Міністерства юстиції Республіки Молдова від 19 червня 2014 року № 506, зазначені актові записи не можуть бути підтверджені, оскільки Придністровська Молдавська Республіка є невизнаною республікою та її акти не мають юридичної сили за її межами. Ураховуючи, що усиновлення в Україні здійснюється судом, то вказане рішення державної адміністрації м. Тирасполя Придністровської Молдавської Республіки не може підтвердити відомості про батька та матір дитини.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 серпня 2014 року в задоволенні заяви відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 9 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви з інших підстав.

Виявивши порушення норм процесуального права, допущені суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_5 під час розгляду справи 19 серпня 2014 року, апеляційним судом Одеської області постановлено окрему ухвалу, яку направлено голові Біляївського районного суду Одеської області для вжиття відповідних заходів.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати окрему ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи окрему ухвалу, апеляційний суд дійшов висновку, що розгляд справи у відкритому судому засіданні не виключав вірогідності того, що в залі судового засідання могли бути присутні особи, які знають ОСОБА_3 та які за законом не попереджаються судом про заборону розповсюдження таємниці усиновлення. Розгляд справи у відкритому судовому засіданні не відповідав вимогам процесуального закону.

Із висновками суду апеляційної інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 320 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених статтею 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд може також постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які не є підставою для скасування рішення чи ухвали суду першої інстанції

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Із матеріалів справи вбачається, що в липні 2014 року Біляївський міжрайонний прокурор Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт усиновлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_6, та визнати її батьком - ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_6 У заяві Біляївський міжрайонний прокурор Одеської області зазначав, що дитині не відомо про факт її усиновлення, тому розгляд справи необхідно проводити без її участі.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЦПК України розгляд справ у всіх судах проводиться усно і відкрито. Закритий судовий розгляд допускається у разі, якщо відкритий розгляд може привести до розголошення державної або іншої таємниці, яка охороняється законом, а також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, з метою забезпечення таємниці усиновлення, запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя осіб, які беруть участь у справі, або відомостей, що принижують їх честь і гідність.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюється главою 6 розділу IV ЦПК України, а розгляд справ про усиновлення - главою 5 розділу IV ЦПК України.

Отже, зазначені справи є самостійними категоріями справ, які розглядаються в окремому провадженні та мають свої особливості розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 226 СК України дитина, яка усиновлена, має право на таємницю, в тому числі і від неї самої, факту її усиновлення.

Частиною 1 статті 228 СК України визначено, що особи, яким у зв'язку з виконанням службових обов'язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов'язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦПК України для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні.

Біляївський міжрайонний прокурор Одеської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту її усиновлення, посилаючись на ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Главою 6 розділу IV ЦПК України не передбачено розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у закритому судовому засіданні.

Главою 5 розділу IV ЦПК України (ст. 254) визначено розгляд справи про усиновлення в закритому судовому засіданні для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, установлених СК України.

Оскільки закритий судовий розгляд у справі про встановлення факту усиновлення допускається за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, а в матеріалах справи відсутні такі клопотання, то в апеляційного суду не було передбачених процесуальним законом підстав для постановлення окремої ухвали щодо судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_5.

З огляду на викладене, висновок суду апеляційної інстанції про порушення суддею ОСОБА_5 цивільного процесуального закону є необґрунтованим та не відповідає ст. ст. 211, 320 ЦПК України, тому окрема ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Окрему ухвалу апеляційного суду Одеської області від 9 грудня 2014 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: О.В. Кадєтова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник