АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія
10 грудня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік грудень 10 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про розірвання договору, повернення депозитного вкладу та суми нарахованих відсотків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання договору та повернення депозитного вкладу, посилаючись на те, що 12 лютого 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» /далі по тексту ПАТ КБ «Приватбанк»/ укладено договір банківського вкладу (депозиту) № SAMDNWFD400 на суму 13 000 доларів США, строком до 366 днів по 12.02.2015 року включно.

Квитанцією банку про внесення готівки підтверджено факт внесених позивачкою коштів у розмірі 13 000 доларів США.

Пунктом 9 договору, як позивачці, так і ПАТ КБ «Приватбанк» надано право достроково розірвати укладений договір, за умови повідомлення про це один одного за два банківських дні до дати розірвання договору.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що на її вимогу розірвати договір, відправлену на адресу банку 16.02.2015 року , їй було відмовлено і наразі ПАТ КБ «Приватбанк» фактично заблокував депозитний рахунок, оскільки про нього немає жодних даних в системі «Приват24», позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання договору, повернення депозитного вкладу та суми нарахованих відсотків відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча через свого представника ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Відмовляючи у задоволенні позовних ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з ненадання позивачкою жодного належного та допустимого доказу на підтвердження договірних відносин з ПАТ КБ «Приватбанк» та внесення позивачкою грошових коштів на рахунок вказаної банківської установи.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного зясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі.

Відповідно частині 1 статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу складається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 1003 року за № 1172/8493, пункту 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу III «Касові операції банків з клієнтами», Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2014 року між позивачкою ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» дійсно було укладено договір № SAMDNWFD400 на суму 13 000 доларів США, строком до 366 днів по 12.02.2015 року включно.

Відповідно до умов укладеного договору та згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» на відкритий зазначеною банківською установою рахунок позивачкою внесено 13 000 доларів США /а.с. 5 6/.

В послідуючому, на виконання умов укладеного між сторонами договору, ПАТ КБ «Приватбанк» за двома квитанціями від 22 вересня 2014 року позивачці було частково сплачено відсотки у розмірі 99 доларів США /а.с. 14/.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що відповідно до положень статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ; за частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і що судом першої інстанції належним чином не було прийнято до уваги, рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення на її користь суми вкладу у розмірі 13 000 доларів США та відсотків за період з 12.02.2014 року по 12.02.2015 року у розмірі 10 % річних від суми вкладу, що з врахуванням виплачених відсотків у сумі 99 доларів США, становить 1 201 доларів США, а всього 14 201 долар США.

Оскільки при зверненні з позовом до суду позивачка ОСОБА_2 за Законом України «Про захист прав споживачів» була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави у відповідності до положень статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», розмір якого на день ухвалення рішення по справі складає 3 253 гривень 88 копійок /із розрахунку курсу долара до гривні 22.913 х 14 201 = 325 387,51 грн. , з яких 1 % становить 3 253,88 грн/.

Що стосується доводів Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» щодо неможливості здійснення банківської діяльності на окупованій території АР Крим та міста Севастополя , та що у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян і правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина покладається на Російську Федерацію, як на державу окупанта, відповідно до норм і принципів міжнародного права, то вони не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки позивачка є громадянкою України, яка зареєстрована з 17.09.2015 року та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, і невиконання Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», як стороною по договору своїх зобовязань щодо своєчасного та належного повернення банківського вкладу, є порушенням умов договору.

Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 і посилання ПАТ КБ «Приватбанк» на те, що договір, який позивачка надала на обґрунтування своїх вимог, не містить оригінального підпису відповідальної особи банку та «мокрого» відбитку печатки банку, оскільки факт укладення такого договору та внесення позивачкою грошових коштів на рахунок банківської установи, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» не спростовано.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п. 1,3 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року по справі скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 грошову суму за договором № SAMDNWFD400 (Вклад «Стандарт») від 12.02.2014 року у розмірі 13 000 доларів США, а разом з відсотками за вказаним договором за період з 12.02.2014 року по 12.02.2015 року з розрахунку 10% річних 1 201 долар США, всього 14 201 долар США.

Договір, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» № SAMDNWFD400 (Вклад «Стандарт») від 12.02.2014 року розірвати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір на користь держави у розмірі 3 253 гривень 88 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :