Справа № 346/2584/14-ц
Провадження № 22-ц/779/778/2015
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Беркій О.Ю.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Великокам'янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції та Управління держземагенства, про визнання незаконними та скасування рішень Великокам»янської сільської ради Коломийського району, визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов'язання скасування рішення про реєстрацію прав на земельну ділянку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що позивачу ОСОБА_4 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1. Оскільки за цим господарством рахувалася земельна ділянка розміром 0,50 га, якою позивач ОСОБА_4 користувався тривалий час, рішенням Великокам'янської сільської ради №49-111/2010 від 30 січня 2011 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації на цю ділянку із землеустрою, що передається йому у приватну власність. Цим рішенням йому передавалося 0,08 га земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями і спорудами та 0,42 га - для ведення особистого селянського господарства.

У той час відповідач ОСОБА_3, яка проживає поруч із вказаним господарством позивача, у жовтні 2010 року самочинно на частині спірної ділянки проклала каналізаційну мережу, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності та зобов'язано ліквідувати прокладене.

Згодом, 01 липня 2011 року, рішенням Великокам'янської сільської ради №124-V/2011 земельну ділянку площею 0,0720 га, яка була у користуванні позивача ОСОБА_4 вирішено розділити між ним та відповідачем ОСОБА_3 порівну - по 0,0360 га кожному, та надано дозвіл позивачу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказаною площею для ведення особистого селянського господарства.

Не погодившись із таким рішенням сільської ради позивач звернувся до суду із позовом і вказане рішення сільської ради було скасовано 22 серпня 2013 року.

В подальшому ОСОБА_4 подарував вказаний вище житловий будинок позивачу ОСОБА_2, що зумовило у свою чергу перехід у власність останньої спірної земельної ділянки.

04 жовтня 2013 року Великокам'янська сільська рада своїм рішенням надала дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні.

У процесі виконання цього рішення сільської ради ОСОБА_2 дізналася, що частина земельної ділянки, що є у її користуванні вже приватизована відповідачем ОСОБА_3 на підставі рішення Великокам'янської сільської ради № 123-V/2011 від 01 липня 2011 року, яким поділено земельну ділянку площею 0,0720 га між позивачем ОСОБА_4 та відповідачкою Денис у рівних частках.

Позивачі зазначали, що даний поділ земельних ділянок було здійснено двома аналогічними рішеннями сільської ради №123-V/2011 та 124-V/2011 від 01 липня 2011 року. Тоді коли останнє рішення було скасовано у судовому порядку, то про наявність рішення №123-V/2011, на підставі якого ОСОБА_3 і приватизувала спірну земельну ділянку, позивачам відомо не було, його копію не було надано і на відповідний адвокатський запит.

Також зазначали, що рішенням сільської ради №340-ХVІ/2013 від 04 жовтня 2013 року, тобто в той самий день коли надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0360 га, тобто частини ділянки, що перебуває у користуванні позивачки ОСОБА_2

14 січня 2014 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0360 га у Реєстраційній службі Коломийського міськрайонного управління юстиції.

Позивачі вважають, що сільська рада безпідставно зменшила розмір земельної ділянки, яким фактично здійснював користування спочатку позивач ОСОБА_4, а потім ОСОБА_2, та наголошують, що відповідач приватизувала спірну ділянку на підставі рішень сільської ради, які є незаконними.

Посилаючись на наведене, просили визнати незаконними та скасувати рішення сільської ради №123-V/2011 від 01 липня 2011 року та №340-ХVІ/2013 від 04 жовтня 2013 року. Також просили зобов'язати Реєстраційну службу Коломийського міськрайонного управління юстиції скасувати рішення про державну реєстрацію прав за відповідачкою ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку площею 0,0360 га.

У процесі судового розгляду позивачі збільшили розмір позовних вимог і просили також визнати недійсним свідоцтво про право власності від 15 січня 2014 року на спірну земельну ділянку, що було видане ОСОБА_3 і зобов'язати скасувати рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На дане рішення позивачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, апелянти зазначають, що суд не дав оцінки добутим доказам та не навів оцінки їх неприйняття. Суд в рішенні зазначив, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2013 року визнано незаконним рішення Великокам'янської сільської ради №124-V/2011, рішення ж №123-V/2011 - аналогічне, ним ділиться одна і та ж земельна ділянка, між тими самими сторонами. Отже, з приводу однієї і тієї ж земельної ділянки, було прийнято два рішення, за різними номерами, одне видано ОСОБА_4, а друге - ОСОБА_3, при цьому позивачу нічого не було відомо за рішення №123-V/2011. Рішення №124 було визнано судом незаконним, а у задоволенні позову про визнання незаконним аналогічного рішення №123 відмовлено, що, на думку позивача, суперечить вимогам ст.61 ЦПК України.

Вважають помилковим висновок суду про те, що рішенням Великокам'янської сільської ради від 01 липня 2011 року спірну земельну ділянку площею 0,0720 га розділено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по половині, 0,360 га кожному, оскільки, насправді, площа спірної земельної ділянки менша і становить 0,0673 га, що підтверджується збірним кадастровим планом та встановлено вищезазначеним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2013 року.

Також стверджують, що суд не взяв до того, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, викладених у ній.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити, зазначивши, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що при переході права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами від позивача ОСОБА_4 до позивачки ОСОБА_2, не відбулося переходу до останньої права користування спірною земельною ділянкою, оскільки позивач ОСОБА_4 таким правом не володів.

Однак погодитись за таким висновком суду не можна

Апеляційним встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 проживали у господарствах, які знаходилися по сусідству, а саме у АДРЕСА_1.

Згідно з даними по господарської книги №7 за господарством позивача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1) протягом 1986-1989 років рахувалося 0,50 га земельної ділянки, у 1990 році - 0,51 га. За господарством відповідачки ОСОБА_3 рахувалося 0,25 га землі (а.с.44,45).

Рішенням Великокам'янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області прийнято рішення №49-111/2010 від 30 січня 2011 року, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка передається у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,08 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,42 га, які знаходяться в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 29 червня 2011 року звернулися до Великокам'янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області із заявами про виділення їм у користування земельної ділянки у розмірі 0,07 га з метою подальшого узаконення цього права (а.с.37,38).

Рішеннями Великокам'янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 123-У/2011 та 124-У/2011 від 01 липня 2011 року було розділено спірну земельну ділянку, площею 0,0720 га, що у АДРЕСА_1, між позивачем ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3, вздовж, пополовині - по 0,0360 га кожному (а.с.9, 10).

На підставі рішення № 123-У/2011 відповідачка ОСОБА_3 виготовила проект землеустрою виготовила, що підтверджується копіями даного документа, які містяться при матеріалах справи.

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Великокамянської сільської ради від 01 липня 2011 року № 124-V/2011 про розподіл земельної ділянки 0,0720 га між ним та відповідачкою.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2013 року визнано незаконним та скасовано рішення Великокамянської сільської ради від 01 липня 2011 року № 124-V/2011.

Позивач ОСОБА_4 подарував позивачу ОСОБА_2 будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 і відповідно до ст.120 ЗК України в користування ОСОБА_2 перейшла земельна ділянка, яка була в користуванні ОСОБА_4.(а.с.39-40, т.2).

Рішенням Великокам'янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 333-ХУІ/2013 від 04 жовтня 2013 року задоволено вказану заяву позивачки ОСОБА_2 та вирішено надати їй дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що у АДРЕСА_1 : орієнтовною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також орієнтовною площею 0,2500 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.8).

Того ж дня, 04 жовтня 2013 року, Великокам»янська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області прийняла рішення за № 340-ХУІ/2013, яким затвердила проект землеустрою, щодо відведення із земель комунальної власності, земельної ділянки площею 0,0360 га. та надання її у власність відповідачці Денис для ведення особистого селянського господарства (а.с.7).

На даний час відповідачка Денис зареєструвала право власності на вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується даними свідоцтва про право власності від 15 січня 2014 року, індексний номер 16189791, даними витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16190022 від 15 січня 2014 року, даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 31 грудня 2013 року (а.с. 110- 112).

Не можна погодитись із висновком суду про те, що рішенням Великокамянської сільської ради від 01 липня 2011 року розділено спірну земельну ділянку 0,0720 га між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по половині, 0,360 га кожному, оскільки спірна земельна ділянка по площі менша, що підтверджується збірним кадастровим планом(а.с.118), із якого вбачається, що площа спірної земельної ділянки становить 0,0673 га. Таким чином половина земельної ділянки менша, ніж 0,0360 га, і саме таку площу земельної ділянки передано у власність ОСОБА_3, тому позивачам залишається менша площа земельної ділянки, ніж це було зазначено у рішенні Великокам'янської сільської ради. Однак суд не мотивував, чому він не прийняв до уваги збірний кадастровий план, що суперечить вимогам ст.212 ЦПК України, частиною 4 якої передбачено, що результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2013 року(а.с.11-12) встановлено, що рішення Великокамянської сільської ради № 124-У/2011 р. про поділ земельної ділянки є незаконним і суперечить чинному законодавству, так як рішенням №49-ІІІ/2010 від 30 січня 2011 р. питання щодо належності спірної земельної ділянки вже було вирішено, а тому всупереч законодавству прийняла ще одне рішення щодо однієї земельної ділянки.

Рішенням № 123-У/2011 було поділено земельну ділянку, яку вже ділили рішенням № 124-У/2011, а тому воно теж незаконне і підлягає скасуванню.

Таким чином, права позивачів було порушено, а тому вони згідно ст.3 ЦПК України мають право на звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Вищенаведене залишилось поза увагою суду, а тому він дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,0360 га кадастровий номер НОМЕР_2 на підставі незаконного рішення № 123-У/2011 від 01 липня 2011 p., а тому не було підстав затверджувати проект відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,0360 га і рішення № 340-ХУІ/2013(а.с.7) теж є незаконним.

Із довідки Управління Держземагенства у Коломийському районі видно, що Реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції зареєструвала на праві власності за ОСОБА_3 земель ну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1: 01:002:0015, площею 0, 0360 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. Оскільки реєстрація проведена на підставі незаконних актів органу місцевого самоврядування, то дану реєстрацію слід скасувати.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 26 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати рішення Великокам'янської сільської ради №123-У/2011 від 01 липня 2011 року про розподіл земельної ділянки площею 0,0720 га між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про дачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0360 га для ведення особистого селянського господарства та рішення №340-ХУІ/2013 від 04 жовтня 2013 року про затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0360 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0360 га для ведення селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.В. Пнівчук

О.Ю. Беркій