Справа № 357/2849/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він проживає по АДРЕСА_1, згідно з договором від 23.09.2009 року про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, який укладено з відповідачем, є споживачем вказаних послуг, КП «Білоцерківтепломережа» надає послуги, але при цьому допускає грубі порушення умов договору, діючого законодавства України, його прав як споживача, а саме: нарахування плати за послуги з централізованого опалення в жовтні-грудні 2014 року, січні 2015 року проведено згідно з нормами споживання без урахування показників загальнобудинкового засобу обліку тепла; розпломбування загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії без попередження його власників /мешканців будинку/ з подальшою підробкою акту розпломбування лічильника теплової енергії; зняття показань будинкового засобу обліку в січні 2015 року проведено за відсутності представника споживачів /старшого будинку/; надання платіжних документів по сплаті за послуги, які не відповідають вимогам діючого законодавства; ігнорування його звернень з претензіями щодо виявлених порушень; ігнорування вирішення питань, порушених в наданих відповідачу актах-претензіях. Позивач просив суд зобов'язати відповідача усунути порушення прав споживача послуг буд. 30 по вулиці Східній, а саме: спільно з ним , як старшим будинку /представником споживачів/, всім мешканцям будинку зробити перерахунок розміру плати за послуги з централізованого опалення в жовтні-грудні 2014 року, січні 2015 року, враховуючи показники загальнобудинкового лічильника тепла; знімати показання загальнобудинкового лічильника теплової енергії в присутності представника споживачів /старшого будинку/; надавати рахунки за житлово-комунальні послуги у відповідності до ч.4 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.2 ст.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, з урахуванням вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані з інформаційним забезпеченням суду.

В судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд зобов'язати відповідача усунути порушення його прав як споживача послуг, а саме: зробити перерахунок розміру плати за послугу з централізованого опалення його квартири в жовтні-грудні 2014 року, січні 2015 року, враховуючи показники загальнобудинкового лічильника тепла; знімати показання будинкового лічильника теплової енергії в присутності представника споживачів /старшого будинку/; надавати йому первинні документи /рахунки/ щодо здійснених по відношенню до нього господарських операцій з надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, які б відповідали ч.4 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.2 ст.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, листу від 09.07.2007 року № 31-34000-20-4579/4800 Мінфіну України «Щодо документального оформлення операцій з виконання робіт та/або надання послуг», наказу Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», наказу Мінфіну СРСР від 29.07.1983 року № 105, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із зазначенням наступних обов'язкових реквізитів: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; показники загальнобудинкового лічильника теплової енергії; загальна опалювальна площа будинку; загальна опалювальна площа квартири; тариф; показники квартирного лічильника гарячої води; тариф; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що позивач не звертався до відповідача у визначеному законом порядку з приводу надання неякісних послуг або їх ненадання, в жовтні-листопаді 2014 року мешканцям будинку по АДРЕСА_1, в т.ч. і позивачу, розрахунок оплати за послуги з централізованого опалення було проведено за нормами споживання, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, оскільки будинковий лічильник теплової енергії перебував на періодичній повірці, з грудня 2014 року плата за вказані послуги проводиться згідно показників теплового лічильника. Плата за надані відповідачем послуги вноситься споживачем на підставі квитанцій, які оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, позивач на законодавчому рівні є фізичною особою /споживачем/, а тому відносини між ним та відповідачем регулюються договором та вказаними вище нормативно-правовими актами.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, зареєстрований і постійно проживає за вказаною адресою, що сторонами в суді не заперечується.

На виконання вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м.Біла Церква є КП "Білоцерківтепломережа", що слідує з копії цього рішення /а.с.57/.

З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2009 року між позивачем /споживач/ та КП БМР «Білоцерківтепломережа» /виконавець/ укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, який діє по даний час, що слідує з копії цього договору /а.с.10-11/.

Згідно п.1 договору виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Приписами ст.32 вказаного Закону, п.20 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п.12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до КП «Білоцерківтепломережа» щодо вирішення питання про прийняття на баланс підприємства будинкового лічильника тепла «СІА-2000», встановленого в будинку по АДРЕСА_1 , який було придбано за кошти мешканців будинку, що слідує з копії даної заяви /а.с.58/.

09.10.2014 року комісією у складі представника КП «Білоцерківтепломережа» та представника споживачів ОСОБА_1 проведено обстеження вузла обліку теплової енергії вказаного будинку та виявлено, що обчислювач «СІА-2000» заводський номер 20010033 розпломбований на повірку в липні 2014 року майстром ЖЕК № 7 , обчислювач потребує заміни елементу живлення та державної повірки всього вузла обліку теплової енергії, про що складено відповідний акт, який підписано в т.ч і позивачем по справі /а.с.13/.

10.10.2014 року складено акт прийому-передачі будинкового приладу обліку тепла від мешканців житлового будинку по АДРЕСА_1 на баланс КП «Білоцерківтепломережа» на виконання рішення Білоцерківської міської ради від 20.06.2013 року № 1008-43-VI /а.с.12/.

Отже, на момент передачі лічильник теплової енергії був розпломбований та не пройшов періодичної державної повірки.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

За ст.17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Отже, застосовувати лічильник теплової енергії як засіб вимірювальної техніки, можливо за умови його державної повірки.

На необхідність періодичної повірки засобів обліку води і теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, вказується і п.15 вищенаведених Правил та в п.13 укладеного між сторонами договору.

Згідно копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 07.11.2011 року, виданого ДП «Київоблстандартметрологія» /а.с.60/, теплолічильник «СІА-2000» № 20010033 визнано придатним до застосування, дане свідоцтво було чинне до 07.11.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що наступну чергову повірку лічильника тепла в будинку по АДРЕСА_1 проведено 18.11.2014 року, що стверджується копією свідоцтва № Т-065-14 /а.с.61/, яке є чинним до 18.11.2016 року.

Відповідно до акту пломбування приладів обліку теплової енергії № 7 /а.с.62/, з 01.12.2014 року включено в роботу вузол обліку теплової енергії в будинку по АДРЕСА_1.

Отже, в період жовтень -листопад 2014 року КП «Білоцерківтепломережа» проводило нарахування мешканцям будинку по АДРЕСА_1 за послуги з опалення за нормами споживання, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 06.06.2014 року № 650 та від 17.10.2014 року № 146, оскільки будинковий лічильник теплової енергії в цей час ще не пройшов періодичну державну повірку, починаючи з 01.12.2014 року плата за вказані послуги нараховується мешканцям будинку згідно показників лічильника теплової енергії, підтвердженням чого є акти про використану теплову енергію за грудень 2014 року, січень 2015 року, складені представником КП «Білоцерківтепломережа» та представником КП ЖЕК № 7, як балансоутримувача будинку /а.с.63-64/; наданий представником відповідача розрахунковий лист позивача за жовтень -грудень 2014 року, січень 2015 року /а.с.71/.

З врахуванням наведеного суд вважає необґрунтованими посилання позивача на неправильність нарахування відповідачем оплати за послуги з централізованого опалення за жовтень-грудень 2014 року, січень 2015 року, оскільки нарахування оплати за вказані послуги проведено за нормами споживання в той період, коли лічильник теплової енергії не пройшов періодичної повірки, та за показаннями цього приладу обліку після його державної повірки.

Відповідно до п.15 зазначених вище Правил, періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

Але, як встановлено судом і вказано вище, чергову повірку лічильника тепла в будинку по АДРЕСА_1 необхідно було провести ще в листопаді 2013 року, доказів того, що мешканці будинку зверталися з цього приводу до виконавця послуг, суду не надано, прилад обліку передано на баланс КП «Білоцерківтепломережа» тільки з 10.10.2014 року, тобто, приймати до уваги показання засобу обліку за попередній опалювальний період в даному випадку також неможливо.

Крім того, необґрунтованими є твердження позивача стосовно того, що саме відповідач несе відповідальність за повірку приладу обліку, оскільки за положеннями п.9 Правил за рахунок виконавця проводиться періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку, а не будинкових засобів обліку.

Не приймаються судом до уваги і посилання позивача на те, що зняття показань приладу обліку теплової енергії в грудні 2014 року, січні 2015 року проведено без його участі, як представника споживачів /відповідального по будинку/, а тому ці показання викликають у нього сумнів.

За приписами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А позивачем не надано жодних доказів на спростування розрахунків відповідача та стосовно того, що показання приладу обліку теплової енергії не відповідають дійсним показанням цього приладу.

Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цим правам споживача кореспондує обов'язок виконавця забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини /ст.21 Закону/.

Згідно п.15 укладеного між сторонами договору, у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець здійснює перерахунок розміру плати згідно Правил.

Як вбачається із заяв позивача, актів-претензій /а.с.18-29/, він не вказує на те, що виконавцем надавалися неякісні послуги або не надавалися взагалі, не звертається до виконавця про перерахунок оплати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

А тому жодних передбачених законодавством підстав для зобов'язання відповідача провести перерахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення за жовтень -грудень 2014 року, січень 2015 року судом не встановлено.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача знімати показання загальнобудинкового лічильника теплової енергії в присутності представника споживачів /старшого будинку/, то суд виходить з наступного.

В п.14 Правил передбачено, зокрема, що показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності

постачальника та представника споживачів.

Як було встановлено судом, після прийняття на баланс КП «Білоцерківтепломережа» приладу обліку теплової енергії в будинку № 30 по вулиці Східній, показання цього приладу знімалися представником виконавця один раз на місяць в присутності представника житлово-комунальної організації, яка є балансоутримувачем будинку, що не заборонено діючим законодавством.

Представник відповідача в судовому засіданні вказувала на те, що виконавець послуг не чинить жодних перешкод щодо участі особи, уповноваженої від мешканців будинку, у знятті покзань будинкового засобу обліку тепла.

Належних доказів того, що виконавець послуг чинить такі перешкоди, суду не надано.

Крім того, позивач не вказує на те, які ж саме його права як споживача послуг, було порушено виконавцем в даному випадку, коли показання приладу обліку знято виконавцем в присутності предстаавника балансоутримувача будинку, тоді як за ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач також просить суд зобов'язати відповідача надавати йому первинні документи /рахунки/ щодо здійснених по відношенню до нього господарських операцій з надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, які б відповідали ч.4 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.2 ст.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, листу від 09.07.2007 року № 31-34000-20-4579/4800 Мінфіну України «Щодо документального оформлення операцій з виконання робіт та/або надання послуг», наказу Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», наказу Мінфіну СРСР від 29.07.1983 року № 105, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із зазначенням наступних обов'язкових реквізитів: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; показники загально будинкового лічильника теплової енергії; загальна опалювальна площа будинку; загальна опалювальна площа квартири; тариф; показники квартирного лічильника гарячої води; тариф; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

За положеннями ст.32 цього Закону, у платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

Згідно п.20 вказаних вище Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного

документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Отже, вказаними правовими нормами не визначено обсяг обов'язкової інформації, яка має бути зазначена виконавцем в платіжному документі на оплату послуг.

Але, як вбачається з копій квитанцій на оплату послуг з теплопостачання, наданих позивачем /а.с.17/, в цих квитанціях виконавець зазначає ті графи, які передбачені вищенаведеними нормативно-правовими актами, що безпосередньо визначають основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання житлово- комунальних послуг.

Позивач посилається на те, що квитанція на оплату послуг має відповідати всім вимогам первинних документів, які фіксують факт здійснення господарських операцій.

За ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст.9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру

господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської

операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Але Законом «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» регулюються питання методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності, саме цим Законом визначено національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Квитанція на оплату житлово-комунальних послуг не є тим первинним документом, які слугують підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, це платіжний документ, на підставі якого споживачем вноситься плата за надані йому послуги.

А тому суд вважає, що відносини між КП «Білоцерківтепломережа» , як підприємством, яке надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та позивачем, як фізичною особою -споживачем цих послуг, регулюються саме спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а не Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Накази та листи Мінфіну України, на які також посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, стосуються документального оформлення господарських операцій між юридичними особами.

Проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, а тому відмовляє в задоволенні позову.

А за ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, ст.ст. 3,10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко