АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, вважає скаргу обґрунтованою, а ухвалу такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2012 р. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль, що належав на праві власності ОСОБА_2

Вказане заочне рішення Індустріального районного суду було скасовано ухвалою цього ж суду та справа була призначена до нового розгляду.

19 грудня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувсь до суду з заявою про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 28 січня 2014 р. позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 - залишена без розгляду.

Однак, на виконання заочного рішення суду позивач згідно договору купівлі-продажу від 20.06.2013 року продав заставлений автомобіль ТОВ «Автокредит Плюс» за 56000 грн..

03 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувсь із заявою про поворот виконання рішення та повернення стягнутого в звязку з тим, що рішення на підставі якого було звернуто стягнення залишено без розгляду.

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з правомірності звернення стягнення та відсутності підстав повернення автомобіля ОСОБА_2, оскільки звернення сталося в звязку з порушенням останнім зобовязань за кредитно-заставним договором, підписавши який боржник погодився на застосування процедури щодо передачі майна.

Однак, з даним висновком апеляційний суд погодитись не може.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволені в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи справу залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобовязати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

У разі неможливості повернути майно в рішенні або в ухвалі суду передбачається відшкодування вартості майна в розмірі грошових коштів, одержаних від його реалізації.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Поворот виконання рішення можливий у будь-яких справах, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Зі справи вбачається, що Банк отримав від продажу зверненого автомобіля 56 000 грн., рішення на підставі якого було здійснено таке звернення - скасоване, а позов залишено без розгляду.

А тому, посилання районного суду про наявність у ОСОБА_2 заборгованості перед Банком як на підставу відмови в задоволенні заяви про поворот виконання рішення, - є таким, що суперечить зазначеним вище нормам закону.

Автомобіль вибув з володіння ОСОБА_2 на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване, а тому слід вважати, що він вибув з володіння власника поза його волею.

Враховуючи те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет застави немає, районний суд прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання рішення.

В звязку з цим, ухвала як незаконна підлягає скасуванню з передачею справи до того ж суду для повторного вирішення питання про поворот виконання рішення.

Керуючись ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року скасувати. Справу повернути до того ж суду для повторного вирішення питання про поворот виконання рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3