Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Максимчук З.М., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю представника позивача Захожого Т.В. та відповідачів, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року позов ПАТ „Альфа-Банк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 732855,84 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 206119,89 грн., заборгованість по відсотках - 153565,83 грн., пені - 373170,12 грн. та 3441 грн. судового збору.

В задоволенні позовних вимог ПАТ „Альфа-Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність, через те, що судом першої інстанції було залишено поза увагою ту обставину, що розмір пені позивачем було обраховано за 5 років, а не 1 рік, як це передбачено ст. 258 ЦК України.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно не розглянув його клопотання щодо зменшення розміру неустойки, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, з врахуванням того, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості по кредитному договору, позивач у встановленому порядку не довів факт завдання

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/391/2015 Головуючий у 1 інстанції : Рудика Л.Д.

Доповідач : Григоренко М.П.

йому збитків та їх розмір внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору, а також того, що у останнього на утриманні знаходиться малолітня дитина, а вартість заставного автомобіля не дозволяє покрити наявний розмір заборгованості, в зв'язку із чим просить змінити оскаржуване рішення суду та зменшити розмір неустойки до 1000 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Стягуючи із відповідача на користь позивача неустойку, в розмірі 373170 грн. 12 коп., суд першої інстанції виходив із того, що розмір неустойки по укладеному між сторонами договору, станом на 21 жовтня 2013 року, взагалі мав би становити 424428.3 доларів США, що еквівалентно 3392455 грн. 64 коп., а позивач добровільно зменшив її розмір до 373170 грн. 12 коп. і тому саме цей розмір підлягає стягненню.

Проте, на розсуд колегії суддів, оскаржуване рішення в цій частині має бути змінено.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач має загальну заборгованість по тілу кредиту та відсотках - 359685 грн. 72 коп., а розмір неустойки, на стягненні якої наполягає позивач, перевищує розмір цієї заборгованості на 13484 грн. 40 грн.

В суді першої інстанції відповідач у своїх запереченнях на позов просив суд зменшити розмір неустойки до 1000 грн, проте, суд першої інстанції це питання взагалі ніяким чином в оскаржуваному рішенні не вирішив.

З огляду на те, що протягом 2008 та 2014 років відбулось значне зростання курсу долара США до національної валюти України, відповідач та його дружина мають невеликий дохід і на їх утриманні знаходиться малолітня дитина, а також враховуючи те, що позивач, не звертаючись протягом тривалого часу за захистом своїх прав, в певній мірі також сприяв збільшенню розміру неустойки, тому, на розсуд колегії суддів, розмір неустойки, на стягненні якої наполягає позивач, має бути зменшений із 373170 грн. 12 коп. до 150000 грн.

Твердження відповідача про те, що позивачем було неправильно обраховано розмір неустойки, тобто не в межах одного року строку позовної давності, то дане твердження на увагу не заслуговує, оскільки закон будь-яких обмежень щодо нарахування неустойки не містить, а встановлює лише річний строк позовної давності для її стягнення, для застосування якої сторона у справі має подати суду відповідну заяву, що відповідачем у даному випадку зроблено не було і суд не мав права це робити з власної ініціативи.

Оскільки рішення Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року оскаржувалось лише в частині стягнення неустойки, тому в решті оскаржуване рішення в апеляційному порядку не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк" неустойки за прострочення виконання зобов'язання змінити, зменшивши розмір неустойки, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача із 373170 грн. 12 коп. до 150000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Максимчук З.М.

Ковальчук Н.М.