Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 травня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Трегубенко Л. О. ,

за участю секретаря судового засідання - Подплетніковій В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Дельта Банк» про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за договором банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом про визнання неправомірними дій АТ «Дельта Банк» визнання неправомірною відмову банку у видачі вкладів; стягнення з АТ «Дельта Банк» на користь позивача 626,52 дол. США за договором № 004-28504-290713 банківського вкладу «Найкращий для Своїх» у доларах; стягнення з АТ «Дельта Банк» на користь позивача 5241,68 Євро за договором № 002-28536-310713 баківського вкладу «Найкращий для Друга» у євро; стягнення з АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2013 року між ним та АТ «Дельта Банк» було укладено депозитний договір № 004-28504-290713, відповідно до якого він передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 3008 дол. США на термін 370 днів, тобто до 03.08.2014 року, зі сплатою 9,0% річних в кінці строку. 31.07.2013 року позивач вклав ще 310 дол. США з за цим договором, таким чином загальна сума вкладу за депозитним договором № 004-28504-290713 склала 3318 дол. США. 31.07.2013 року позивач уклав з відповідачем депозитний договір № 002-28536-310713 , відповідно до якого передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 5755 Євро, на строк 370 днів, тобто до 05.08.2014 року , зі сплатою 8,25 % річних в кінці строку. 04.08.2014 року відповідно до договору банківського вкладу № 004-28504-290713 позивач звернувся у відділення № 2 для отримання вкладу та нарахованих відсотків, але відділення було зачинено через відсутність струму в будинку. 05.08.2014 року позивач повторно звернувся до відповідача для отримання вкладів та нарахованих відсотків по ним на що позивачу повідомили, що вклади та нараховані по ним відсотки перераховані на ощадні картки №1 і для отримання грошових коштів, що знаходяться на картках необхідно робити замовлення на наступний день, що він і зробив, але наступного дня йому видали 300 дол. США , а 07.08.2014 року та 08.08.2014 року йому відмовили у видачі коштів, пояснивши це у відсутності валютних коштів. Зазначає, що після звернення з письмовою заявою до банку він отримав відповідь в якій йому було повідомлено про те, що за добу на одного клієнта банк може видавати в валюті не більше еквівалента 15000 грн. по курсу НБУ. Грошові кошти позивач почав отримувати сумами, а саме: 20.08.2014 р. - 500 дол. США, 25.08.2014 року - 100 дол. США та 500 Євро, 29.08.2014 року - 1000 дол. США, 01.09.2014 року - 700 дол. США, 04.09.2014 року - 200 дол. США, 08.09.2014 року - 200 дол. США, 23.09.2014 року - 500 Євро. З 24.09.2014 року позивачу в усній формі відмовили в дачі коштів, пояснюючи це відсутністю валюти. ОСОБА_1 вважає, що ці дії порушують його право, як споживача, тому і звернувся з вказаним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач про час і дату розгляду заяви повідомлявся належним чином, свого представника до суду, для участі в судовому засіданні не направив, причину неявки до суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, та доданих до неї копій документів, 29 липня 2013 року між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу «Найкращий для Своїх»у доларах №004-28504-290713 (а.с.3).

31 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Найкращий для Друга» у євро № 002-28536-310713 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами про видачу коштів та нарахованих відсотків (а.с.8-10).

Пунктом 1.10 Договору банківського вкладу № 004-28504-290713, передбачено, що вклад виплачується вкладнику або уповноваженому представнику вкладника по закінченню строку залучення вкладу , зазначено в п. 1.3. даного договору , шляхом виплати готівкою з каси відділення банку, в якому вклад було оформлено , відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідач порушує умови даних договорів, не повертає на вимогу позивача кошти, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення коштів в розмірі 626,52 дол. США та 5241,68 Євро за договорами банківських вкладів.

Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про неможливість задоволення цих вимог, так-як вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ні Договором строкового банківського вкладу, ні законом, що регулює розглядувані правовідносини не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання зобов'язання, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226, 293, 294 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання дій неправомірними та стягнення коштів за договором банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати дії Акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо неповернення ОСОБА_1 суми банківських вкладів по договорам банківських вкладів «Найкращий для Своїх» у доларах США №004-28504-290713 від 29 липня 2013р. та «Найкращий для друга» у євро №002-28536-310713 від 31 липня 2013 року неправомірними.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 суму неповернутого вкладу за договором банківського вкладу «Найкращий для Своїх» №004-28504-290713 від 29 липня 2013року у розмірі 626 дол. 52 центи США та договором банківського вкладу «Найкращий для друга» № 002-28536-310713 від 31 липня 2013 року у розмірі 5241,68 Євро.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні коп. 60).

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л. О. Трегубенко