Справа №583/4178/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Соколова Н. О.
Номер провадження 22-ц/788/455/15 Суддя-доповідач - Криворотенко
26 березня 2015 року м.Суми
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:
головуючого-судді - Криворотенка В. І.,
суддів - Дубровної В. В. , Ільченко О. Ю.
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Охтирської міської ради Сумської області, третя особа - приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук Валентина Миколаївна, про встановлення факту набуття, належності та володіння на праві власності померлій квартири, як складової 1/2 частини будинковолодіння, визнання права власності на квартиру, що складає 1/2 частину будинковолодіння внаслідок придбання майна за договором купівлі продажу, зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні воротами, огорожею та зобов'язання прибрати самовільно встановлений паркан,
в с т а н о в и л а:
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 січня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3 прибрати з території подвір'я по АДРЕСА_1, самовільно встановлений паркан, яким самовільно проведений поділ земельної ділянки на території подвір'я.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 січня 2015 року в даній справі в частині відмови у задоволення вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні воротами скасовано і ухвалено нове рішення.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні воротами №1, що розташовані біля будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 60 грн. 90 коп. на відшкодування судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

10 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в даній цивільній справі, яким вирішити питання щодо судових витрат понесених за отримання послуг з надання правової допомоги у розмірі 2000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне заяву ОСОБА_2 задовольнити частково та ухвалити додаткове рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи постановити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно із Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» витрати на правову допомогу компенсуються за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно якої при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Як вбачається з матеріалів справи 05 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ПП ОСОБА_7, як суб'єктом господарської діяльності з надання послуг у сфері права- юридична консультація «Правова допомога», був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.260). Відповідно до умов зазначеного договору, зокрема п. 21., вбачається що сторони дійшли згоди про внесення оплати за правове супроводження по суті і межах даного договору в сумі 2000 грн. одноразового внеску. Оплата зазначеної суми підтверджується складеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відповідним актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги (а.с.285) та квитанцією (а.с.284).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 складались клопотання, заперечення по справі, апеляційна скарга, ОСОБА_7 знайомився з матеріалами справи та приймав участь у судовому засіданні 05.03.2015 року з 10 год. 30 хв. до 11 год. 40 хв.

Враховуючи складність справи, тривалість судового засідання в якому надавав правову допомогу ОСОБА_2 ОСОБА_7, кількості часу, який необхідно для складання апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу іншої сторони, підготовку клопотання про приєднання документальних доказів, колегія суддів вважає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу має обраховуватися виходячи з вартості трьох годин роботи, що складає 1461,60 грн. (1218х0,40х3). Проте під час апеляційного розгляду з трьох заявлених ОСОБА_2 вимог була задоволена лише одна вимога і та частково, тому відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. шляхом стягнення їх з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по 200 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 220 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з кожної по 200 грн. на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -