Справа № 750/3848/15-ц
Провадження № 2/750/1639/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарі Носенко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

третя особа Обєднання житлово-комунальних кооперативів,

в с т а н о в и в :

20 квітня 2015 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 03.06.2014.

У судове засідання учасники судового процесу не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином. Представник позивача, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник третьої особи просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Представник позивача також просила позов задовольнити. Представник Чернігівської міської ради про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 червня 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 235916 (а.с. 11).

03 липня 2000 року ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати і на що він за законом матиме право, в тому числі і належну йому квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_2, він заповівРубіній Г.М.(а.с. 12).

Рішенням Чернігівської міської ради від 07.06.2001 проспект Жовтневої революції перейменований у проспект Перемоги.

Згідно матеріалів спадкової справи, а саме довідки ОЖБК м. Чернігова від 13.03.2015 № 977, ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований за вищевказаною адресою один.

Як вбачається з інформаційної довідки КП «Чернігівське МБТІ» № 906/02-14 від 10.03.2015, за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_3 відповідно до реєстраційного посвідчення від 17.02.1993 (а.с. 45).

Реєстраційним посвідченням Чернігівського обласного виробничого обєднання технічної інвентаризації від 17.02.1993 посвідчено, що кооперативна квартира АДРЕСА_4 зареєстрована в цілому за ОСОБА_4 на праві особистої власності на підставі довідки № 1491 від 30.03.1992, виданої ЖЕКом житлово-будівельних кооперативів про повністю виплачену квартиру (а.с. 21).

Однак, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії № 964/02-31від 12.03.2015державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори, реєстраційне посвідчення не входить до переліку правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на квартиру, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 20).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України, встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Суд зауважує, що відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З наведеного вбачається, що право власності, що набуте на відповідне нерухоме майно до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», набувається в порядку, який існував на час його набуття, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки після сплати пайових внесків у повному обсязі ОСОБА_4 не зареєстрував речове право на нерухомість в органах державної влади, як було встановлено діючим на той час законодавством, позивач, як його спадкоємиця, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі та зареєструвати за собою відповідне речове право, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса у вчиненні вказаної нотаріальної дії.

За вказаних обставин та вимог чинного законодавства України, суд не вбачає перешкод для визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_5.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226, 228, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 до територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_6, що належала ОСОБА_4, який помер 03 червня 2014 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П. Супрун