Справа № 368/469/15-ц
Провадження № 2/368/195/15
Рішення

іменем України

"23" березня 2015 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Вареник О.Л.

З участю сторін:

Позивачки: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

06.03.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,в якій позивачка просить суд винести рішення, яким:

- розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований в Ставівській сільській раді Кагарлицького району Київської області, актовий запис за № 10, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3.

11.03.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 23.03.2015 року.

В судовомі засіданні, яке відбулося 23.03.2015 року, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, примиритися категорично не бажає.

На запитання суду відповіла, що не проживає однією сім»єю з відповідачем ОСОБА_2 вже більше 5 років, спільній дитині в травні 2015 року виповниться 20 років.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, йому роз»яснено судом процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі, примиритися катугорично не бажає.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1 яка позов підтримала, вислухавши відповідача ОСОБА_2, який визнав позов, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебуванням позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Так, зазначена в позовній заяві адреса відповідача відповідає адресі, вказаній в довідці адресно - довідкового бюро, тому дана справу підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб 27.08.1994 року.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, видане 27 серпня 1994 року Ставівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Стави Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Київ, Україна, уклали шлюб 27.08.1994 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27 серпня 1994 року зроблено запис за № 10.

Після укладення шлюбу присвоєні прізвища:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_1.

Від спільного подружнього життя сторони на даний час неповнолітніх дітей не мають.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, - більше 5 років, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, проживають на різних житлових площах.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді.

Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду, що виражалося в пропозиції суду позивачці ОСОБА_1 надати термін на примирення.

Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Отже, як встановлено судом в судовому засідання сторони досить тривалий час, - більше 5 років фактично не підтримують взагалі ніяких відносин, неповнолітніх дітей немає, кожна із сторін проживає коремо самостійним життям в різних соціальних групах.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно, судж вважає, що в даному випадку подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ьта відповідача.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, проте, суд, враховуючи ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 ні в прохальній частині позовної заяви, ні в судовому засіданні не просить суд стягувати судові витрати, понесені нею при подачі позовної заяви з відповідача ОСОБА_2, тому суд залишає судові витрати за позивачкою ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ч.І ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 107, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений 27 серпня 1994 року Ставівською сільською радою Кагарлицького району Київської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Стави Кагарлицького району Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України НОМЕР_4, виданий 14 червня 2012 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою місто Київ, громадянкою України, паспорт сгромадянина України серії НОМЕР_5, виданий 30 січня 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, яке видане 27 серпня 1994 року Ставівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 10, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук