РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/1763/15-ц

Пров. №2/668/889/15

15.07.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Куряніновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором авансу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що 16 вересня 2014 року між нею ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір авансу, відповідно до якого сторони зобовязались у трок до 16 листопада 2014 року укласти в письмовій формі, нотаріально посвідчений договір купівлі продажу 47/100 частини житлового будинку №131/57, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Рози Люксембург, на умовах передбачених договором.

Також зазначає, що на підтвердження виконання умов договору вона передала, а відповідачка отримала аванс в грошовій сумі 1000 дол. США, що відповідно до курсу НБУ на момент укладання договору 16.09.2014 року становив 12988,17грн.

Також зазначає, що договір купівлі продажу частини вказаного будинку укладено не було, од же сплачена нею сума авансу, як особлива форма зобовязання, повинна бути повернута.

З огляду на наведене позивачка вважає, що станом на 13.02.2015 року, відповідачка повинна повернути їй грошові кошти, сплаченого авансу, у розмірі 1000 дол. США, що відповідно до курсу НБУ, станом на 13.02.2015 року, становить - 25099,14грн., які вона просить суд стягнути на її користь.

ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому зазначає, що 16 вересня 2014 року між сторонами був укладений договір авансу, відповідно до якого сторони зобовязувались в строк до 16 листопада 2014 року укласти нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу 47/100 частини житлового будинку №131/57 по вул. Рози Люксембург в м. Херсоні.

Також зазначає, що відповідно до попередньої домовленості між сторонами продаж вказаної частини домоволодіння буде вчинено за ціною 518000грн., що еквівалентно 37000 дол. США по курсу НБУ на момент укладення договору.

Відповідно до п.4 вказаного договору, в забезпечення виконання умов договору, ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 забезпечувальний платіж в розмірі 14000грн., що еквівалентно 1000 дол. США на момент укладання вказаного договору.

Також зазначає, що з вини ОСОБА_1, яка відмовилась від придбання будинку, у встановлений договором авансу строк, а саме 16 листопада 2014 року, договір купівлі - продажу зазначеної частини будинку сторонами не був укладений, що на її думку породжує виконання п.7 вказаного договору, а саме сплати ОСОБА_1 штрафу у розмірі авансу, а саме 14000грн.

Оскільки, ОСОБА_1 на вимогу ОСОБА_3 суму штрафу за невиконання умов договору не виплатила, остання звернулась із вказаною вимогою до суду.

В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги первісного позову підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, в задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_3 просив відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки за первісним позовом, позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 вимоги первісного позову визнала частково, пояснивши що сума авансу, як особлива форма зобовязання, відповідно до умов договору від 16 вересня 2014 року, була сплачена ОСОБА_1 у національній валюті гривня у розмірі 14000 тисяч., яку ОСОБА_3 визнає. Щодо тверджень представника ОСОБА_1 про отримання ОСОБА_3 суми авансу в доларах США, яка повинна бути стягнута з ОСОБА_3 у розмірі 25099,14грн. за курсом НБУ на момент звернення до суду, вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні свідок - ОСОБА_5 суду пояснив, що є директором фірми по здійсненню купівлі - продажу нерухомості, яка займалась продажем вказаного майна. Укладання договору авансу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, 16 вересня 2014 року, відбувалось у його присутності. Також, засвідчив, що суму авансу ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 у відповідності до умов вказаного договору саме в розмірі 14000грн.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що 16 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір авансу, відповідно до п.1 сторони зобовязались у трок до 16 листопада 2014 року укласти в письмовій формі, нотаріально посвідчений договір купівлі продажу 47/100 частини житлового будинку №131/57, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Рози Люксембург. П. 2 наголошує, що продаж вказаної частини домоволодіння буде вчинено за ціною 518000грн., що еквівалентно 37000 дол. США по курсу НБУ на момент укладення договору.

Відповідно до п.4 вказаного договору в якості виконання сторонами вищевказаних зобовязань та підтвердження своїх намірів укладення до вказаного строку, а саме 16 листопада 2014 року договору купівлі-продажу вказаного обєкту нерухомості, покупець передав, а продавець отримав грошову суму у розмірі 14000грн., що еквівалентно 1000дол. США.

Як встановлено в судовому засіданні, сума авансу, яку сплатила ОСОБА_1 за виконання умов договору від 16 вересня 2014 року становила саме 14000грн.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1, як покупець, відмовилась в односторонньому порядку від придбання вказаної частини будинку, чим порушила умови п.7 вказаного договору, який передбачає, що у звязку із порушеннями або ухиленням від повного, або часткового виконання однією із сторін вказаного Договору, Договір автоматично розривається із спливом строку та сторона, яка ухилилась від виконання зобовязана відшкодувати постраждалій стороні штраф в розмірі авансу, в даному випадку 14000грн., (п.4) в продовж трьох днів після закінчення строку дії договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. 2. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

Якщо, у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. 2. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. 3. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

З огляду на наведене суд вважає, що забезпечуватись завдатком може тільки дійсне зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи в подальшому договір купівлі-продажу між сторонами належним чином укладений не був, а тому у відповідності з приписами ст. 570 ЦК України сума передана у рахунок виконання зобов'язання є авансом і підлягає поверненню у розмір передбаченому договором а саме 14000грн. На час розгляду справи грошові кошти позивачу не повернуті. У зв'язку з чим, позовні вимоги превісного позову, щодо стягнення авансового платежу є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн.

Разом з тим, підлягають задоволенню в повному обсязі вимоги зустрічного позову, оскільки не виконання стороною, в даному випадку ОСОБА_1 умов п. 7, Договору від 16 вересня 2014 року, тягнуть за собою відшкодування постраждалій стороні в даному випадку ОСОБА_3 штрафу в розмірі встановленому договором в сумі 14000грн.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 570, 571 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Миколаївни, в інтересах якої діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аванс в розмірі - 14000грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 штраф за невиконання умов договору в розмірі - 14000грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

СудяОСОБА_7