АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Експерт"

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Експерт", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоліга Експрес", про розірвання договору, стягнення коштів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ "Авто Експерт", посилаючись на, що з метою купівлі автомобіля Hyundai Accent уклав з ТОВ «Автоліга Експрес» договір доручення №1 від 08.10.2014 року, та з ТОВ «Авто Експерт» - договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів №ФК00077 від 8.10.2014 року, за умовами яких після сплати ним передоплати мав отримати автомобіль протягом одного місяця.

Зазначає, що, сплативши 08.10.2014 року на виконання умов вищезазначених договорів 20610,00 грн., 13.10.2014 року звернувся до представника ТОВ «Автоліга Експрес» та ТОВ «Авто Експерт» Кабакова В.А. за інформацією про час та місце отримання автомобіля, на що останній повідомив, що обраного автомобіля немає на складі та невідомо взагалі, коли він буде, а також зазначив, що договорами взагалі не передбачено термінів виконання сторонами свої зобов'язань, а отже, позивач повинен чекати, скільки треба.

Вважаючи, що такі дії відповідачів порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та мають ознаки нечесної підприємницької практики, 16.10.2014 року, на виконання п.10.1.5 договору про надання фінансової послуги, він направляв на адресу ТОВ «Автоліга Експрес» та ТОВ «Авто Експерт» заяви про розірвання договору про надання фінансової послуги та договору доручення. Зазначає, що обидва поштові відправлення були повернуті без вручення за закінченням встановленого строку зберігання.

У зв'язку з цим, просив розірвати укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Експерт» договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів №ФК0007 від 08.10.2014 року та стягнути з ТОВ «Авто Експерт» 20610,00 грн. і понесені судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів №ФК00077, укладений 08.10.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Експерт».

Стягнуто з ТОВ «Авто Експерт» на користь ОСОБА_2 6183,00грн. у повернення сплаченої винагороди за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів №ФК00077, укладеним 08.10.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Експерт», 1136,80грн. у повернення сплаченої вартості правових послуг, та на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Авто Експерт», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального й процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що ТОВ «Авто Експерт» не отримувало позасудової заяви ОСОБА_2 про розірвання договору та дізналося про її існування лише після отримання позовної заяви останнього 26.12.2014 року, та ознайомлення представника Товариства з матеріалами справи, при цьому, апелянту невідомо, з яких причин поштове відправлення з заявою ОСОБА_2 про розірвання договору було повернуто без вручення адресату.

Вказують, що після отримання позову, відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_2 щодо розірвання договору, та за результатами розгляду ТОВ «Авто Експерт» було прийнято рішення про повернення позивачу винагороди за послуги, пов'язані з включенням договору до програми придбання товару та формування корпорації клієнтів у розмірі 6183,00грн., проте, у заяві про розірвання договору не було вказано повних реквізитів банківського рахунку, відкритого на ім'я позивача (код ЄДРПОУ банку та МФО). Тому, з метою отримання цих відомостей на адресу позивача направлялися листи, які не були вручені адресату з відміткою щодо не проживання особи за вказаною у листі адресою.

Також, апелянт не погоджується з рішенням місцевого суду у частині стягнення з нього витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції ТОВ «Авто Експерт» не заперечувало щодо повернення позивачу сплачених грошових коштів у порядку, передбаченому договором.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 08.10.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Авто Експерт» укладено договір №ФК00077 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів. Предметом цього договору є надання відповідачем фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах за рахунок об'єднаних періодичних платежів Корпорації клієнтів програми придбання товару, яка організована фінансовою установою (а.с.8-14, п.1 договору).

Згідно абз. 1 пп.3.1.1 п.3.1. вказаного договору, клієнт програми зобов'язувався одноразово сплатити протягом 7 календарних днів після отримання від фінансової установи письмового повідомлення про дату створення корпорації клієнтів програми придбання товару винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до програми придбання товару та формування корпорації клієнтів програми, яка складає відсоток від поточної вартості товару, дійсної на день підписання договору (додаток №1 до цього договору).

У відповідності до додатку №1 до договору №ФК00077 від 08.10.2014 року поточна вартість товару - автомобіля марки Hyundai Accent, на день укладення договору складає 206100грн., винагорода за послуги, пов'язані з включенням договору до програми становить 3% вартості автомобіля (а.с.14).

Також, 08.10.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Автоліга Експрес» в особі Кабакова В.А. укладено договір доручення №1, згідно якого довіритель (ОСОБА_2) сплачує повіреному кошти в розмірі 20610,00грн. (пп.2.1), які розподіляються таким чином: кошти в розмірі 6183,00грн. повірений зобов'язаний на умовах даного Договору перерахувати ТОВ «Авто Експерт» (п.2.2.1), а грошові кошти у розмірі 14427,00грн. становлять винагороду Повіреного згідно умов даного Договору (пп.2.2.2).

На виконання умов вказаних договорів ОСОБА_2 08 жовтня 2014 року сплатив на рахунок ТОВ «Автоліга Експрес» 20610,00грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією №Н16КС54130 (а.с.16-17).

Та обставина, що на виконання зобов'язань, які виникають з договору №ФК00077 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів від 8.10.2014 року, ОСОБА_2 було сплачено ТОВ «Авто Експерт» 3% вартості автомобіля у розмірі 6183,00 грн., відповідачем визнається.

16.10.2014 року позивач направив на адресу ТОВ «Авто Експерт» (офіс 308 по вул. Анищенка, 3а у м. Києві) та ТОВ «Автоліга Експрес» (офіс 9СД4, вул. Шовковична, 42-44 у м. Київ) заяви про відмову від укладених договорів, їх розірвання та повернення сплачених коштів (а.с.18-23).

Задовольняючи позов частково місцевий суд вірно виходив із того, що, позивач, у відповідності до умов договору, протягом установленого терміну виявив бажання розірвати Договір з ТОВ «Авто Експерт» у зв'язку з невиконанням відповідачем його умов, що є підставою для розірвання договору №ФК00077 від 08.10.2014 року та повернення сплачених позивачем коштів у сумі 6183,00грн.

Такий висновок відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на нормах матеріального права, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст.651 ЦК України).

Згідно з п.10.1 договору, клієнт програми, який ще не отримав товар, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити фінансову установу (ТОВ «Авто Експерт») у письмовій формі у строк, встановлений чинним законодавством. Фінансова установа розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, у якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених у цій статті.

Відповідно до пп.10.1.5 п.10.1 договору якщо клієнт програми виявить бажання односторонньо розірвати та відмовитись від договору протягом 14 календарних днів з моменту його підписання, такому клієнту повертається сума внесених ним на рахунок Фінансової установи коштів. Договір вважається розірваним та клієнт програми звільняється від будь-яких зобов'язань за ним.

Протягом зазначених чотирнадцяти днів клієнт програми зобов'язаний письмово повідомити про відмову від договору шляхом подання заяви до офісу фінансової установи (адреса: 01010, м. Київ, вул. Анищенка, 3а, офіс 308). У зазначеній заяві клієнт програми має чітко повідомити про прийняте рішення односторонньої відмови від договору та обов'язково вказати повні банківські реквізити рахунку, відкритого на його ім'я, для здійснення коштів. Разом з заявою клієнт програми надає копію підписаного примірника договору разом з додатками, а також копію довідки про присвоєння ІПН.

Фінансова установа зобов'язується повернути сплачені клієнтом програми кошти протягом 30 календарних днів з моменту отримання заяви від клієнта програми про розірвання цього договору. У разі виявлення бажання клієнтом програми розірвати договір після встановленого чотирнадцятиденного терміну фінансова установа не відшкодовує клієнту програми сплачену ним винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до програми придбання товару та формування корпорації клієнтів програми, компенсуючи витрати, які вона зазнала. Такому клієнту програми повертаються всі сплачені ним суми періодичних платежів за вирахуванням відступного, що становить суду двох періодичних платежів. Повернення коштів клієнту програми відбувається не пізніше ніж через два роки з дня отримання відповідної заяви, або не пізніше 2 місяців після закриття корпорації (якщо закриття корпорації відбулося раніше).

Як зазначено вище, 16.10.2014 року позивачем було направлено листа на адресу ТОВ «Авто Експерт», у якому ОСОБА_2 просив прийняти відмову від договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів №ФК00077 від 8.10.2014 року, розірвати даний договір та повернути сплачені ним кошти (а.с. 19, 23).

Таким чином, ОСОБА_2, у встановленому пп.10.1.5 п.10.1 договору порядку, протягом 8 календарних днів з моменту укладення договору вжив усіх передбачених договором заходів для повідомлення ТОВ «Авто Експерт» щодо свого наміру у односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір).

Проте, 18.11.2014 року зазначений лист було повернуто без вручення адресату за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.21).

Зазначені обставини спростовують твердження апелянта щодо неналежного повідомлення ТОВ «Авто Експерт» про бажання ОСОБА_2 розірвати укладений між сторонами договір, оскільки свідчать про те, що невручення поштового відправлення мало місце з незалежних від позивача причин.

Окрім того, слід зазначити, що п. 3.1.2. договору визначає зобов'язання (обов'язок) ОСОБА_2 щомісячно в строк до 20 числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі - платежі, за рахунок яких фінансова установа здійснює оплату товару, розмір яких визначається шляхом ділення поточної вартості товару на загальну кількість періодичних платежів, та щомісячну винагороду - плату за послугу фінансової установи у розмірі, яка складає відсоток зазначеної у додатку №1 до даного договору від поточної вартості товару.

Апелянтом не заперечується, що позивач з 16.10.2015 року припинив виконувати взяті на себе зобов'язання та не сплачував на рахунок ТОВ «Авто Експерт» жодного чергового платежу та щомісячної винагороди, як того вимагає п. 3.1.2. договору.

Характерно, що попри несплату клієнтом (ОСОБА_2) повних платежів протягом двох місяців підряд (до 20.10.2014 року та 20.11.2014 року), ТОВ «Авто Експерт» не виявляло бажання поцікавитись у клієнта, з чим пов'язано невиконання ним умов договору, не вимагало у останнього сплати штрафу у розмірі 10% від загальної суми кожного простроченого періодичного платежу разом із щомісячною винагородою (п.11.2 договору) чи пені за несплату або неповну сплату клієнтом одного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою у розмірі 10 відсотків від загальної суми кожного простроченого періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за кожен день прострочення (п.11.3 договору).

Доводи апеляційної скарги щодо направлення позивачу листа від 12.01.2015 року, у якому ТОВ «Авто Експерт» прохало у ОСОБА_2 зазначити повні реквізити банківського рахунку (лист повернутий Товариству без вручення), на які мало здійснюватися повернення коштів, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки даний лист направлявся позивачу під час судового розгляду справи судом першої інстанції, коли відповідачу вже було відомо щодо пред'явлення цього позову, окрім того, апелянтом на надано на підтвердження вказаних вище обставин відповідних доказів (зокрема, тексту самого листа).

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду першої інстанції у частині вирішення питання судових витрат вимогам матеріального права, є безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як убачається з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 14.10.2014 року, укладений між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_2, предметом якого є надання останньому правової допомоги щодо стягнення з ТОВ «Авто Експерт» заборгованості, копія свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на ім'я ОСОБА_3, квитанція №23/15 від 20.01.2015 року на суму 3410,40грн. Також, у справі наявний розрахунок суми гонорару, з якого вбачається, що ОСОБА_6 надавались наступні послуги: консультації щодо законності та обґрунтованості позовних вимог й роз'яснення діючого законодавства (2 години), вивчення та правовий аналіз документів (1 година), підготовка позовної заяви та подача до суду (3 години), підготовка та направлення адвокатських запитів (1 година), що у грошовому виразі становить 3410,40грн., з урахуванням вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" відносно того, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Вирішуючи питання судових витрат, місцевим судом вірно взято до уваги зазначені вище докази на підтвердження понесення ОСОБА_2 витрат на правову допомогу. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України та виходив із того, що на користь позивача підлягає відшкодуванню лише частина понесених ним витрат, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

У свою чергу, колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на законі, твердження апелянта, що для повернення грошових коштів позивачу не потрібно було звертатися до суду з цим позовом, ураховуючи, що право ОСОБА_2 на звернення до суду щодо стягнення заборгованості прямо закріплено у ст.3 ЦПК України та позивач не обмежений лише позасудовими способами захисту порушеного права.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин підстав для скасування рішення місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Експерт", - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ Ю.В. Дряниця /підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун