Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/1463/15Головуючий у 1-й інстанції Міщенко Т.М.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року про залишення позову позивача без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (надалі - Банк) про визнання додаткової угоди до кредитного договору та додатку до кредитного договору недійсними

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнив (а.с.111-112) та в якому просив визнати додаткову угоду № 1 до кредитного договору № від 11.12.2006 року та додаток № 1 до додаткової угоди від 11.12.2006 року, укладені між ним та Банком, недійсними.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року (а.с.139) позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ "УкрСиббанк" про визнання додаткової угоди до кредитного договору та додатку до кредитного договору недійсними залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (уточненій а.с.158-159) просив зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати, повернути позовну заяву до суду першої інстанції для розгляду її в загальному порядку (а.с.158-159).

У судове засідання 26.03.2015 року належним чином, з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України, повідомлені про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.167-168) позивач ОСОБА_2 та представник останнього за довіреністю (а.с. 87) ОСОБА_4, якщо останній має місце на теперішній час, оскільки останній не був зазначений апелянтом в якості представника в його апеляційній скарзі у цій справі (а.с.158), (через свого довірителя, що відповідає вимогам ст. 76 ЦПК України), не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_2 та представника останнього ОСОБА_4 та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку за довіреністю (а.с.169) Докієна О.Ю., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, залишаючи без розгляду позов позивача у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України та виходив із того, що є правові підстави для залишення позову позивача без розгляду у цій справі, оскільки останній (позивач) подав суду у судовому засіданні 18.12.2014 року заяву про залишення його позову у цій справі без розгляду (а.с. 136).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, виключним правом ОСОБА_2, як позивача у цій справі, є право залишати свій позов без розгляду за заявою, яка може бути подана суду особисто або через його представника.

Встановлено, що ОСОБА_2, як позивачем, у судовому засіданні 18.12.2014 року у цій справі суду першої інстанції особисто у присутності його представника за довіреністю ОСОБА_4 була подана заява про залишення без розгляду його вищезазначеного позову за підписом самого позивача (а.с.136, журнал судового засідання від 18.12.2014 року а.с.137-138).

В силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

При вищевикладених обставинах, у суду першої інстанції були правові підстави для залишення вищезазначеного позову позивача без розгляду у цій справі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Доводи апелянта - позивача ОСОБА_2 про наявність порушень вимог закону при постановленні оскаржуємої ухвали судом першої інстанції, у тому числі здійснення тиску суддею першої інстанції на нього, як позивача у цій справі, ґрунтуються на припущеннях, а не на цивільному процесуальному законі, тому є безпідставними.

В силу вимог ст. 60 ч. 4 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.ст. 293, 303 ч. 2 ЦПК України ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи у цій справі могла б бути предметом апеляційного оскарження з боку позивача лише в разі оскарження останнім відповідного рішення суду першої інстанції у цій справі.

Проте, рішення судом першої інстанції у цій справі не ухвалювалось, оскільки позивач скористався своїм правом на залишення свого вищезазначеного позову у цій справі без розгляду.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

Крім того, у разі відмови апелянту - позивачеві ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок Банку судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 121,80 грн. (а.с.156), понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.