Провадження № 22-ц/780/1781/15 Доповідач у 2 інстанції Лащенко
Категорія 51 26.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Сушко Л. П., Поліщука М. А.,

при секретарі Лопатюк В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2009 року. Під час проживання в шлюбі у них народилась донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15 серпня 2011 року шлюб було розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Матеріальної допомоги не надає, аліментів стягнутих за рішенням суду не сплачує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва.

Сторони перебували у шлюбі з 19 червня 2009 року. Шлюб між сторонами розірваний за позовом ОСОБА_1 Білоцерківським міськрайонним судом 04 серпня 2011 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір'ю без реєстрації по АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою від 10 жовтня 2014 та актом обстеження від 16 вересня 2014 року. З 2012 року ОСОБА_2 відвідує КДНЗ № 1 «Малятко» у м. Апостолове.

Зареєстрована дитина разом з батьком у м.Білій Церкві Київської області. Також за вказаною адресою зареєстрована мати відповідача ОСОБА_4, яка є власником даного житла.

Згідно з рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини. Згідно з довідкою МВ ДВС Білоцерківського МУЮ від 10 липня 2014 року, заборгованість відповідача по аліментах станом на 01 липня 2014 року становить 12199грн. Проте, згідно з наданими відповідачем чеками, переказ коштів на ім'я ОСОБА_1 здійснювався 31.01.2014, 18.02.2014, 27.02.2014, 11.04.2014, 20.05.2014, 18.08.2014, 26.09.2014, 5.11.2014, 3.12.2014.

Відповідач офіційно не працює. Надав суду довідку про хворобу та інвалідність матері ОСОБА_4, з якою він проживає.

Згідно з висновком районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року, райдержадміністрація вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, посилаючись на те, що мати самостійно займається вихованням дитини, батько невчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, не спілкується з донькою та не бере участі у її вихованні, не відвідує дитячий навчальний заклад, де вона навчається, не цікавиться здоров'ям дитини, не піклується про її розвиток, змінив номер телефону, отже, зазначені факти свідчать, що він повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Проте суд першої інстанції правомірно не погодився з даним висновком, в якому відсутні посилання на джерела, з яких стало відомо про зазначені факти, не зазначається, чим вони підтверджуються, які обставини свідчать, що батько дитини зовсім не цікавиться розвитком дитини та не спілкується з нею, не зазначено, чи викликали батька на засідання органу опіки та піклування, чи надавав він будь-які пояснення.

До органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області позивач не зверталася.

Прокурор, що брав участь у справі, теж дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача та його навмисне ухилення від виконання батьківських обов'язків з врахуванням обставин, що склалися, та стосунків між сторонами, віддаленість населених пунктів, в яких проживають батько та дитина, обмеженість можливостей відповідача безпосередньо брати участь у вихованні дитини.

При ухваленні рішення суд першої інстанції врахував характер стосунків, що склалися між сторонами, відношення батька та вияв турботи щодо дитини, яку він любить та бажає підтримувати з нею родинні стосунки по мірі можливості, взяв до уваги віддаленість населених пунктів, в яких проживають батьки дитини, намагання батька спілкуватися з дитиною. Також суд виходив з того, що відповідач сплачує аліменти, проживає разом зі своєю матір'ю, що є інвалідом і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про позбавлення батьківських прав відповідача.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, не можуть бути враховані, оскільки суд ухвалив рішення дослідивши всі надані суду докази, яким дав належну оцінку і в рішенні зазначив, з яких підстав позов не підлягає задоволенню. Відповідно до роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судам законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Вказані роз'яснення були в повній мірі враховані судом першої інстанції, тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді