Справа № 729/321/15-ц
У Х В А Л А

08 квітня 2015 р. м. Бобровиця

Бобровицький районний суд Чернігівської областів складі:

головуючого судді Демченко Л.М.,

при секретарі Гармаш Н.В.,

за участю: субєкта оскарження ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця скаргу Публічного Акціонерного Товариства « Облтеплокомуненерго» на неправомірні рішення, дії начальника відділу державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з скаргою на неправомірні рішення, дії начальника відділу державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції ОСОБА_1. Свою скаргу обґрунтовував тим, що 07.11.2014 року Бобровицьким районим судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства « Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги у сфері теплопостачання в сумі 1773,59 грн, та 121 грн. 80 коп судового збору, який 23 лютого 2015 року було направлено в відділ ДВС Бобровицького РУЮ на виконання.

05.03.2015 року начальником відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі того, що виконавчий документ не відповідає вимогам п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження», а саме в документі не зазначено індивідуального ідентифікаційного номеру боржника. Вважає дані дії неправомірними, оскільки ст.98 ЦПК України не передбачено зазначення в заяві про видачу судового наказу індивідуального ідентифікаційного номеру боржника. Крім того відповідно до вимог п.3ч.3 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача у процесі виконання виконавчого провадження одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію у тому числі конфіденційну. Тому просить постановити ухвалу про визнання дій начальника ВДВС Бобровицького РУЮ ОСОБА_1 неправомірними, зобовязати начальника ВДВС Бобровицького РУЮ ОСОБА_1 усунути допущене порушення та відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу від 07.11.2014 року.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд скарги у його відсутності ( а.с 32).

Субєкт оскарження просила в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена нею на підставі вимог ст.ст. 17, 18, 25,26 Закону України « Про виконавче провадження».

Заінтересована особа ОСОБА_2 також просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які брали участь в судовому засідані суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.11.2014 року Бобровицьким райсудом був винесений судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства « Облтеплокомуненерго» заборгованості в сумі 1773, 59 грн., за послуги у сфері теплопостачання та 121 грн. 80 коп., судового збору. ( а.с. 5). 23 лютого 2015 року вищезазначений судовий наказ було направлено до відділу ДВС Бобровицького РУЮ на виконання.

05.03.2015 року начальником відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому документі не вказаний ідентифікаційний номер боржника- фізичної особи. ( а.с. 4)

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскаржуючи дії та рішення начальника ДВС заявник посилався на те, що згідно з вимогами ст.11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець має право здійснити запит та отримати відповідну інформацію в тому числі і конфіденційну. Дані твердження заслуховують на увагу, враховуючи наступне.

В Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року ( ухваленою в звязку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, яка є обовязковою для врахування всіма судами України, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України) зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Отже, враховуючи вищезазначене суд проходить до висновку про неправомірність дій начальника ВДВС Бобровицького РУЮ щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року вказано, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржу вальні рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного Акціонерного Товариства « Облтеплокомуненерго» на рішення та дії начальника відділу державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними рішення та дії начальника відділу державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції ОСОБА_1 в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на виконання судового наказу виданого 07.11.2014 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області № 729/1325/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства « Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги у сфері теплопостачання в сумі 1773,59 грн., та 121 грн. 80 коп., судового збору.

Зобовязати начальника відділу державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції ОСОБА_1 усунути порушення і відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу Бобровицького районного суду від 07.11. 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства « Облтеплокомуненерго» заборгованості за послуги у сфері теплопостачання в сумі 1773,59 грн., та 121 грн. 80 коп., судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя