Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2508/15-ц
Провадження №: 2/332/927/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. при секретарі Вінник Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до територіальної громади в особі Запорізької міської

ради, 3-я особа: Перша Запорізька державна

нотаріальна контора

про визначення додаткового строку для подання заяви

про прийняття спадщини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 жовтня 2014 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Каспійська, буд. 93. Зазначене майно належало його померлій матері на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого у нотаріальному порядку 02 липня 1976 року за реєстровим номером 10.759, та зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 30.12.1976 року за реєстровим номером 26919. Згідно із заповітом, посвідченим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 20 липня 1996 року за реєстровим номером 2-1569, його мати ОСОБА_3 все своє майно, яке на день її смерті буде належати їй, де б воно не знаходилось, із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати, і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок під № 93, що знаходиться у м. Запоріжжі по вулиці Каспійській заповідала сину ОСОБА_1. За наявними в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві відомостями, даний заповіт не скасовувався та не змінювався, про що свідчить відмітка на заповіті від 17 червня 2015 року. Таким чином, він є спадкоємцем за вищевказаним заповітом. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Навіть якщо б не було заповіту, він би був єдиним спадкоємців першої черги за законом після померлої матері. У червні 2015 року в усному порядку він звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори з приводу прийняття та оформлення спадщини після смерті своєї матері при наявності заповіту складеного на його користь, але йому повідомили, що він пропустив шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини за заповітом, так як з померлою на день її смерті не був зареєстрований за однією адресою і порадили звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, а саме: по-перше, він дуже тяжко переніс смерть близької йому людини, знаходився у глибокому моральному потрясінні, поховання матері стало для нього великим стресом, сильним психологічним навантаженням, що вплинуло на стан здоров»я і він довго не міг вийти з цього стану, оговтатися від цієї втрати; по-друге, він хоча і був зареєстрований з померлою за різними адресами, але фактично проживав з нею за однією адресою у житловому будинку № 93 по вулиці Каспійській м. Запоріжжя, так як мати часто хворіла, потребувала постійного догляду, він допомагав їй у господарстві. На теперішній час він і зараз мешкає у вищевказаному будинку. По-третє, він був юридично необізнаний і вважав, що наявність заповіту складеного на його користь це і є право власності на спадкове майно, поки від родичів не дізнався, що спадщину потрібно оформлювати у нотаріуса. Враховуючи наведені обставини, вважає, що строк на прийняття спадщини за заповітом, він пропустив з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням розглянути справу у відсутності їх представника. З позовними вимогами згодні.

Представник 3-ої особи Першої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням розглянути справу без їх участі та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно до вимог ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтву про смерть серії I-ЖС № 304337 вбачається, що ОСОБА_4 померла 07 жовтня 2014 року, про що 08 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис № 779/а.с.6/.

З договору купівлі-продажу, посвідченого у нотаріальному порядку 02 липня 1976 року за реєстровим номером 10.759 та зареєстрованим в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 30.12.1976 року за реєстровим номером 26919 вбачається, що ОСОБА_5 є власником нерухомого майна, яке складається з ? частини будинку № 93, з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по вулиці Каспійській м. Запоріжжя на земельній ділянці розміром 600кв.м./а.с. 10-11/.

Згідно свідоцтву про народження № 311752, позивач ОСОБА_1 народився 21 вересня 1953 року та його матір»ю в свідоцтві про народження вказана ОСОБА_5/а.с.8/, якій після укладення шлюбу 24.05.1975 року з ОСОБА_6 було присвоєно прізвище ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-КИ № 394734/а.с.9/.

З наданої суду копії заповіту, посвідченого 12 червня 1996 року державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1569, вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на день смерті, у тому числі житловий будинок під номером 93, що знаходиться в м. Запоріжжі по вулиці Каспійській, заповідала сину ОСОБА_1. За наявними в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві відомостями, даний заповіт не скасовувався та не змінювався, що підтверджується відміткою на заповіті державного нотаріуса датованою 15.06.2015 року/а.с.7/.

Положеннями ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що він дуже тяжко переніс смерть близької йому людини, знаходився у глибокому моральному потрясінні, поховання матері стало для нього великим стресом, сильним психологічним навантаженням, що вплинуло на стан здоров»я і він довго не міг вийти з цього стану, оговтатися від цієї втрати. Крім того, він хоча і був зареєстрований з померлою за різними адресами, але фактично проживав з нею за однією адресою у житловому будинку № 93 по вулиці Каспійській м. Запоріжжя, так як мати часто хворіла, потребувала постійного догляду, він допомагав їй у господарстві. На теперішній час він і зараз мешкає у вищевказаному будинку, а також, він був юридично необізнаний і вважав, що наявність заповіту складеного на його користь це і є право власності на спадкове майно, поки від родичів не дізнався, що спадщину потрібно оформлювати у нотаріуса.

Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 пропущений спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 з поважної причини, а тому суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, так як в судовому засіданні достовірно було встановлено, що на теперішній час заповіт ОСОБА_3, посвідчений 12 червня 1996 року державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1569 не скасовувався і не змінювався, а отже є чинним.

Керуючись ст. ст. 1217, ч. 1,2 ст. 1220, ч. 1, 3 ст. 1223, 1233, 1270, 1272 ч.3 ЦК України , ст. ст. 10, 11, 60,209, 212, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 жовтня 2014 року на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.