АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченко О.О.

при секретарі: Кальник О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське»

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 20 січня 2015 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ», ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором поставки.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ТОВ «Шалигинське» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ТОВ «АМАРАНТ» та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за договором поставки № 251101 від 25 листопада 2013 року в сумі 1 880 827 грн. 17 коп., пеню у розмірі 163 398 грн. 69 коп. та штраф в розмірі 470 209 грн. 29 коп., а всього - 2 514 435 грн. 15 коп., а також понесені по справі судові витрати в сумі 3 654 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 січня 2015 року провадження у цивільній справі за вказаним позовом закрито з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарського суду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Шалигинське» ставиться питання про скасування даної ухвали з мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Вважає, що суб'єктний склад сторін, однією з яких є фізична особа - поручитель, та солідарний обов'язок боржників дають підстави для віднесення даного спору до цивільної юрисдикції.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відхилення скарги з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що ухвалу постановлено з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

За правилами ст.ст. 1, 12 ГПК України спори між підприємствами, установами, організаціями, особами, які займаються підприємницькою діяльністю, та іншими юридичними особами, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, розглядаються господарськими судами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Шалигинське» та ТОВ «АМАРАНТ», яке згідно протоколу № 06/11/2014-01 загальних зборів учасників від 06 листопада 2014 року змінило назву на ТОВ «ЛУКСОР-УТР», як суб'єктами господарювання, виник спір щодо виконання зобов'язань за господарським договором поставки.

Договір поруки від 03 квітня 2014 року, який укладений в трьохсторонньому порядку між ОСОБА_2, ТОВ «АМАРАНТ», та ТОВ «Шалигинське», має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер та вступає в дію лише при настанні певної умови - невиконання основного зобов'язання боржником.

Поручитель згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України відповідає перед кредитором солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність, лише у разі порушення останнім забезпеченого порукою зобов'язання, отже, даний факт має бути встановлено компетентним судом у визначеному законом порядку.

Суд першої інстанції, встановивши, що між ТОВ «Шалигинське» та ТОВ «АМАРАНТ» (тепер - ТОВ «ЛУКСОР-УТР») по суті виник господарський спір, який в силу вимог ст.ст. 1, 12, ГПК України підвідомчий господарському суду, дійшов правильного й обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Залучення до участі в справі поручителя ОСОБА_2, який одночасно є представником - генеральним директором ТОВ «АМАРАНТ», не є підставою для зміни юрисдикції господарського спору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності.

З огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, оскільки законом прямо передбачено вирішення господарських спорів виключно господарськими судами, враховуючи зміст правовідносин та суб'єктний склад учасників цих правовідносин, спір, що виник між сторонами, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватись господарським судом, як вірно зазначив суд першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам чинного законодавства щодо законності й обґрунтованості та підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при постановленні ухвали місцевим судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шалигинське» - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 20 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з часу набрання нею законної сили.

Судді: підписи

З оригіналом згідно. Суддя