Справа № 191/4587/14-ц
Провадження № 2/191/193/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря - Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Синельниківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Синельниківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, обґрунтування свої вимоги тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_2, 16 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис № 174.

Від шлюбу із відповідачем мають малолітню дитину сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сім'єю сторони не проживають з лютого 2014 року. Після фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин позивач проживає окремо від відповідача, разом з сином за адресою: АДРЕСА_1. Позивач переконана, що малолітній син якому виповнилося лише три роки, повинен проживати разом з матір'ю, так як потребує жіночого догляду, регулярного та своєчасного харчування, дотримання правил гігієни та постійного нагляду. Дітям такого віку безумовно потрібна материнська турбота, оскільки між дитиною та матір'ю з самого народження існує тісний зв'язок, розірвання якого може потягти за собою негативні наслідки у фізичному та емоційному розвитку дитини. Відповідно до принципу Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини бути розлучена зі своєю матір'ю. Позивач постійно слідкує за станом здоров'я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї.

Позивач працює на посаді завідуючої аптеки в ФОП ОСОБА_4, має постійний заробіток, позитивно характеризуюся за місцем роботи та проживання, мешкає разом зі своєю матір'ю та сином в будинку, який належить на праві власності її матері, і в якому створені всі умови для проживання малолітньої дитини. До теперішнього часу позивач з відповідачем не дійшли згоди щодо того, з ким із нас буде проживати дитина.

Відповідач ніде не працює, відвідує дитину коли йому заманеться і забирає дитину за місцем свого мешкання. Думки позивача з цього приводу відповідач не питає. Позивач не заперечує проти того, щоб син спілкувався зі своїм батьком, але недотримання відповідачем розпорядку дня маленької дитини може призвести до погіршення стану здоров'я маленької дитини. Поведінка відповідача по відношенню до позивача характеризується грубістю, вона емоційна, неврівноважена на схильна до образ. Таке поводження батька істотно впливає на здоров'я дитини та його моральний розвиток.

Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально забезпечувати. Вважає, що з метою забезпечення інтересів малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно визначити його місце проживання разом з позивачем його матір'ю. Просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що на момент розгляду справи у суді конфлікти між ним та позивачкою- припинилися і він хоче зустрічатися з сином та виховувати його як батько.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Синельниківської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16 жовтня 2010 року зареєстрували законний шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис № 174 та видане свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю.

Згідно довідки виданої квартальним комітетом №17 від 01 жовтня 2014 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, з сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який знаходиться на її утриманні.

Згідно характеристики від 01.10.2014 року виданої квартальним комітетом №17 на ОСОБА_1 в якій зазначено, що за час проживання скарг від сусідів не надходило, у в зловживанні спиртних напоїв не помічена.

Згідно характеристики від 26.09.2014 року виданої ФОП ОСОБА_4 за період перебування на посаді завідуючої аптеки по теперішній час зарекомендувала себе позитивно, як фахівець в роботі фармацевтичного закладу. В колективі користується повагою.

Відповідно висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради в якому зазначено, що для дитини створено всі необхідні умови для проживання та виховання, вважають за доцільне місце проживання малолітнього ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини; при цьому пріоритетне та принципове значення мають саме інтереси дитини - вони повинні бути непорушними незалежно від стосунків батьків між собою.

Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В принципі 7 Декларації вказано, що найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому полягає відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність полягає насамперед на її батьках.

З урахуванням викладеного, враховуючи вік малолітнього ОСОБА_3, потребу в цьому віці в материнській турботі та догляді, відсутність виключних обставин для розлучення сина з матір'ю та принципи наведеної вище Декларації прав дитини, суд приходить до висновку про необхідність визначити місце проживання малолітньої дитини з матір'ю.

Керуючись Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст.ст. 141, 150, 155, 157, 159, 160, 161 СК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Синельниківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Бондаренко