Справа № 643/1596/15-ц
Номер провадження 4-с/643/16/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові розглянув цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначила, що 03.12.2007 суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М. видала судовий наказ по справі № 2-0Н-945/07 за заявою ЗАТ «Приватбанк», відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Приватбанк» прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 13992,24 грн.. До складових платежів простроченої заборгованості ЗАТ «Приватбанк» та суд віднесли тіло кредиту та відсотки за користування кредитом.

За вказаним судовим наказом, 25.03.2010 у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №18279020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ЗАТ КБ ПриватБанк», з метою забезпечення якого 05.05.2010 року державним виконавцем Красніковим О.О. накладено арешт на кошти боржника, які знаходилися на рахунку боржника №682, відкритого в Філії Харківського обласного управління ВАТ «ОщадБанк» м. Харкова.

Окрім, накладеного арешту на рахунок боржника, державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту та оголошення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, яка перебуває у власності ОСОБА_1.

Вказана постанова винесена державним виконавцем, на думку заявника, з порушеннями законодавства, всупереч інтересам боржника, порушуючи при цьому його законні права та свободи. При здійсненні виконавчого провадження №18279020 державним виконавцем не був проведений опис, який є невід'ємною частиною арешту та не складений акт опису і арешту майна, який відповідно до п.5.6.6. Інструкції про проведення виконавчих дій складається в двох примірниках. Перший який повинен залишатися в провадженні державного виконавця, а другий - видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

Однак, заявнику, як боржнику акт опису і арешту не надавався, що відповідно до вимог чинного законодавства є недопустимим, оскільки такі дії державного виконавця призводять до обмежень прав на інформацію стосовно руху виконавчого провадження, позбавляють можливості надавати будь-які пояснення з боку боржника, у тому числі оскаржувати дії органів виконавчої служби.

Оскільки, відповідно до вимог законодавства арешт повинен накладатися у розмірі стягнення суми боргу, тому державний виконавець зобов'язаний був залучити суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості майна відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки державний виконавець не має право самостійно визначати вартість нерухомого майна.

При накладенні арешту на частину квартири у виконавчому провадженні №18279020, не проведено оцінки нерухомого майна, не залучено суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості частини квартири АДРЕСА_1 на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, які регулюють проведення відповідної оцінки, що є порушенням норм чинного законодавства.

Отже, державним виконавцем Красніковим О.О. порушений порядок проведення арешту нерухомого майна, який був накладений всупереч вимогам законодавства, що призводить до незаконності арешту в цілому.

Так. арешт може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (ч. 3 ст. 5 «ЗУ Про виконавче провадження»).

Сума звернення стягнення складала лише 14077 грн. 20 коп., виконавчий збір складає 14407 грн. 72 коп., однак державний виконавець не врахував, всупереч інтересу боржника, що частина квартири коштує набагато більше (в двадцять-тридцять разів) суми боргу, тим самим порушуючи співрозмірність ціни боргу та майна, на яке накладено арешт.

За таких умов, арешт на частину нерухомого майна не може накладатися, оскільки розмір вартості частини квартири суттєво перевищує суму боргу, що є недопустимим.

До того ж, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»). Тобто, арешт є так званим механізмом захисту прав стягувача від реальної або імовірної загрози невиконання судового рішення.

Однак, ОСОБА_1 від виконання рішення суду не ухилялась, борг визнавала, що підтверджується сплатою наступних платежів: 3000,00 грн. (платіж № 135 від 04.04.2011); 3000.00 грн. (платіж № 101 від 20.05.2011); 3000,00 грн. (платіж № 180 від 19.07.2011); 4000.00 (платіж № 54 від 01.11.2011).

Накладення арешту на частину квартири є необґрунтованим через відсутність з боку боржника будь-яких дій, які утруднили або зробили неможливим виконання рішення суду, крім того, арешт був накладений на рахунок боржника, що також забезпечує виконання рішення, тому у накладенні ще одного арешту не було необхідності, а, навпаки, такі дії ускладнили положення боржника.

До того ж, у п. 5.6.1. Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.99 наведений перелік, у яких випадках повинен застосовуватися арешт при здійсненні виконавчих дій. Такими випадками - забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації: виконання рішення про конфіскацію майна боржника; виконання ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. У виконавчому провадженні № 18279020 не має жодного з наведених випадків, для яких накладення арешту на частину квартири боржника є необхідним.

Отже, державний виконавець при накладенні арешту та оголошенні заборони на відчуження квартири у виконавчому провадженні №18279020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» вийшов за межі наданих законом прав, порушуючи законні права та інтереси боржника, хоча зобов'язаний використовувати надані йому законом та передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, права і обов'язки в точній відповідності до закону, не допускаючи у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Заявник вважає дії державного виконавця неправомірними.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, ознайомившись із заявою заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 03.12.2007 суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М. видала судовий наказ по справі № Н-945/07 за заявою ЗАТ «Приватбанк», відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Приватбанк» прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 13992,24 грн.. До складових платежів простроченої заборгованості ЗАТ «Приватбанк» та суд віднесли тіло кредиту та відсотки за користування кредитом.

За вказаним судовим наказом, 25.03.2010 у Московському відділі державної виконавчої служби Харківського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №18279020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ЗАТ КБ ПриватБанк», з метою забезпечення якого 05.05.2010 року державним виконавцем Красніковим О.О. накладено арешт на кошти боржника, які знаходилися на рахунку боржника №682, відкритого в Філії Харківського обласного управління ВАТ «ОщадБанк» м. Харкова.

Окрім, накладеного арешту на рахунок боржника, державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту та оголошення заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, яка перебуває у власності ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Стаття 321 Цивільного кодексу України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»). Тобто, арешт є так званим механізмом захисту прав стягувача від реальної або імовірної загрози невиконання судового рішення.

Однак, ОСОБА_1 від виконання рішення суду не ухилялась, борг визнавала, що підтверджується сплатою наступних платежів: 3000,00 грн. (платіж № 135 від 04.04.2011); 3000.00 грн. (платіж № 101 від 20.05.2011); 3000,00 грн. (платіж № 180 від 19.07.2011); 4000.00 (платіж № 54 від 01.11.2011), що підтверджується копіями відповідних квитанцій, долученими до справи.

Таким чином, з наданих до справи доказів суд не вбачає жодних підстав для накладення арешту на майно заявника, оскільки з наявних в постанові державного виконавця відомостей про особу боржника вбачається, виконавцем виконувалась постанова щодо іншої особи, не тотожної з особою заявника.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» - у всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга «на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця (іншої посадової особи державної виконавчої служби)» подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу «на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця (іншої посадової особи державної виконавчої служби)» може бути подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» - Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

За вказаних вище обставин, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 202, 203, 248-24 ЦПК України, ст. ст. 45, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 стосовно накладення арешту та оголошення заборони відчуження на частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 (08.09.1968 р. н., ІПН: НОМЕР_1) неправомірними.

Зобов'язати Начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт та заборони відчуження з житлової квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 з одночасним повідомленням реєстраційної служби для внесення відповідних відомостей про зняття арешту та заборони відчуження з частини житлової квартири до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_3