Справа № 467/474/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 6,93 га що розташована на території Арбузинської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_3, після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 6,93 га що розташована на території Арбузинської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому на праві власності. У визначений законом строк він та його брат, що є відповідачем по справі, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

05.02.2015 року у нотаріуса було укладено Договір про поділ спадкового майна на вищевказані земельну ділянку та житловий будинок, які позивач та відповідач успадкували після смерті їх батька ОСОБА_3

Однак, в оформлені прав на земельну ділянку площею 6,93 га що розташована на території Арбузинської селищної ради в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 позивачу було відмовлено за відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість.

Зважаючи на наведене, за захистом своїх прав та інтересів позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач до суду не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, беручі до уваги визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підставою звернення позивачів до суду стали захист їх невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна - часткою житлового будинку

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3

Згідно копії свідоцтва про смерть, мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 10) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 6,93 га що розташована на території Арбузинської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11), що належали померлому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Як видно із копії спадкової справи, із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулися сини померлого - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно довідки Арбузинської селищної ради від 05.05.2014 року, померлий ОСОБА_3 на день смерті проживав разом із сином ОСОБА_1 по АДРЕСА_2.

Відповідно до Договору про поділ спадкового майна від 05.02.2015 року укладеного між сторонами та завіреного державним нотаріусом, розподілено спадщину, та за яким ОСОБА_2 перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину житловий будинок АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 - земельна ділянка площею 6,93 га, що розташована на території Арбузинської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до письмового роз'яснення державного нотаріуса (а.с. 13) ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 6,93 га що розташована на території Арбузинської селищної ради в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість.

Як видно, позивач звертався до ЗМІ із оголошенням про те, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданий на ім.»я ОСОБА_3, вважати недійсним (а.с. 6-9)

В зв'язку з тим, що на момент смерті свого батька позивач фактично прийняв спадщину, заповіту ОСОБА_3 не залишав, то в силу ст. 1261 ЦК України, позивач, як син померлого, має право на спадкування за законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи матеріали справи та відповідність їх норм матеріального права, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,93 га що розташована на території Арбузинської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова