Справа № 487/4438/15-ц
Провадження № 2/487/1970/15
РІШЕННЯ

Іменем України

27.07.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.

при секретарі Пономарьової Д.С.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Заводського району м. Миколаєва про стягнення заборгованості по аліментам,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в сумі 44832,38 грн. з урахуванням індексу споживчих цін (інфляції) по Україні з 01.03.2014 р. по 01.04.2015 року, та 3% річних від простроченої суми, навівші відповідні розрахунки в позовній заяві. В обгрунтування позову зазначила, що 03.11.2001 року був зареєстрований шлюб з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва 29.04.2014 року. Від шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання яких з відповідача було стягнуто аліменти, але він допомогу не надає. Станом на 01.05.2015 року заборгованість по аліментам становить 24302,50 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні не був присутнім, про дату, час та місце розгляду пред*явленого до нього позову був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. З урахуванням думки позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі доказів, що є у справі.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради не був пристунім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що сторони є батьками дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання яких з відповідача за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва 20.03.2014 р. стягнуто аліменти в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, і до повноліття дітей, починаючи з 13.02.2014 року.

Згідно з розрахунком державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.05.2015 р. становить 24302,50 грн.

Згідно із ч.1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Дана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а також у статтях 194-197, 274 СК України.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має вчиняти дії по стягненню аліментів у т. ч. заборгованості за аліментами в разі виникнення такої. Відповідно до ч.9 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Крім того, повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Судом встановлено, що по даній справі відповідач сплачував аліменти не на підставі поданої ним заяви, а на підставі вищезазначеного рішення суду, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами.

Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості по аліментам з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В задоволені позову в цій частині теж слід відмовити.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

До правовідносин, які виникли внаслідок прострочення сплати аліментів, може бути застосовано спеціальну норму права, а саме ст.196 СК України, а не ст. 625 ЦК України. Проте позивачкою такий спосіб захисту не обирався.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст. 194, 196 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Заводського району м. Миколаєва про стягнення заборгованості по аліментам.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Карташева