Справа № 644/3102/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Зябрової О.Г.,
при секретарі - Голік О.К.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова Світлана Іванівна про встановлення факту спільного проживання та спільного придбання квартири, визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру, -
3 квітня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у 2013 року йому стало відомо, що квартира, у якій він проживає і яка належала його покійній дружині ОСОБА_5, згідно договору купівлі-продажу квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Жодних грошових сум від відповідача по справі ОСОБА_5 не отримувала, а отже вищезазначений правочин має бути визнано фіктивним. Окрім того, підпис, який стояв у договорі від імені дружини позивача - ОСОБА_5, - не співвідносився з тим підписом, яким вона розписувалася увесь час, на підставі чого просив суд визнати вищезазначений договір купівлі - продажу недійсним.
Надалі позивач ОСОБА_2 уточнював свої позовні вимоги і наприкінці просив суд встановив факт його спільного проживання з ОСОБА_5, яка померла 17.05.2013 року, однією сім'єю, без шлюбу з 08.02.1983р. по 06.08.2003р.; встановити факт придбання спірної квартири АДРЕСА_1 за кошти, отримані позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 внаслідок спільної праці; визнати недійсним договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири від 23.11.2010р. недійсним та визнати за ним право власності на ? частину квартири в порядку спадкування після смерті його дружини ОСОБА_5, а іншу ? частину даної квартири - як частку у спільній сумісній власності подружжя. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 08.12.1983р. вони з ОСОБА_5 хоча і розірвали шлюб, проте продовжували мешкати разом та вести спільне господарство. Квартира АДРЕСА_3, в якій вони мешкали з ОСОБА_5 раніше була ними придбана, як членами кооперативу ОЖК «СФЕРА», отже вони разом виплатили пай і ці гроші були ними разом внесені за придбання квартири АДРЕСА_1
Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, в своїх запереченнях посилався на те, що право власності на вищезазначену квартиру він набув правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства. На момент укладення договору спірна квартира була особистою приватною власністю ОСОБА_5
Третя особа по справі подала до суду письмову заяву, у якій просила суд слухати справу за її відсутністю.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає. що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтями 10,11 ЦПК України передбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.
Як було встановлено у судовому засіданні, 4 травня 1978 року виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради депутатів трудящих міста Харкова ОСОБА_5 був виданий ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_2.
17 серпня 1982 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (НОМЕР_1), виданим Фрунзенським відділом ЗАГС м. Харкова 08.02.1983р.
17 липня 2001 року виконавчим комітетом Фрунзенської районної ради м. Харкова видано свідоцтво про право власності на двокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_5
26 вересня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за № 3730).
7 серпня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (НОМЕР_2), виданим виконкомом Яблучненської сільської ради 07.08.2003р.
23 листопада 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. (зареєстровано в реєстрі за № 3647).
Проте, суд не може визнати факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім»єю без реєстрації шлюбу з лютого 1983 року по серпень 2003 року, оскільки жодних доказів на підтвердження даного факту позивачем до суду не надано. Суд не приймає до уваги пояснення свідків, оскільки вони лише підтвердили факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за однією адресою, однак жодних пояснень з приводу ведення даними особами спільного господарства та існування між ними шлюбних стосунків суду не надали. Окрім того, як вбачається із копії паспорту ОСОБА_2, позивач з 17.10.2002р. по 20.08.2003р. був взагалі зареєстрований у Писарівському районі Сумської області.
Факту придбання спірної квартир ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за кошти, отримані внаслідок спільної праці, то на час продажу квартири АДРЕСА_3 26.09.2002 року та придбання квартири АДРЕСА_1 діяв Кодекс про шлюб та сім»ю України, який не передбачав факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу і відповідно, настання прав та обов»язків подружжя мало місце лише за наявності зареєстрованих шлюбних стосунків.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 24 КпШС України (чинного на час виникнення спірних правовідносин), майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 23.11.2010р., то позивачем та його представниками взагалі не надано до суду жодних обґрунтувань даних позовних вимог.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження та не були доведені позивачем під час судового розгляду даної справи, і тому позов не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 202, 203 ЦК України, ст. 24 КпШС України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карташова Світлана Іванівна про встановлення факту спільного проживання та спільного придбання квартири, визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

12.05.2015