АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача Никеруя Т.М.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4942 гривні 59 копійок та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 серпня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2008-08, згідно якого відповідачці відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 10 000 гривень на строк до 30 липня 2010 року зі сплатою 26% річних. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалась погашати заборгованість щомісячно рівними частинами, однак свої зобов'язання не виконала, у встановлений строк кредит не повернула, внаслідок чого станом на 25 серпня 2014 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 4 049 гривень 55 копійок, заборгованість по відсотках в розмірі 504 гривні 83копійки.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року позов задоволено.

Справа №759/15032/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/5112/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 942 грн. 59 коп., судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього підлягає стягненню 5 186 грн. 19 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Никеруй Т.М., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 серпня 2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_4 був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2008-08, згідно якого відповідачці відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 10 000 гривень на строк до 30 липня 2010 року зі сплатою 26% річних (а.с. 5-6).

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість та сплачувати відсотки щомісячно рівними частинами протягом всього строку дії договору, однак свої зобов'язання не виконала, у встановлений строк кредит не повернула, внаслідок чого станом на 25 серпня 2014 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 4 049 гривень 55 копійок, заборгованість по відсотках в розмірі 504 гривень 83копійок.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідачка свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконала, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 4 049 гривень 55 копійок, заборгованість по відсотках в розмірі 504 гривень 83 копійки.

Щодо доводів апеляційної скарги не застосування судом першої інстанції строків позовної давності, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1. 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час. протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як убачається з матеріалів справи, 14 травня 2012 року між позивачем ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та відповідачем ОСОБА_4 було складено акт звірки заборгованості, відповідно до якого відповідач зобов'язалася до 01 січня 2015 року щомісячно рівними частинами по 500 гривень погасити визначену заборгованість у повному обсязі.

Наведене свідчить про те, що сторони, укладаючи акт звірки, визначили строк виконання за кредитним договором до 01 січня 2015 року, а відтак, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання а саме з 01 січня 2015 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5- відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: