Справа № 645/5967/15-ц
Провадження № 2/645/1994/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом заступника прокурора м.Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватний нотаріус харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання правочину недійсним,скасування рішення про державну реєстрацію прав,визнання спадщини відумерлою та повернення майна,
До суду надійшов вищевказаний позов який обґрунтовується тим, що державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 розглянуто заяву ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1, яку прийнято 04.04.2014 о 12:05:26 за реєстраційним номером 6126049 та прийнято рішення № 12179295 від 04.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за ОСОБА_6Цього ж дня приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, згідно з яким продавець - ОСОБА_6 передав у власність покупцю - ОСОБА_2 квартиру № 182 буд. № ЗО по вул. Велозаводській у м. Харкові. Одночасно останньому надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20015821, згідно з яким ОСОБА_2 є власником вищевказаної квартири. У подальшому,18.04.2014 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 посвідчено договір купівлі-продажу квартири, розташованої за вищевказаною адресою, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Останній продаж згідно цього договору вчинено за 360 000 грн., відповідно звіту про оцінку майна, виданого 09.04.2014 ТОВ «Юридична компанія «Калина» оціночна вартість квартири становить 355 565 грн. Одночасно державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 розглянуто заяву ОСОБА_7 №6328772 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за результатами якої прийнято рішення №12550555 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_7
Про реєстрацію права власності на зазначене майно ОСОБА_7 надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №20727891. Разом із цим, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/7658/14-ц за позовом першого заступника прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради визнано недійсним правочин, вчинений у формі договору купівлі-продажу від 04.04.2014, згідно з яким ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 у м. Харкові.Згідно з ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.
Враховуючи,що судом встановлено недійсність договору купівлі-продажу, на підставі якого перейшло право власності на спірну квартиру до ОСОБА_2, а відтак цей факт не підлягає доказуванню. Умова щодо предмету спірного договору купівлі-продажу (у даному випадку квартира АДРЕСА_4) не додержана належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору в момент його укладення продавцю, а саме: вищевказана квартира при передачі її від імені ОСОБА_2 (продавця) ОСОБА_7 (покупцю), на праві власності ОСОБА_2 не належала, а фактично була відумерлою спадщиною, оскільки після смерті її дійсного власника - ОСОБА_8 спадкова справа на спірну квартиру не заводилась, у спадщину квартира не приймалась, що підтверджується інформаційними довідками Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори від 26.06.2015.Оскільки право власності на спірну квартиру ОСОБА_2 набув на підставі недійсного правочину - вищевказаного договору купівлі-продажу від 04.04.2014, то на момент укладання останнього всупереч вимог ст. 658 ЦК України він не мав необхідного обсягу повноважень власника на розпорядження квартирою, адже відповідно до приписів частини першої вказаної статті право продажу товару належить його власнику.
Враховуючи все вищевикладене, та приймаючи до уваги, що договір купівлі- продажу, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнано судом недійним, наступний договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна укладений 18.04.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, не відповідає вимогам закону і суперечить інтересам держави та суспільства, що є підставою для визнання його також недійсним.Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.Згідно п. З Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 рішення щодо державної реєстрації прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно.
Пунктом 20 Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав (п. 22 Порядку).Пунктами 36 та 37 Порядку визначено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інші документи, визначені цим Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є у тому числі і укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат, а також рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
18.04.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу від 18.04.2014, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, посвідченого цим же нотаріусом, прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 При прийнятті рішення щодо реєстрації права власності державним реєстратором в якості документа, що підтверджує виникнення права власності на квартиру, прийнято правовстановлюючий документ - договір купівлі- продажу від 04.04.2014, який є недійсним, наявні підстави для скасування рішення державного реєстратора про відповідну державну реєстрацію прав за ОСОБА_7
Також позивач вказує на те,що після скасування рішення про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7, у Державному реєстрі прав на нерухоме майно залишиться запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 04.04.2014.Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2015 у справі № 646/7658/14-ц вказаний договір від 04.04.2014 визнано недійсним, відповідний запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 також підлягає скасуванню.
З аналогічних підстав на думку позивача підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_6 (індексний номер 12179295).
Частиною 1 статті 388 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема у разі, якщо майно вибуло у власника не з його волі іншим шляхом.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, на цей час право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_7.
З урахуванням викладеного, квартира АДРЕСА_5 підлягає витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_7 у власність територіальної громади м. Харкова.Як зазначено у ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Враховуючи, що існує спір про право між сторонами, який вирішується у порядку позовного провадження, позивач вважає за доцільне розгляд вимог про визнання спадщини відумерлою також розглядати у позовному провадженні, адже наявність спірного договору купівлі-продажу квартири від 18.04.2014 позбавляє Харківську міську раду можливості виконати обов'язок щодо подачі до суду заяви про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, за визначених статтею 1277 ЦК України умов, та набути за територіальною громадою право власності на спадкове майно.За інформацією, наданою Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою від 26.06.2015 після смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось.
Таким чином спадщина, яка відкрилась 16.03.1997 після смерті ОСОБА_9Х., ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається з квартири № 182 по вул. Велозаводській у м. Харкові є відумерлою та має бути передана територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідним представницьким органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини ОСОБА_8 є Харківська міська рада.
Особою, заінтересованою у визнанні спадщини відумерлою, є управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яка має статус юридичної особи та до функцій якого віднесено, зокрема, здійснення необхідних заходів по оформленню права комунальної власності на обєкти нерухомого майна, які належать територіальній громаді міста Харкова (пункт 4.1.18 Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 №07/10).
Скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_10, про що 04.04.2014 внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 12180066). Скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_6, про що 04.04.2014 внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 12179295). Визнати спадщину на квартиру № 182, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 30, що відкрилася 16.03.1997 після смерті ОСОБА_8, відумерлою. Витребувати у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради з незаконного володіння ОСОБА_7 квартиру № 182, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 30, як таку, що визнана відумерлою спадщиною.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не зявилися, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заперечень не надали, заяви про відкладення судового розгляду також відутні.За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові доказі по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватний нотаріус харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції сповіщені належним чином, у судове засідання не зявилися та надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Про реєстрацію права власності на зазначене майно ОСОБА_7 надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №20727891. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/7658/14-ц за позовом першого заступника прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради визнано недійсним правочин, вчинений у формі договору купівлі-продажу від 04.04.2014, згідно з яким ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_7.
Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.
Отже, судом встановлено недійсність договору купівлі-продажу, на підставі якого перейшло право власності на спірну квартиру до ОСОБА_2,тому цей факт не підлягає доказуванню. Умова щодо предмету спірного договору купівлі-продажу стосовно квартири АДРЕСА_4 не додержана належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору в момент його укладення продавцю, а саме: вищевказана квартира при передачі її від імені ОСОБА_2 (продавця) ОСОБА_7 (покупцю), на праві власності ОСОБА_2 не належала.
Оскільки право власності на спірну квартиру ОСОБА_2 набув на підставі недійсного правочину - вищевказаного договору купівлі-продажу від 04.04.2014, то на момент укладання останнього всупереч вимог ст. 658 ЦК України він не мав необхідного обсягу повноважень власника на розпорядження квартирою, адже відповідно до приписів частини першої вказаної статті право продажу товару належить його власнику.
Враховуючи все вищевикладене, та приймаючи до уваги, що договір купівлі- продажу, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнано судом недійним, наступний договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна укладений 18.04.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, не відповідає вимогам закону і суперечить інтересам держави та суспільства, що є підставою для визнання його також недійсним.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.Згідно п.3 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 рішення щодо державної реєстрації прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно. Пунктом 20 Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав (п. 22 Порядку).Пунктами 36 та 37 Порядку визначено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інші документи, визначені цим Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є у тому числі і укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат, а також рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
18.04.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 на підставі договору купівлі- продажу від 18.04.2014, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, посвідченого цим же нотаріусом, прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 При прийнятті рішення щодо реєстрації права власності державним реєстратором в якості документа, що підтверджує виникнення права власності на квартиру, прийнято правовстановлюючий документ - договір купівлі- продажу від 04.04.2014, який є недійсним, тобто обґрунтованою суд знаходить вимогу про скасування рішення державного реєстратора про відповідну державну реєстрацію прав за ОСОБА_7
З аналогічних підстав суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_6 (індексний номер 12179295).
Частиною 1 статті 388 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема у разі, якщо майно вибуло у власника не з його волі іншим шляхом.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, на цей час право власності на спірне майно зареєстровано за ОСОБА_7.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволеня вимоги про визнання спадщини відумерлою саме квартири АДРЕСА_5 та передачі її з незаконного володіння ОСОБА_7 у власність територіальної громади м. Харкова.Як зазначено у ч. 6 ст. 235 ЦПК України,
Згідно інформації наданою Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою від 26.06.2015 після смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось.
Таким чином спадщина, яка відкрилась 16.03.1997 після смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається з квартири № 182 по вул. Велозаводській у м. Харкові є відумерлою та має бути передана територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради.
В силу положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України, в день смерті ОСОБА_8 (16.03.1997) відкрилася спадщина за його останнім місцем проживання у вищевказаній квартирі (ч. 1 ст. 1221 ЦК України), яка належала йому на праві власності. Інші особи, крім власника, на час відкриття спадщини у вказаній квартирі зареєстровані не були, у звязку з чим постійно зі спадкодавцем не проживали ч.1 ст. 29 ЦК України, абз. 3-6 ч. 1 ст. З, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За змістом ч. З ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Положеннями ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Вказана заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини.
За змістом ст. 278 ЦПК України суд, установивши, зокрема, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або неприйняття спадщини спадкоємцями, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.
Таким чином, у разі, якби право власності на спірну квартиру не було протиправно набуто відповідачами, територіальна громада м. Харкова могла б претендувати на вказану квартиру в порядку, передбаченому ст. 1277 ЦК України.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідним представницьким органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини ОСОБА_8 є Харківська міська рада.
Особою, заінтересованою у визнанні спадщини відумерлою, є управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яка має статус юридичної особи та до функцій якого віднесено, зокрема, здійснення необхідних заходів по оформленню права комунальної власності на обєкти нерухомого майна, які належать територіальній громаді міста Харкова (пункт 4.1.18 Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.11.2010 №07/10).
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 278 Цивільного процесуального кодексу України встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).
Відповідно до ст.5та ст.140 Конституції України передбачено, що народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до положень ст. 143 Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або через утворені органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.
Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень. Докази надаються суду сторонами.
Згідно статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, крім іншого, відновлення становища, яке існувало до порушення.
На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
На підставі вище викладеного, враховуючи інтереси держави та територіальної громади, суд вважає, що позовні вимоги цілком обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.
Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 16, 215, 230, 388, 1277, 1301 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 278 ЦПК України ,суд
Позовні вимоги заступника прокурора м.Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Приватний нотаріус харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання правочину недійсним,скасування рішення про державну реєстрацію прав,визнання спадщини відумерлою та повернення майна - задовольнити.
Скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_7, про що 18.04.2014 внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 12550555).
Скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_10, про що 04.04.2014 внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 12180066).
Скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_6, про що 04.04.2014 внесено запис до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 12179295). Визнати спадщину на квартиру № 182, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 30, що відкрилася 16.03.1997 після смерті ОСОБА_8, відумерлою.
Передати у власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради з незаконного володіння ОСОБА_7 квартиру № 182, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 30, як таку, що визнана відумерлою спадщиною.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору у розмірі 243,6 гривень з кожного.
Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті, є оригіналом .

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко