Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2245/15 Головуючий у 1-й інстанції: Васильцов О.В.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського РЕМ звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначалося, що 16.05.2012 року під час перевірки дотримання Правил користування електроенергією в квартирі АДРЕСА_1, власником якої являється відповідач, контролери ВАТ «Запоріжжяобленерго» виявили факт втручання у роботу приладу обліку електроенергії (зворотній хід диску) , про що був складений відповідний акт № 00127008 від 16.05.2012 року. Згідно розрахунку, проведеному у відповідності до п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, вартість необлікованої електроенергії складає 6 662 грн.79 коп. Добровільно споживач сплатила 1267грн. 19 коп. а від оплатити іншої частини нарахованих сум відповідач відмовилася. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив на підставі ст.ст.625, 526,530 ЦК України, ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» стягнути з ОСОБА_2 5 395 грн. 60 коп. вартості не облікованої електроенергії, 375 грн. 67 коп. - 3% річних, 711 грн. 38 коп. - інфляційних витрат.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року позов задоволено. Стягнуто ОСОБА_2 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі «Мелітопольського району електричних мереж» суму вартості необлікованої електроенергії у розмірі 5395,60 грн. , 3 % річних у розмірі 357,67 грн., інфляційні нарахування у розмірі 711,38 грн. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ОСОБА_2 зазначає, що в роботу електролічильника не втручалася, Правила користування електричною енергією не порушувала, постійно проживає за іншою адресою і послугами з електропостачання фактично не користується.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач являється власником квартири АДРЕСА_1 і являється споживачем послуг з енергопостачання (а.с.32).

При перевірці контролерами ВАТ дотримання споживачем Правил користування електричною енергією 16 травня 2012 року був виявлений факт втручання у роботу приладу обліку, про що був складений відповідний акт № 00127008 від 16.05.2012 року (а.с.6).

Факт втручання в роботу електролічильника підтверджується також актом проведення експертизи №0571 від 21.05.2012 р.(а.с.8).

Задовольняючи позов та визначаючи вартість необлікованої електроенергії, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення, а тому зобов'язаний відшкодувати позивачеві вартість необлікованої електроенергії, розраховану за Методикою.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі -Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі -Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження приладу обліку електричної енергії.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року №122, установлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Відповідно до пункту 1.1 цієї Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, зазначених п. 48 Правил у частині: безоблікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника; пошкодження приладу обліку, зриву пломби та дій споживача, які призводять до заниження показів приладу обліку.

Згідно пункту 2 Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності); за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.

З огляду на наведене, якщо споживач допустив самовільне підключення електропроводки, то розрахунок збитків здійснюється з урахуванням дати останньої технічної перевірки електроустановки споживача, але не більше терміну позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведений факт порушення споживачем Правил користування електричною енергією являються неспроможними, оскільки не відповідають зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи.

Посилання апелянта на те, що вона купила квартиру у 2001 році, ніяких дій, що викладені в акті, не вчиняла і про пошкодження електролічильника не була обізнана, висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідач як власник квартири і споживач послуг енергопостачання зобов'язана утримувати свою власність у належному стані і забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж. Пунктом 12 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року передбачено, що відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Посилання апелянта на те, що розмір збитків являється непомірно великим і має бути обрахований не за три роки, а за шість місяців, оскільки вона фактично не проживає за місцем реєстрації і послугами з енергопостачання не користується, енергопостачальник зобов'язаний кожні шість місяців знімати показники з приладу обліку, не заслуговують на увагу. Розмір збитків обчислений позивачем у відповідності з п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року.

Посилання апелянта на те, що втручання в роботу електролічильника сталася з вини енергопостачальника, який своєчасно не здійснив його повірку, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у період експлуатації прилади обліку повинні обов'язково проходити періодичну повірку, тобто контроль метрологічних характеристик. Періодичність повірки встановлюється під час державних приймальних випробувань та, як правило, вказується в супровідній документації: паспорті, інструкції з експлуатації тощо. Електронні прилади обліку електроенергії повіряються не рідше 1 разу на 6-16 років (у залежності від типу лічильника), індукційні (класу точності 2,0) - не рідше 1 разу на 4 років.

Згідно з положеннями пунктів 38 та 40 Правил користування електричною енергією для населення, на енергопостачальника покладені обов'язки щодо здійснення планової повірки, обслуговування, ремонту і заміни приладів обліку, які проводяться в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором про користування електроенергією. Зважаючи на те, що нормативно-технічними документами встановлений 4-річний термін повірки електролічильника, нарахування позивачем вартості необлікованої електроенергії в межах строків позовної давності, а не за шість місяців, як помилково вважає споживач, відповідає п.3.1 Методики.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про порушення Правил користування електричною енергією не підписаний споживачем, а тому не може бути доказом по справі, безпідставні.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Доданий до позовної заяви Акт складений і оформлений у відповідності до Методики, підписаний трьома представниками енергопостачальника і містить зазначення про відмову споживача від його підписання.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються безумовною підставою для скасування судового рішення.

Судове рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 317 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: