Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2090/15 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання договору іпотеки недійсним.

У позові зазначено, що 20 грудня 2007 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено іпотечний договір № ZPBDGI, за яким в іпотеку була передана трикімнатна квартира АДРЕСА_1

Проте у тексті договору в розділі «Терміни та їх тлумачення» зазначено іпотечний зговір від 29 жовтня 2007 року, укладений між Банком та ОСОБА_4, у тлумаченні терміну зобов'язання - вказано зобов'язання ОСОБА_4, що випливають з договору про іпотечний кредит, а також з цього договору.

Тобто ані вона, ані ОСОБА_4 29 жовтня 2007 року іпотечних договорів не укладали, і за таких обставин випливає, що іпотечний договір, укладений між нею та відповідачем, не містить усіх істотних умов щодо змісту основного зобов'язання та посилається на неіснуючий правочин, у якому встановлено основне зобов'язання.

Посилаючись на ці обставини, просила визнати іпотечний договір від 20 грудня 2007 року недійсним.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судове засідання 25 березня 2015 року апелянт ОСОБА_2, належним чином повідомлена про час та розгляд справи, не з'явилася. У відповідності до вимог ст. 305 ЦПК України справа розглянута за її відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_5, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як установлено судом, 20 грудня 2007 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 уклали договір про іпотечний кредит № ZPBDGI, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 75 750 грн. із забезпеченням виконання своїх зобов'язань за цим договором іпотекою нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, що їй належала (а.с 5, 7-11).

Тому, 20 грудня 2007 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 уклали Іпотечний договір № ZPBDGI, який був посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т.Т. (а.с. 12-14).

Між тим у розділі "Терміни та їх тлумачення" вказано, що в договорі використовуються терміни та скорочення:

1. Договір про іпотечний кредит - Договір про іпотечний кредит від 29-10-2007 року № ZPBDGI, укладений між Іпотекодержателем та ОСОБА_4.

2. Зобов'язання -зобов'язання ОСОБА_4, що випливають з договору про іпотечний кредит, а також з цього договору, в тому числі: повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 75 750 грн. у строки та на умовах, зазначених у договорі про іпотечний кредит. (а.с. 12).

27 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, про визнання вказаного іпотечного договору недійсним у зв'язку з тим, що ані вона, ані ОСОБА_4 29 жовтня 2007 року ніяких договорів про іпотечний кредит не укладали.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин") іпотечний договір повинен містити такі істотні умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя - юридичних осіб відомості про:

для резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців;

для нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу;

для іпотекодавця та іпотекодержателя - фізичних осіб відомості про:

для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів;

для іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України;

2) зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її відсутність.

У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду.

За змістом статей 203, 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Кожна із цих вимог є самостійною підставою недійсності правочину.

Між тим, ОСОБА_2 не заперечувала у суді першої інстанції те, що вона підписала цей договір у забезпечення укладеного нею з банком договору про іпотечний кредит № ZPBDGI від 20 грудня 2007 року, виконувала його. Доказів того, що договором іпотеки забезпечено інший кредит з іншим позичальником суду не надано.

Суд першої інстанції дослідивши обставини справи, доводи і заперечення сторін, дійшов до правильного висновку про те, що при посвідченні іпотечного договору нотаріусом у тексті договору була допущена технічна помилка, яку відповідач не вбачає потрібним виправляти у зв'язку з повним фактичним виконанням вказаного договору, тобто це не свідчить про відсутність однієї з істотних умов іпотечного договору, що тягне за собою його недійсність. Для того, щоб встановити технічну помилку в тексті договору не потрібно мати спеціальні знання в області банківської діяльності або юриспруденції, оскільки це терміни, що стосуються її персонально і не пов'язані з будь-якими умовами або розрахунками.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду, а полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені та оцінені судом першої інстанції.

Тому, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: