Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2821/14-ц Головуючий у 1-й інст. Смиковська Л. О.
Категорія 27 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого : судді Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі : Валяник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014р. Банк звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача 18108,01грн. заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 03.01.2008р. Зазначав, що відповідач отримав у кредит 3000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24% річних на суму залишку заборгованості. Позичальник зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, станом на 14.05.2014р. утворилася заборгованість на загальну суму 18108,01грн. : заборгованість за кредитом - 2249,34грн., % - 9537,17грн., комісія - 7770грн.; штрафи - 500грн.(фіксована частина), 838,48грн. (% складова).

Рішенням Овруцького районного суду від 16 липня 2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 9204,53грн. заборгованості за кредитним договором і 123,82грн. судових витрат. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 26 серпня 2014р. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 8999,53грн. заборгованості і судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015р. рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі Банк просить змінити рішення суду в частині відмови у стягненні комісії в сумі 7665грн. та штрафів у сумі 1238,48грн. та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які відповідно до ч.3 ст.551 ЦПК України є підставою для зменшення розміру неустойки. Крім того, комісія не є неустойкою в контексті вимог ст. 549 ЦК України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що із загальної суми заборгованості, яку просить стягнути Банк, необхідно відрахувати кошти, стягнуті за судовим наказом, а у стягненні комісії та штрафів необхідно відмовити з підстав, передбачених ст. 551 ЦК України.

Проте, повністю погодитись з таким висновком не можна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Судом установлено, що 03 січня 2008р. між сторонами було укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3тис.грн. зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості, 3,5% комісії, з кінцевою датою повернення, що відповідає строку дії картки.

Матеріалами справи доведено, що строк дії картки відповідача, яка не переоформлювалась, до 29.03.2009р.

Відповідач не ставив питання про застосування позовної давності.

Умови договору відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком банку, складає 18108,01грн., з яких: 16769,53грн. - різниця між поточною заборгованістю і сумою, стягнутою судовим наказом; 500грн. - штраф (фіксована частина); 838,48грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, Банк звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу. 27.11.2008р. Судовим наказом Овруцького райсуду (справа №2п-230/08) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 2786,98грн. заборгованості : заборгованість за кредитом - 2249,34грн., заборгованості за % - 537,64грн. Згідно зі ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно роз'яснень абзаців 1,2 п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599-601,604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК України.

У п. 8.6 Умов та правила надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с.13-18).

Крім того, згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1, банком також було нараховано комісію за користування кредитом у розмірі 7665грн. відповідно до п.5.5.1. Правил користування платіжною карткою, яким передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель картки сплачує відсотки по збільшеній відсотковій ставці чи додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами, долученими до матеріалів справи.

За таких обставин, вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом в сумі 2249,34грн. не підлягають задоволенню, оскільки питання вже вирішено судом. Та обставина, що судовий наказ не виконано до даного часу, не є підставою для повторного стягнення цієї ж самої суми.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню відсотки в сумі 8999,53грн. (9537,17грн. - 537,64грн.), тобто за весь період користування коштами.

Проте, вимоги Банку про стягнення комісії на загальну суму 7770грн. і штрафних санкцій на суму 1238,48грн. не підлягають задоволенню за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора. При цьому, застосування судом до даних правовідносин положень ч.3 ст.551 ЦПК України є помилковим. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений Банком під час подачі позову до суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 16 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 03.01.2008р. у сумі 8999,53грн. і судові витрати - 243,60грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: