_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4292/15-ц
Провадження № 2/520/2881/15
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.03.2015 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до головного державного виконавця Другого Київського ВДВС ОМУЮ Кіптікова І.О., ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України про визнання поважною причини пропуску строку на подання заперечень на звіт про незалежну оцінку майна та зобов'язання призначити рецензування звіту про оцінку майна, визнання торгів, що відбулися та акту про реалізацію нерухомого майна - недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

26.03.2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати, що нею пропущено строк на подання заперечень на оцінку належного майна боржнику, 56/1000 часток дачного будинку, за адресою: АДРЕСА_1, виконаного ФОП «ОСОБА_5» /дата оцінки 10.11.2014 року/ у визначений законом строк з поважних причин; зобов'язати Головного державного виконавця Кіптікова І.О. Другого Київського ВДВС ОМУЮ призначити рецензування звіту про оцінку майна боржника ОСОБА_4 56/1000 часток дачного будинку, за адресою: АДРЕСА_1, виконаного ФОП «ОСОБА_5» /дата оцінки 10.11.2014 року/; визнати протокол проведення електронних торгів № 52326 від 20.05.2015 року лоту № 39322, за яким майно боржника ОСОБА_4, що складається із 58/1000 часток дачного будинку, за адресою: АДРЕСА_1, придбано за 429 130 грн. учасником 1 - ОСОБА_3 - недійсним; визнати акт державного виконавця Кіптікова І.О. Другого Київського ВДВС ОМУЮ про реалізацію нерухомого майна боржника від 12.03.2015 року, виданого на підставі протоколу проведення електронних торгів № 52326 від 20.02.2015 року лоту № 39322, за яким майно боржника ОСОБА_4, що складається з 58/1000 часток дачного будинку, за адресою: АДРЕСА_1, придбано за 429 130 грн. учасником 1 - ОСОБА_3, - недійсним.

Разом із позовом представником позивача адвокатом Шляпіною Л.М. надано заяву про накладення арешту, а саме просить накласти арешт на майно, а саме 56/1000 дачних будівель, за адресою: АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_4 Мотивуючи клопотання тим, що 12.03.2015 року відповідач ОСОБА_3 отримала акт про придбання майна та 12.03.2015 року постановою державного виконавця знято арешт з майна боржника з 56/1000 часток дачних будівель, що належать ОСОБА_4 У зв'язку із чим, представник зазначає, що невжиття вказаних заходів може призвести до відчуження належного відповідачу майна, що у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Положеннями п. 4 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості досвідів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише починання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що на виконання положень постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заявником надано достатніх доказів, а саме копію постанови державного виконавця про зняття арешту з майна боржника від 12.03.2015 року, на підтвердження доцільності застосування заходів забезпечення позову по справі.

Таким чином,, суддя вважає клопотання про забезпечення позову обґрунтованим та доведеним, в зв'язку з чим воно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на майно 56/1000 часток дачних будівель, за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.