Справа № 283/3350/14-ц
Провадження №2/283/57/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю сторін , представника відповідача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2, стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та замінити сторону виконавчого провадження за рішенням Малинського районного суду від 11 червня 2014 рок , визнавши стягувачем аліментів ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ :

28 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

В судовому засідання ОСОБА_2 позов підтримав повністю, пояснив, що з 20 листопада 2004 року по 15 серпня 2013 року перебував у шлюбі з відповідачем.

Під час шлюбу народилась діти : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

За рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2013 року, що набрало законної шлюб між сторонами був розірваний і діти залишені проживати з матір'ю.

Однак вважає, що на даний час суттєво змінились обставини і є необхідність щодо визначення місця проживання дітей з позивачем, оскільки після розірвання шлюбу ОСОБА_3 переїхала проживати до своєї сестри за адресою: м. Малин по вул. Ковпака,4, а діти залишились проживати з позивачем.

Діти знаходяться на повному утриманні ОСОБА_2, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням не займається, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки та замінити сторону у виконавчому провадженні за рішенням Малинського районного суду від 11 червня 2014 року про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, зазначивши його стягувачем, а відповідача боржником.

Відповідача позов не визнала повністю. Не заперечила обставини перебування у шлюбі з відповідачем та народження під час шлюбу двох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З моменту розірвання шлюбу , 05 серпня 2013 року, позивач продовжувала разом з дітьми проживати з відповідачем однією сім'єю за адресою : м. Малин по вул. Л.Українки 23.

Оскільки відповідач відмовлявся забезпечувати сім'ю, то ОСОБА_3 у травні 2014 року звернулась до суду про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Малинського районного суду від 11 червня 2014 року її позов задоволено та з ОСОБА_2 на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки.

У вересні 2014 року ОСОБА_3. працевлаштувалась у м. Києві в спортивному комплексу прибиральницею.

Вона домовилась з позивачем про залишення у нього тимчасово дітей до пошуку житла в м. Києві.

Однак коли вона знайшла житло та намагалась забрати дітей, то ОСОБА_2 став перешкоджати в цьому, погрожувати їй та неодноразово застосовував фізичне насильство. З цього приводу ОСОБА_3 зверталась до правоохоронних органів.

20 січня 2015 року ОСОБА_3 забрала дітей та мала намір перевезти до м. Києва. Однак позивач насильно забрав дітей , побив відповідача та повідомив , що діти будуть проживати з ним.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Романенко С.Л. пояснила, що на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та представлених матеріалів, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність залишення малолітніх дітей на проживання в сім'ї батька, оскільки ОСОБА_2 добросовісно, відповідально та з любов'ю ставиться до виконання батьківських обов'язків при цьому орган опіки та піклування враховує психолого - педагогічні характеристики малолітніх дітей.

Опитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 висловив бажання проживати разом з батьком , а опитаний малолітній ОСОБА_5 бажає проживати разом з матір'ю та батьком.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 20 листопада 2004 року зареєстровано шлюб, який розірвано 05 серпня 2013 року відповідно до рішення Малинського районного суду. ( арк..с.39,42).

Під час шлюбу народилась діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. ( арк.с. 40,41).

Рішенням Малинського районного суду від 05 серпня 2013 року було вирішено про залишення проживання малолітніх дітей разом з матір'ю. ( арк..с. 42).

ОСОБА_2, посилаючись на те, що після ухвалення рішення суду змінились обставини, а саме діти залишись проживати з ним, просить визначити їх місце проживання з позивачем.

Суд вважає , що даний спір підлягає розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про визначення місця проживання дитини, суд повинен враховувати можливості батьків щодо утримання та виховання сина, вік дитини, а також виходить із інтересів дитини, її віку, необхідності материнської турботи та уваги для забезпечення її повноцінного виховання і розвитку.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що обидві сторони мають належні умови для утримання та виховання дітей, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання батьків дитини. Наявність у відповідача кращих соціально-побутових умов не можуть бути вирішальною умовою при визначенні місця проживання малолітніх дітей. Крім того, відповідач пояснила, що в м. Києві вона винаймає у своєї знайомої квартири та має всі належні умови для проживання та навчання дітей.

Також рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2013 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 43/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ( арк..с. 78).

Згідно висновку органу опіки і піклування від 12 січня 2015 року ( арк..с.89), останній вважає за можливе проживання дитини в сім'ї батька.

Однак суд не погоджується з даним висновком, оскільки вважає, що орган опіки та піклування прийшов до висновку дослідивши лише умови проживання батька та дані, що характеризують останнього, в той же час поза увагою органу опіки залишилось те, що мати дитини також позитивно характеризується та має необхідні умови для виховання дитини. Жодних фактів про те ОСОБА_3 неналежно виконує свій материнський обов'язок щодо виховання дітей висновок не містить.

Оцінюючи пояснення позивача в яких він зазначив , що діти виявили бажання проживати разом з ним суд вважає, що прив'язаність дитини до батька зумовлена залежністю від нього, що продиктовано віковими особливостями дитини (потреба у захисті, первинні потреби у їжі, житлі). Оцінка сімейної ситуації малолітніми дітьми залежить від впливу на них з боку батька.

Відтак, суд не встановив обставин, передбачених ч. 2 ст.161 Сімейного Кодексу України, за наявності яких не міг би передати дітей для проживання з матір'ю.

Суд вважає, що його рішення про передачу дітей матері узгоджується з Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 якої, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

ОСОБА_2 з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, не навів суду будь-яких виняткових обставин, за яких діти можуть бути розлучена зі своєю матір'ю.

Тому суд вважає , що позов в частині визначення місця проживання малолітніх дітей з ОСОБА_2 є необґрунтованим.

Також суд вважає , що не підлягає і задоволенню і інші позовні вимоги , а саме стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та заміни сторону виконавчого провадження за рішенням Малинського районного суду від 11 червня 2014 року, визнавши стягувачем аліментів ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила , що вона постійно турбується про дітей. Діти за рішенням суду заалишені проживати з нею. Позивач перешкоджає її спілкуванню з дітьми.

Щоб надавати належну допомогу дітям вона працевлаштувалась у м. Києві, оскільки їй як інвалідом 2 групи складно було знайти роботу в м. Малині.

Відповідач забезпечує дітей всіма необхідним речами та продуктами харчування.

Діти тимчасово були залишені проживати з ОСОБА_2 , оскільки відповідачу необхідно було час для працевлаштування в м. Києві.

Дані обставини позивачем не спростовані.

Також в судовому засіданні позивач пояснив, що він відмовляється повертати дітей ОСОБА_3, оскільки вважає, що в нього створені кращі умови для виховання та утримання дітей.

Статтею 378 ЦПК України на яку як на підставу для задоволення свої вимог посилається ОСОБА_2, передбачено , що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Однак факту вибуття сторони у виконавчому проваджені відкритому на виконання виконавчого листа за рішенням Малинського районного суду від 11 червня 2014 року в судовому засіданні не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов є необґрунтований та в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,81,88,212,213,215.378 ЦПК України, на підставі ст.ст. 161,162 Сімейного Кодексу України , ст.378 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2, стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та замінити сторону виконавчого провадження за рішенням Малинського районного суду від 11 червня 2014 року , визнавши стягувачем аліментів ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Малинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів , починаючи з дня його проголошення .

Суддя: С. Д. Міхненко