Справа № 344/3368/15-ц
Провадження № 2-к/344/3/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Гречун Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення аліментів та судового збору,-

В С Т АН О В И В :

Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області звернулося до суду з клопотаннями про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Центрального району міста Мінська від 21 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави відшкодування судових витрат по оплаті державного мита у сумі 950 300,00 білоруських рублів та судових витрат у сумі 37 100,00 білоруських рублів, усього 987 400,00 білоруських рублів.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Клопотання оформлене з дотриманням вимог, встановлених ст. 394 ЦПК України та ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року (надалі Конвенція).

Згідно клопотання суду Центрального району міста Мінська Республіки Білорусь (а.с.3) та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Івано-франківській області (а.с. 12), відповідач ОСОБА_1 проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з рішення суду Центрального району міста Мінська Республіки Білорусь, відповідач був належно повідомлений про місце і дату розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с.5-6).

Рішенням суду Центрального району міста Мінська Республіки Білорусь від 21 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави відшкодування судових витрат по оплаті державного мита у сумі 950 300,00 (девятсот пятдесят тисяч триста) білоруських рублів та судових витрат у сумі 37 100,00 (тридцять сім тисяч сто) білоруських рублів, усього 987 400,00 (девятсот вісімдесят сім тисяч чотириста) білоруських рублів (а.с. 5-6).

Дане рішення вступило в законну силу 02 грудня 2014 року, що підтверджується довідкою суду Центрального району міста Мінська Республіки Білорусь (а.с. 4) та відтиском печатки, що мається на належним чином завіреній копії рішення (а.с. 6).

Відповідно до довідки, рішення суду Центрального району міста Мінська Республіки Білорусь від 21 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частині стягнення аліментів та судових витрат не виконувалось на території Республіки Білорусь з дня винесення рішення (а.с. 3-4).

Отже, умови, передбачені Конвенцією, щодо порядку визнання і примусового виконання на території України рішення суду Центрального району міста Мінська Республіки Білорусь від 21 листопада 2014 року дотримані.

Підстав, визначених ст. 396 ЦПК України та ст. 55 Конвенції, для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання наведеного рішення, судом не встановлено.

З огляду на викладене та з урахуванням положення ч. 2 ст. 54 Конвенції суд дійшов висновку, що клопотання Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат на території України слід задовольнити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 390-396 ЦПК України, ст.ст. 50, 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року, керуючись ст.ст. 208-210, 395, 397 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення аліментів та судового збору задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Центрального району міста Мінська від 21 листопада 2014 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави відшкодування судових витрат по оплаті державного мита у сумі 950 300,00 білоруських рублів та судових витрат у сумі 37 100,00 білоруських рублів, усього 987 400,00 (девятсот вісімдесят сім тисяч чотириста) білоруських рублів.

Виконання рішення суду здійснювати згідно законодавства України.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мелещенко Л.В.