Номер провадження: 22-ц/785/3294/15
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

встановила:

05 червня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що спільна з відповідачем донька проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2007 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 235 грн. щомісячно.

Посилаючись на те, що у неї не вистачає коштів на утримання дитини, а у відповідача, як їй стало відомо, достатнє матеріальне забезпечення, просила її вимоги задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_6 позовні вимоги визнала частково та надала суду письмові заперечення, в яких просила позов задовольнити частково та стягнути із її довірителя аліменти у розмірі неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено частково, було збільшено розмір аліментів і стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 просить рішення суду змінити, стягнувши аліменти у розмірі неоподаткованого мінімуму доходів громадян, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено із порушенням норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 уточнила, що відповідач ОСОБА_3 згоден сплачувати аліменти щомісячно на утримання доньки у розмірі 900 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що встановлений судовим рішенням від 06.12.2007 року розмір аліментів, який складає 235 грн., є недостатнім для утримання неповнолітньої доньки сторін, не забезпечує її нормальний рівень життєдіяльності, а тому підлягає збільшенню.

При цьому судом було враховано, що відповідач ОСОБА_3 працює моряком, знаходиться у рейсі з 21.11.2014 року по 21.03.2015 року, а тому має можливість надавати дитині матеріальну допомогу у розмірі, близькому до прожиткового мінімуму у 2015 році на дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн., який встановлений ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік".

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Судом обґрунтовано встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 235 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року (а.с. 6-7).

Із зазначеного і до теперішнього часу малолітня ОСОБА_5 проживає з матір'ю - позивачем у справі і перебуває на її утриманні, за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою № 148/1 від 04.06.2014 року, виданої органом самоорганізації населення -комітету міськрайону "Дмитріївка" у місті Одесі (а.с.8).

Крім того, згідно довідки - виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку № 148/2 від 04.06.2014 року за вказаною адресою окрім позивачки ОСОБА_4 та її доньки ОСОБА_5, також проживають та прописані її мама - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син від другого шлюбу - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).

На цей час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, зареєстрованим 22.09.2012 року, актовий запис № 1327, що вбачається із свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (а.с.5).

Вирішуючи спір, суд правомірно виходив із положень, передбачених ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, предметом доказування у спорі щодо зміни розміру аліментів, які підлягають стягненню за рішенням суду, є зміна матеріального стану, сімейного стану, зміна стану здоров'я платника або отримувача аліментів.

Досліджуючи зазначені обставини, суд першої інстанції правомірно і обгрунтовано виходив із наступного.

Як було зазначено вище, від шлюбу з ОСОБА_11 у ОСОБА_4 28.05.2013 року народився син ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с. 11).

Згідно довідки від 080.9.2014 року, за вих. № 404, виданої КП "Дитяча міська поліклініка № 6" (а.с. 40) та виписки № 0064 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5, остання має ряд хронічних захворювань: внелікарняна правостороння сегментарна пневмонія, 1 ступеню тяжкості, гостре протікання, бронхіальна астма (а.с. 127).

На підтвердження майнового стану та знаходження на утриманні позивачки інших осіб суду було надано:

Довідку № 186 від 01.09.2014 року про доходи ОСОБА_4, яка працює у КУ "ЦПМСД № 3" на посаді лікаря та відповідно до наказу № 67-в знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3х років з 24.09.2013 року до 28.05.2016 року та загальна сума доходу за період 01.03.2014 року по 31.08.2014 рік складає 00,00 грн. (а.с. 49);

Довідку № 155 від 01.09.2014 року, видану КУ "Одеська міська станція швидкої меддопомоги" про те, що ОСОБА_11 - чоловік позивачки, працює на посаді лікаря та його середньомісячна заробітна плата складає 2401,11 грн. (а.с. 50);

Виписку № 313 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_9, матері позивачки, видану КУ "ЦПМСД № 3" (а.с. 43);

Довідку до акта огляду МСЕК серія 2-18 ОВ № 092997 про встановлення ІІ групи інвалідності матері позивачки - ОСОБА_9 (а.с. 44);

Довідку № 5289 від 08.09.2014 року, видану УПФ України у Київському районі м. Одеси про те, що ОСОБА_9 отримає пенсію по інвалідності у розмірі 1052,07 грн. (а.с. 45).

В свою чергу, судом також досліджено матеріальне становище відповідача ОСОБА_3

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 (після шлюбу ОСОБА_16).

Згідно довідки № 769/к/18-05 від 18.09.2014 року, виданої ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не перебуває на обліку як платник податків фізична особа-підприємець (а.с. 62).

За вищевказаною адресою прописані ОСОБА_14, ОСОБА_15, відповідач ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_16, яка перебуває на утриманні чоловіка та проживає у вказаній квартирі без реєстрації, що підтверджується довідкою ОСББ "Софія" (а.с. 76).

У відповідності до довідки № 4111901/13/004-007 від 19.11.2014 року, виданої ПрАТ "ПЛАСКЕ", дружина відповідача - ОСОБА_16 працює у підприємстві з 01.02.2011 року по теперішній час на посаді молодшого юрисконсульта та загальна суму її доходу за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року становила 23 811,41 грн. (а.с. 103).

Батько відповідача ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться на диспансерному обліку у кардіолога та ендокринолога поліклініки № 12 Приморського району м. Одеси, що підтверджується довідкою КУ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 12" (а.с. 21).

Разом з тим, згідно довідки № 4/1859 від 24.09.2014 року з місця роботи батька відповідача, останній працює в Одеській національній морській академії з 2001 року та на теперішній час займає посаду старшого викладача кафедри СЕУ за строковим договором до 30.06.2017 року (а.с. 64).

З цих підстав, доводи представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про те, що батько останнього перебуває на його утриманні, є безпідставними і необгрунтованими, оскільки доходи ОСОБА_14 є достатніми для його особистого матеріального забезпечення.

Також безпідставними є доводи вищевказаного представника відповідача ОСОБА_3 про те, що останній не працює моряком на судах закордонного плавання і не отримує заробітну платню в іноземній валюті, з огляду на наступні обставини.

Так, як вбачається з ухвали апеляційного суду Одеської області від 26.11.2014 року, провадження № 22-ц/785/6662/14/ по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю в якості третьої особи КРА ОМР, про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_3 працює моряком, знаходиться у рейсі з 21.11.2014 року по 21.03.2015 року.

Зазначені обставини були підтверджені копією укладеного контракту, який надано до апеляційного суду Одеської області представником відповідача ОСОБА_3, та який було долучено до матеріалів справи (а.с. 116-120).

Згідно вказаного контракту відповідач ОСОБА_3 перебуває у рейсі з 21.11.2014 року по 21.03.2015 року.

За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вищевказані обставини щодо виконання відповідачем трудових обов'язків за контрактом на судах закордонного плавання, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому є встановленими і не підлягають доказуванню.

Та обставина, що ні відповідач ОСОБА_3, ні його представник ОСОБА_6 не надали суду копії вказаного контракту та не надали довідки про суму заробітної плати по цьому контракту, свідчить про намагання їх приховати від суду вказані відомості, що в свою чергу свідчить про необ'єктивність та безпідставність їх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Додатковим доказом того, що відповідач ОСОБА_3 працює моряком на судах закордонного плавання, також свідчить лист Капітана порту ОСОБА_17 № 791/15-03-2-4117 від 06.11.2014 року про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у дипломно-паспортному відділі ІФ ДП "АМПУ" отримав посвідчення особи моряка НОМЕР_3, видане 05.08.2014 року, строк дії якого до 05..08.2019 р. (а.с.89), а також лист заступника начальника Головного управління ДМС України в Одеській області № 6/13605 від 12.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, 11.07.2011 року документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 орган 5102, строком на 10 років. (а.с.91).

Також безпідставними є доводи представника відповідача про те, що останній буде надавати матеріальну допомогу малолітній доньці сторін, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу того, що за попередній час відповідач надавав доньці будь-яку матеріальну допомогу, у тому числі в якості подарунків, окрім регулярної сплати аліментів на її утримання щомісяця в розмірі 235 грн.

Доводи апелянта ОСОБА_6 про те, що позивачка отримала одноразову допомогу від держави на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, грошові кошти у сумі 61920 грн. (а.с.142), також не можуть слугувати підставою для зменшення суми аліментів, які визначені оскаржуваним судовим рішенням, оскільки зазначені грошові кошти надаються позивачці ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_10, а не доньки ОСОБА_8, стосовно утримання якої розглядається даний спір.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно встановлено, що позовні вимоги позивачки частково обґрунтовані, оскільки перерахування батьком дитини аліментів в розмірі 235 грн., є недостатньою сумою для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд врахував, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" встановлений прожитковий мінімум у 2015 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 грн., у зв'язку з чим дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів до 1300 грн. на місяць.

На думку колегії суддів зазначений розмір аліментів буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, як справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко