Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.2015 р. 145/1788/14-ц

2/145/47/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участі секретаря Віценко К.А.,

адвоката ОСОБА_10. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування рухомого майна з незаконного володіння,

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що є власником автомобіля Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1. Даний автомобіль ним пристосований для пасажирських перевезень. Факт належності йому автомобіля підтверджується технічним паспортом, обліковою карткою приватного ТЗ НОМЕР_3.

Він, як приватний підприємець, займається вантажними перевезеннями, його знайомий ОСОБА_4 здійснює пасажирські перевезення.

Навесні 2013 року між ними відбулась домовленість про тимчасовий обмін автомобілями. Він передав ОСОБА_4 свій автомобіль в тимчасове користування. Для цього 04.09.13 р. він в центрі надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м, Жмеринка, Жмеринського, Шаргородського та Барського районів (на правах відділення м.Жмеринка) оформив на його ім'я тимчасовий реєстраційний талон з правом керування. З цього часу він користується його вантажним автобусом Мерседес - Бенц білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 для перевезень вантажу, а він, ОСОБА_4, його автомобілем для перевезення людей.

Взимку 2014 року у нього виникло бажання продати автомобіль Фольцваген Т-4, державний номер НОМЕР_3, про що він повідомив ОСОБА_4 Той погодився допомогти йому продати автомобіль.

В лютому 2014 року автомобіль для продажу забрав ОСОБА_6, який займався скупкою та продажем автомобілів.

В зв'язку з тим, що тривалий час ОСОБА_6 у добровільному порядку не повертав автомобіль ОСОБА_4, ОСОБА_4 в липні 2014 року звернувся в Жмеринський РВ УМВС. За його заявою було відкрито кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру за № 0000576 від 05.08.2014 р.

Від працівників правоохоронних органів йому стало відомо, що його автомобіль знаходиться у відповідача, який користується ним без будь-якої на то його згоди. Відповідач надав розписку про обов'язок зберігання його автомобіля.

Слідчим СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області Умковським О.А. 17.09.2014 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та йому рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Вважає, що знаходження його автомобіля у незаконному володінні відповідача порушує його законні права та інтереси, як власника автомобіля, непорушність яких йому гарантована Конституцією України, нормами цивільного права.

Просить повернути йому з незаконного володіння відповідача ОСОБА_3 належний йому на праві власності автомобіль «Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

Витребувати у відповідача ОСОБА_3 технічний паспорт на автомобіль «Фольцваген Т-4» державний номерний знак НОМЕР_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_10. позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав, наведених в заяві.

Свідок ОСОБА_4 показав, що він з ОСОБА_2 помінялися автомобілями. Так як бізнес не пішов, ОСОБА_8 захотів продати автомобіль. Він пообіцяв ОСОБА_2, що допоможе йому в цьому. ОСОБА_8 коли хотів продати автомобіль сказав за 8 тисяч доларів. Автомобіль дав ОСОБА_6 в червні 2014 року. ОСОБА_6 зник . Після звернення в міліцію приїхав ОСОБА_3, просив дати йому доручення на керування автомобілем, він відмовив. ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_6 обіцяв дати доручення. Грошей за автомобіль йому не пропонував .

В судовому засіданні 31.10.2014 р. представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Грицуляк Т.П. позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_3, дізнавшись, що продається автомобіль, придбав його у ОСОБА_6 за 7 тисяч доларів. Документів не отримав і тому звернувся із заявою в органи міліції. Представник відповідача заявив клопотання про огляд в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 Клопотання судом задоволено.

В наступні судові засідання 16.12.2014 р.14.01.2015р., 29.01.2015р.,16.02.2015 р., 06.03.2015 р. та 25.03.2015 р. відповідач ОСОБА_3 не з»явився. Про слухання справи повідомлений належним чином / а. с. 52,58, 67,70, 80, 81/. На 16.12.2014 р. та 14.01.2015 р. до суду надходили заяви про перенесення розгляду справи в зв»язку з хворобою представника відповідача /а.с. 59,60/. Докази хвороби представника суду не надано. 25.03.2915 р. відповідач ОСОБА_3 особисто подав до відділу прийому суду заяву про перенесення розгляду справи в зв»язку із зайнятістю адвоката, а з»явитися в судове засідання відмовився.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 є власником автомобіля Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, що стверджується обліковою карткою приватного ТЗ НОМЕР_3 ( а.с. 10).

4 вересня 2013 р. тимчасовий реєстраційний талон на вказаний автомобіль був виданий на ім.»я ОСОБА_4 / а.с.11/. Позивач у справі ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_4 про свій намір продати автомобіль. ОСОБА_4, допомагаючи ОСОБА_2 в реалізації автомобіля, влітку 2014 р. передав його ОСОБА_6, який займався купівлею та продажем автомобілів.

Так як ОСОБА_6 зник з автомобілем, ОСОБА_4 04.08.2014 р. звернувся із заявою до органів міліції.

Постановою слідчого СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області Унковського О.А. від 17 вересня 2014 р. кримінальне провадження закрито в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та ознак будь - якого іншого кримінального правопорушення, в даному діянні вбачаються ознаки цивільно - правових відносин.

Позивач у справі ОСОБА_2 довідався, що його автомобілем Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1. володіє ОСОБА_3 Однак, він йому автомобіля не продавав.

Доказів відплатного придбання автомобіля Фольцваген Т-4, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 у будь якої особи відповідачем ОСОБА_3 не надано.

Згідно оглянутого судом кримінального провадження ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою / а.с. 91/ 04.08.2014 р., ОСОБА_3 - 03.09.2014 р. / а.с.93-94/. Обидві заяви були в одному кримінальному провадженні №0000576, по якому прийнята постанова від 17.09.2014 р. про закриття кримінального провадження. Дана постанова на час постановлення рішення у даній справі чинна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дану норму відтворює і ст.321 ЦК України.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України) .

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном ( ст. 391 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1157,65 гривень та витрати на юридичну допомогу в сумі 5000 (п'ять тисяч ) гривень .

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-226 ЦПК України, 317, 319, 321, 386, 387, 391 ЦК України , -

вирішив :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути з його незаконного володіння ОСОБА_2 належний йому на праві власності автомобіль «Фольцваген Т-4» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_3 та технічний паспорт на автомобіль «Фольцваген Т-4» державний номерний знак НОМЕР_3

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 1157,65 гривень та витрати на юридичну допомогу в сумі 5000 (п'ять тисяч ) гривень, а всього 6157 (шість тисяч сто п'ятдесят сім) гривень 65 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку .

Суддя Ліщишина М. Ю.