Провадження № 22-ц/780/1301/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н.С.
Категорія 18 02.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Голуб С.А.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Встановила :

Позивач ПАТ «ІМЕКСБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.04.2013 року ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №999-00042453/1, на підставі якого банком наданий позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50 000,00 грн, зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 16.04.2016 року.

Також 17.04.2013 року між банком та позичальником укладений договір №999-00042453 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи.

Вказував, що банк, свої зобов'язання за кредитним договором щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в додатку №1 до договору кредиту в розмірі 2553,00 грн. Вищевказані умови договору кредиту щодо своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом згідно встановленого графіку, відсотків та комісії позичальником не виконуються. Позивач звертався до відповідачки з листом-претензією, однак в добровільному порядку заборгованість останньою погашено не було. За таких обставин, станом на 11.09.2013 року заборгованість відповідачки перед позивачем за договором кредиту становить 57 984,57 грн., з яких: 50 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2 684,57 грн - заборгованість по сплаті відсотків; 3 600,00 грн - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 1 700,00 грн - штрафні санкції, яку позивач просив стягнути на його користь. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору в сумі 579,85 грн.

Представник позивача ПАТ «ІМЕКСБАНК» Бабушкін В.І., що діє згідно довіреності 03 січня 2013 року, надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з»явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, з заявами клопотаннями чи запереченнями до суду не зверталась (а.с.32).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 09 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК « заборгованість по кредитному договору станом на 11.09.2013 року на загальну суму 57 984,57 грн. ; вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачка просила скасувати рішення суду з підстав невідповідності вимогам матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги вказувала на те, що банком порушено вимоги кредитного договору , а саме в частині направлення вимоги про повернення кредиту. Вона не отримувала вимогу банку щодо погашення кредиту, а тому у банку відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ч.І ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК Уккраїни, якщо договором встановлений обов»язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового привернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст..1048 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

По справі встановлено, що 17.04.2013 року ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №999-00042453/1, на підставі якого банком надано позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron максимальною сумою заборгованості 50 000,00 грн, зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 16.04.2016 року. Даний факт підтверджується копією вказаного договору (а.с.5-9).

Також 17.04.2013 року між банком та позичальником укладений договір №999-00042453 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи (а.с.12-15). Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена додатку №1 до договору кредиту в розмірі 2553,00 грн. згідно встановленого графіку погашення кредиту (а.с.10 -11).

Банк свої зобов'язання за кредитним договором щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки.

З розрахунку заборгованості відповідачки та виписки з рахунку ОСОБА_2 по контракту № 999-00042453 видно, що відповідачка належним чином свої кредитні зобов»язання не виконувала, у зв»язку з чим має заборгованість на загальну суму 57 984,57 грн., з яких: 50 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 2 684,57 грн - заборгованість по сплаті відсотків; 3 600,00 грн - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 1 700,00 грн - штрафні санкції.

Згідно п.3.3.5 Договору кредиту Позичальник зобов»язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни, визначені договором.

Згідно п.2.6 кредитного договору сплата відсотків Позичальником здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 17 числа, починаючи з травня 2013 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Відповідно з Договором про відкриття поточного рахунку та додатку №1 до договору кредиту Позичальник зобов»язаний сплачувати щомісячно комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку.

Відповідно до п.п.4.8 кредитного договору у випадку невиконання Позичальником зобов»язань, визначених в п.3.3. договору протягом більше тридцяти днів, Банк має право вимагати термін повернення кредиту таким, що настав.

Згідно з пунктом 7.16 кредитного договору листи, повідомлення та інша кореспонденція вручається позичальнику під особистий розпис або направляється йому на адресу, вказану в даному Договорі, за винятком, коли Позичальник письмово повідомив банк про її зміну.Позичальник не може оскаржувати дії банку фактом неотримання листа (повідомлення), якщо Банк направив лист (повідомлення) за адресою, вказаною в цьому договорі або за адресою, про яку Позичальник письмово повідомив Банк (а.с.9).

Як встановлено судом, позивач направляв відповідачці лист-претензією від 15.07.2013 року рекомендованим листом з вимогою повністю погасити заборгованість за кредитом, за відсотками на дату погашення (а.с. 20,56-59).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходив з положень чинного законодавства, обставин та матеріалів справи та дійшов правильного висновку про обґрунтованість позову у повному обсязі.

Посилання відповідачки на те, що вона не отримувала вимогу позивача про погашення кредиту та заборгованості по відсотках, а тому у банку відсутні правові підстави для стягнення їх в судовому порядку, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до умов договору, позичальник була обізнана з порядком погашення кредитних зобов»язань та достовірно знала про існування кредитної заборгованості. Крім того, відповідачка погодила своїм підписом умови отримання кредиту, у т.ч. і п .7.16 згідно з яким, позичальник не може оскаржувати дії банку фактом неотримання листів(повідомлень), за умови, що банк надіслав їх за вказаною в договорі адресою позичальника.

Слід також наголосити, що відповідно до положень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред»явленням вимоги є як направлення( вручення) вимоги про погашення боргу, так і пред»явлення до суду позову.

Як вже зазначалося, позивач відповідно до умов договору №999-00042453/1 від 17 квітня 2013 року про надання кредиту надіслав на ім.»я позичальника, за адресою, вказаною останньою в договорі, рекомендований лист-претензію про погашення у повному обсязі кредитної заборгованості; в подальшому, не отримавши виконання зобов»язань від позичальника, звернувся 23 жовтня 2013 року з позовом до суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України, колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: