Провадження 2/127/704/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що 22.10.2011 року на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, поблизу м. Умань Черкаської області, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Меrsedes-Веnz Е230», держномер НОМЕР_3, з легковим причепом «ПР ПМГ 8304» держномер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із задньою частиною автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_2, що рухався попереду під керуванням ОСОБА_1, чим порушив п.п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП позивачі отримали травми. Так, у ОСОБА_1 були легкі тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи та забійної рани лиця, про що зазначено у акті судово-медичного дослідження №402 від 02.12.2011 року, виписці із медичної карти стаціонарного хворого №20417 від 08.11.2011 року. На лікування отриманих травм він витратив 194,93 грн. У ОСОБА_2 були легкі тілесні ушкодження у вигляді саден лоба, забійної рани потилиці, струсу головного мозку, про що зазначено у акті судово-медичного дослідження №203мд від 02.12.2011 року, виписці із історії хвороби стаціонарного хворого від 14.11.2011 року, епікризі №5616 від 17.01.2012 року. На лікування отриманих в ДТП ушкоджень вона витратила 4261,25 грн.

Моральна шкода полягає у фізичному болі і стражданнях, завданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ушкодженням здоров`я та в душевних стражданнях в зв`язку з пошкодженням автомобіля, тому моральну шкоду оцінили по 10 000 грн.

Крім того, в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2 Згідно висновку експерта №7 автотоварознавчої експертизи від 27.02.2012 року вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «DaewooLanosTF69Y» держномер НОМЕР_2 складає 38346,38 грн. Крім того, ОСОБА_2 були понесені витрати по оплаті експертизи в сумі 1800 грн.

02.04.2015 року позивачі збільшили позовні вимоги. Мотивували тим, що згідно з висновком експерта № 11 від 20.02.2015 року було визначено, що розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y» держномер НОМЕР_2, складає 94 469,00 грн. (а.с. 139), що еквівалентно 5 989,70 грн., виходячи з курсу долара США, встановленого НБУ станом на 14.01.2015 року - 15,7712 грн. за 1 долар США.

Однак, на думку позивача розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, має визначатися відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначена експертом сума є ринковою вартістю автомобіля позивача станом на 14.01.2015 року. Проте, станом на 30.03.2015 року розмір шкоди, завданої ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля, складає 140 414,29 грн., виходячи з підвищення курсу долара (5989,70 доларів США х 23,442625 грн. = 140 414,29 грн.).

Цивільно-правові відповідальність ОСОБА_5 застрахована з ПАТ «Страхова Група «ТАС», про що видані страхові поліси 13.07.2011 року та 26.08.2011 року.

Враховуючи викладені обставини ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_5 на його користь 194,93 грн. майнової шкоди та понесені судові витрати; а з ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду - 10 000 грн. ОСОБА_2 просила стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_5 на її користь 49 490,00 грн. майнової шкоди та понесені судові витрати; стягнути з ОСОБА_5 на її користь 96 985,54 грн. майнової шкоди, а також з 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 збільшені позовні вимоги підтримали, пояснили, що вина ОСОБА_5 доведена постановою про закриття кримінального провадження, висновком автотехнічної експертизи, тому він і ПрАТ «СГ «ТАС» мають відшкодувати матеріальну і моральну шкоду. Пояснили, що про наявність страхового полісу у ОСОБА_5 вони дізнались лише влітку 2014 року під час ведення кримінального провадження, тому до СГ не звертались, разом з тим, додали, що ОСОБА_5 ні разу не поцікавився про самопочуття позивачів, не вжив будь-яких заходів по відшкодуванню спричиненої їм шкоди, а навпаки, всілякими способами намагався уникнути відповідальності. Автомобіль є знищеним і ремонту не підлягає, тому просили стягнути солідарно із СГ і ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 140 414,29 грн., виходячи із курсу гривні до долара - 23,51 грн./1 долар США. Моральну шкоду позивач ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в результаті ДТП він проходив стаціонарне лікування з 27.10.2010 року по 08.11.2011 року у відділенні щелепно-лицьової хірургії ВОКЛ ім. М.І. Пирогова. Позивач переніс операцію - йому ставили штифти у нижню щелепу. Це завдало сильного болю і багато незручностей - він не міг нормально харчуватись, мав труднощі у спілкуванні, переживав, як буде виглядати після загоєння ран. На даний час шрам від завданої рани залишився. Він саме звільнився з роботи і мав проходити співбесіду для влаштування на іншу роботу, проте внаслідок отриманих травм його плани змінились. Крім того, відчував душевні страждання з приводу протиправних дій ОСОБА_5, зазнав стресу, переживав за здоров'я матері. Позивач ОСОБА_2 обґрунтувала моральну шкоду тим, що перенесла фізичний біль і страждання під час ДТП, оскільки сильно вдарилась головою об лобове скло автомобіля і отримала садна лоба, забійну рану потилиці, струс головного мозку. Проходила стаціонарне лікування в неврологічному відділенні Ладижинського ТМО з 23.10.2011 року по 14.11.2011 року та з 04.01.2012 року по 17.01.2012 року. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_2 тривалий час відчувала сильний біль і нервовий стрес, хвилювалась за життя та здоров'я свого сина ОСОБА_1 Також позивачка переживала у зв'язку з пошкодженням належного їй автомобіля, який вона використовувала в інтересах своєї сім'ї та у своїй роботі. Після ДТП автомобіль фактично знищений, відновленню не підлягає, перебуває на штрафмайданчику Уманського УДАІ. Позивачі просили стягнути у відшкодування моральної шкоди по 10 000 грн. Також просили стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, оскільки його вина не доведена, крім того, вважає, що сам ОСОБА_1 винний у ДТП, оскільки він рухався попереду і, не дотримавшись дистанції, першим вдарився у попередній автомобіль, а вже другим ударом був удар ззаду із його автомобілем. Також зазначив, що шкоду може відшкодувати страхова компанія, оскільки він одразу після ДТП 24.10.2011 року звернувся із відповідною заявою.

Представник відповідача - ОСОБА_4 позов не визнав, пояснив, що вина ОСОБА_5 може бути доведена або вироком, або постановою у справі про адміністративне правопорушення, проте відповідні документи судом не постановлялись, тому ОСОБА_5 не може відповідати за даним позовом. Наголосив, що позивачі неправомірно наполягають на солідарному стягненні шкоди, оскільки її завдано не спільними діями. Належних і допустимих доказів щодо витрат на лікування позивачами, на його думку, не надано. Вимоги про відшкодування матеріального збитку в зв`язку з ремонтом автомобіля також необґрунтовані і не підлягають збільшенню в зв`язку із зміною курсу валют.

Представник ПрАТ «Страхова Група «ТАС» в судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с.146-149). Вважає, що страхова компанія не повинна відшкодовувати шкоду, оскільки не доведена вина ОСОБА_5 ні в кримінальному ні в адміністративному провадженні. Крім того, ОСОБА_5 не виконав передбаченого законом обов'язку щодо письмового повідомлення про ДТП, тому зобов'язаний особисто відшкодувати завдану шкоду.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження №0000277 від 25.03.2015 року, слідчий СВ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенант міліції ОСОБА_6 встановив, що ОСОБА_5, 22.10.2011 року, керуючи автомобілем «Меrsedes-Веnz Е230», держномер НОМЕР_3 з легковим причепом «ПР ПМГ 8304» держномер НОМЕР_1 на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, біля м. Умань Черкаської області, в порушення п.п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля, що рухався попереду в попутному напрямку - «Daewoo Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок ДТП автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, зазнав пошкоджень, які описані у висновку автотоварознавчої експертизи від 20.02.2015 року (а.с. 108-111).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в ПрАТ «Страхова Група «ТАС», забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Mercedes E230», д/н НОМЕР_4. Страхове відшкодування за шкоду, завдану життю і здоров`ю одного потерпілого - 100 000 грн., завдану майну - 50 000 грн., франшиза - 510 грн. Строк дії полісу з 13.07.2011 року до 12.07.2012 року (а.с. 49-50).

Представник ПрАТ СГ «ТАС» заперечив факт повідомлення про настання страхового випадку, проте це твердження спростовується документами, що надав позивач. Згідно оглянутої в оригіналі в судовому засіданні заяви, ОСОБА_5 повідомив про настання страхової події ПрАТ «СГ «ТАС» 24.10.2011 року і дана заява була зареєстрована 25.10.2011 року за № 004150/26/2011/с, про що є відмітка і печатка товариства на наданому примірнику.

В даному випадку між сторонами виникли недоговірні зобов`язальні правовідносини, в зв`язку з завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору підлягають застосуванню норми глав 67, 82 ЦК України, а також Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 19.09.2011 року, що діяла на момент ДТП.

За загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Враховуючи наведені норми ЦК, ст.ст. 979, 988, 1194 ЦК України і ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 19.09.2011 року), обов`язок по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід покласти на ПрАТ «СГ «ТАС», а в сумі, що перевищує ліміт відповідальності за страховим полісом - на ОСОБА_7

Вимоги позивачів про солідарне стягнення коштів є безпідставними, оскільки шкода не була завдана сукупними і взаємопов`язаними діями відповідачів.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоди.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні ДТП, крім постанови про закриття кримінального провадження від 25.03.2015 року, яка на момент розгляду справи до суду не оскаржена і не скасована прокурором, доведена сукупністю інших доказів, що є у справі.

Так, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 570-АТ від 03.05.2012 року у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля «Mercedes E230», д/н НОМЕР_4 з причепом ПЕМФ 8304, д/н НОМЕР_5 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до п. 13.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 16-18).

У висновку № 6817/6818 судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів від 01.11.2012 року, крім іншого, зазначено, що належні дії водія автопоїзда Mercedes в умовах події регламентувались вимогам пункту 13.1 ПДР, згідно з яким йому слід було при русі дотримуватися безпечної дистанції до автомобіля Daewoo, що рухався попереду. Належним виконанням вимог пункту 13.1 ПДР водій автопоїзда мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. В причинному зв`язку з фактом зіткнень знаходяться фактичні дії водія автопоїзда Mercedes (а.с. 19-21).

В цьому ж висновку зазначено, що роль водія Daewoo у пригоді була пасивною, а безпека руху забезпечувалась виконанням водієм автопоїзда Mercedes вимог п. 13.1 ПДР. За таких обставин твердження відповідача ОСОБА_5, що першим допустив зіткнення ОСОБА_1 із автовозом, що рухався попереду, є безпідставними.

Надані позивачем докази є належними і допустимими в розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України).

Приймаючи до уваги і оцінюючи докази вини ОСОБА_5 суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

За таких обставин твердження відповідача ОСОБА_5 і представника ПрАТ «СГ «ТАС» про відсутність підстав для відшкодування матеріальної і моральної шкоди є необґрунтованими.

Відповідно до висновку експерта № 11 від 20.02.2015 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Daewoo Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_2, який було пошкоджено 22.10.2011 року станом на 14.01.2015 року (на момент винесення ухвали Вінницьким міським судом Вінницької області) в результаті його пошкодження складає 94 469,00 грн. (а.с. 111). Також експерт встановив, що дана сума є ринковою вартістю на момент пошкодження автомобіля. Вартість відновлювального ремонту - 96 470,52 грн. і величина ВТВ - 4296,13 грн.

Відповідно до ст. 30.3. Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 визнала, що належний їй автомобіль Daewoo неможливо відремонтувати, тому у суду є підстави для визнання його фізично знищеним.

За таких обставин на користь позивача ОСОБА_2 підлягає відшкодуванню вартість транспортного засобу до ДТП - 94 469 грн.

Загальна сума, яку має відшкодувати страхова компанія, становить 49 490 грн., виходячи із ліміту відповідальності - 50 000 грн. за відніманням суми франшизи - 510 грн. Величина втрати товарної вартості при відшкодуванні ринкової вартості транспортного засобу не визначається, про що зазначено в експертному висновку.

Право на залишки транспортного засобу страхова компанія не пред`явила.

Решта суми матеріального збитку - 44 979 грн. (94469 грн. - 49490 грн. = 44 979 грн.) та франшиза - 510 грн., а всього 45489 грн., підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України.

Також відповідно до ст. 24 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з ПрАТ «СГ «ТАС» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 матеріальна шкода в сумі 194,93 грн., пов`язана з його лікуванням. Дана сума підтверджується наданими доказами: довідкою Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова від 02.02.2012 року про використання медикаментів для лікування ОСОБА_1 в період з 27.10 по 08.11.2011 року і довідкою від СП «Валенсія» від 14.03.2012 року про ціни на лікарські засоби (а.с. 26, 27).

Оскільки належних і допустимих доказів позивач ОСОБА_2 щодо витрат на лікування не надала, її позов в цій частині задоволенню не підлягає. Ксерокопії довідок про кількість і вартість використаних медикаментів в Ладижинському ТМО (а.с. 31, 32) суд не приймає до уваги, оскільки вони не видані медичною установою, без відповідних печаток, тому не є допустимими доказами в розумінні ст. 59 ЦПК. Інформацію щодо роздрібних цін на медичні препарати в КП «Ладижинська міська аптека» (а.с. 33) суд також не приймає до уваги, оскільки доказів використання цих препаратів ОСОБА_2 не надала.

Позивачі також пред`явили вимоги про відшкодування їм моральної шкоди в сумі по 10 000 грн., яка полягає у фізичному болю і стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Травми позивачів визнані експертами легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.10 по 08.11.2011 року, переніс оперативне втручання, а ОСОБА_2 перебувала на стаціонарних лікуваннях з 23.10.2011 року до 14.11.2011 року та з 04.01.2012 року до 17.01.2012 року. Дані обставини підтверджуються відповідними актами судово-медичних досліджень, виписками із медичних карт, історій хвороб, що містяться в матеріалах справи.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує межі позовних вимог, характер і обсяг, глибину душевних і фізичних страждань, яких зазнали позивачі, характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_5, ступінь його вини, вимоги розумності і справедливості, та визначає суми у відшкодування моральної шкоди - по 10 000 грн. на кожного потерпілого.

Згідно зі ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена п.1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України в розмірі не більше 5 відсотків ліміту, зазначеного в п. 9.3 ст. 9 Закону - 51 000 грн. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова Група «ТАС» щодо відшкодування моральної шкоди становить 2 550 грн.

Оскільки суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди ( в межах позовних вимог) по 10 000 грн. і враховує відповідальність страховика, проте вимоги позивачами до страхової компанії не пред`явлені, з ОСОБА_5 на користь кожного позивача підлягає стягненню сума в розмірі по 7 750 грн.

Судові витрати позивачки ОСОБА_2 становлять 3 167 грн. і складаються із сплати судового збору - 545 грн. (а.с. 1), 122 грн. (а.с. 9), витрат на правову допомогу - 2500 грн.

Судові витрати позивача ОСОБА_1 становлять 5022 грн. складаються із судового збору - 102 грн. (а.с. 2), 920 грн. (а.с. 142), витрат на послуги експерта - 1500 грн. (а.с. 104), витрат на правову допомогу - 2500 грн.

Оскільки витрати на проведення експертизи і залучення спеціаліста відповідно до наданих квитанцій здійснені ОСОБА_1, проте він не пред`являв позовних вимог про відшкодування йому матеріальної шкоди в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, ці судові витрати стягненню на його користь не підлягають.

Витрати позивачів на правову допомогу підлягають стягненню по 1/2 частці з кожного відповідача.

На підставі ст.ст. 79, 86, 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачів в частках і пропорційно задоволеним позовним вимогам: з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 - 1422,10 грн. (1250 грн. + 172,10 грн.), на користь позивача ОСОБА_1 - 1493,60 грн. (243,60 грн. + 1250 грн.), з ПрАТ СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 - 1744,90 грн. (494,90 грн. +1250 грн.), на користь ОСОБА_1 - 1493,60 грн. (243,60 грн. +1250 грн.).

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 19.09.2011 року, ст.ст. 23, 979, 988, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57-59, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_2 49490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. у відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати в сумі 1744,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 45489 (сорок п'ять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 7 750 (сім тисяч сімсот п'ятдесят) грн. у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати в сумі 1422,10 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на користь на користь ОСОБА_1 194 (сто дев'яносто чотири) грн. 93 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати в сумі 1493,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 7 750 (сім тисяч сімсот п'ятдесят) грн. у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати в сумі 1493,60 грн.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя: