АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Солом'янська районна у м.Києві державна адміністрація, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління державної міграційної служби України в м.Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2006 року,

встановила:

у квітні 2006 року позивачі - ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації у вказаній квартирі, договір найму якої укладений зі ОСОБА_5, посилаючись на те, що ОСОБА_4, у ній не проживає протягом 13 років без поважних причин та витрат по її утриманню не несе.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2006 року позов було задоволено, визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано ВГІРФО Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.Києві зняти ОСОБА_4 з реєстрації у вказаній квартирі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду позивачі посилались на те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний у березні 1993 р. Ще до розірвання шлюбу ОСОБА_4 виїхав з квартири та забрав всі свої речі. З того часу він не намагався повернутися до квартири, витрат по її утриманню не несе.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2006 року позов було задоволено, визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано ВГІРФО Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.Києві зняти ОСОБА_4 з реєстрації у вказаній квартирі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вибув з жилого приміщення добровільно, протягом тривалого часу не несе витрати по його утриманню, не намагався повернутися, а тому в силу ст. 71 ЖК України втратив право користування квартирою.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки він зроблений на неповно з'ясованих обставинах по справі.

Як видно з матеріалів справи, договір найму щодо спірної квартири був укладений зі ОСОБА_5 - батьком відповідача. У 2006 р. ОСОБА_5 був знятий з реєстраційного обліку в зв'язку переїздом на інше місце проживання. Станом на травень 2006 р. в квартирі перебували на реєстраційному обліку: ОСОБА_4, його колишня дружина ОСОБА_1 та їх діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано 18.03.1993 р.

Посилання позивачів на те, що з 1993 р. відповідач не проживав в спірній квартирі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки з 1998 р. по 2001 р. він перебував у місцях позбавлення волі. Після звільнення він повернувся до вказаної квартири та був 25.12.2001 р. взятий на реєстраційний облік за згодою всіх повнолітніх мешканців квартири.

Як пояснив відповідач, в 2003 р. його батько - ОСОБА_6 важко захворів і йому було встановлено 1 групу інвалідності. За станом здоров'я він потребував постійної сторонньої допомоги, а тому він змушений був переїхати разом з батьком до квартири своєї сестри за адресою: АДРЕСА_2, а влітку вони проживали в належному батькові садовому будинку. З цієї ж причини батько був знятий з реєстраційного обліку в спірній квартирі у січні 2006 р. Разом з батьком він проживав до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Про всі зазначені обставини було відомо позивачам по справі, однак вони не повідомили йому про розгляд справи в суді та ухвалене рішення.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали в судовому засіданні, що їм було відомо про всі зазначені вище обставини та місце проживання відповідача.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

В даному випадку, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично визнали, що відповідач проживав разом з батьком до дня його смерті.

Посилання позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач перебував у другому шлюбі, не можуть бути підставою для визнання його таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки свої вимоги вона обґрунтовувала положеннями ст. 71 ЖК України та не зазначала про обрання відповідачем іншого постійного місця проживання відповідно до положень ст. 107 ЖК України. Сам по собі факт перебування особи в шлюбі не впливає на його право користування жилим приміщенням.

На даний час відповідач іншого постійного місця проживання не має, непрацездатний, є інвалідом 2 групи довічно.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не проживав у спірному жилому приміщенні з поважних причин, а тому станом на травень 2006 р. не втратив право користування ним.

Враховуючи викладене, рішення суду слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 травня 2006 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Солом'янська районна у м.Києві державна адміністрація, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління державної міграційної служби України в м.Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 2-1365-1/06

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4802/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Демидовська А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.