УХВАЛА

30 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,

Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд», товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційна фірма «Граніт», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 26 червня 2002 року між Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (далі - ТОВ «Сівер-Буд») було укладено інвестиційний договір, у відповідності до умов якого, з урахуванням доповнень, внесених додатковими угодами № 1 та № 2 від 18 липня 2005 року, загальна площа об'єкту інвестування мала становити 7 924, 66 кв. м, а також до нього було включено 30 машиномісць паркінгу, інвестор зобов'язався здійснити інвестиції на суму 15 621 480 грн в якості фінансування будівництва 3 700, 2 кв.м та 13 машиномісць у паркінгу.

На виконання умов договору ТОВ «Сівер-Буд» було сплачено інвестиції на загальну суму 28 447 350,89 грн, що перевищує розмір інвестицій за договором на 12 825 870,89 грн.

Вказувала, що 24 березня 2014 року між нею та ТОВ «Сівер-Буд» було укладено договір про відступлення права вимоги за зазначеним інвестиційним договором з наступними змінами та доповненнями, за умовами якого до неї перейшло право вимоги, зокрема, повернення надмірно та/або безпідставно сплачених коштів.

Посилаючись на викладені обставини, просила суд стягнути з відповідача на свою користь 12 825 870,89 грн безпідставно отриманих коштів, 5 305 354,88 грн процентів за користування безпідставно отриманими коштами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня

2014 року позов задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на користь ОСОБА_3 12 825 870 ,89 грн безпідставно отриманих коштів та 5 305 354,88 грн процентів.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 1212 ЦК України.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. 1212 ЦК України заявник посилається на постанови Вищого господарського суду України:

від 6 березня 2012 року у справі про стягнення суми; за зустрічним позовом про стягнення суми;

від 21 листопада 2012 року у справі за позовом про стягнення заборгованості, яка виникла в результаті завищення вартості виконаних робіт; від 28 серпня 2013 року у справі про стягнення суми;

від 12 лютого 2014 року у справі про стягнення заборгованості;

від 19 лютого 2014 року у справі про стягнення суми;

від 19 листопада 2014 року у справі про стягнення суми.

Надані для порівняння постанови Вищого господарського суду України не можуть бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, саме ст. 1212 ЦК України, оскільки правові висновки, зазначені у даних судових рішеннях у порівнянні з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, яку просить переглянути заявник, ґрунтується на різних фактичних обставинах, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції вищезазначених норм матеріального права.

За таких обставин, неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права не відбулося, а тому у допуску даної справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд», товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційна фірма «Граніт», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В. С. Висоцька

Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур