АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1130/15 Справа № 175/3675/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бойко О. М. Доповідач - Колодяжна Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого -судді- Колодяжної Н.Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Самокиша О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи- ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про визнання неправомірними дій, бездіяльності та постанов службових осіб Кіровського відділу державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі начальник Кіровського ВДВС ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Дніпропетровського райсуду від б листопада 2014року, посилаючи на неповне з*ясування судом обставин справи, невірне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, розглянувши доводи скарги, матеріали справи, вважає рішення частково незаконним з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського райсуду від 30 листопада 2012р. про зобов'язання підприємця ОСОБА_7 виготовити та здійснити монтаж металопластикових виробів у квартирі ОСОБА_2, останній 21.01.2013. отримав виконавчий лист та направив його за своїм вибором до Кіровського ВДВС, після чого було відкрито виконавче провадження. 07.08.2014. Постановою виконавця ОСОБА_8, затвердженою начальником ОСОБА_10 провадження було закінчено в зв*язку з направленням виконавчого листа до Солонянського ВДВС за місцем проживання боржниці. Проте 21.08.2014. Постановою виконавця Солонянського ВДВС у відкритті провадження було відмовлено, виконавчий лист повернуто до Кіровського ВДВС, де Постановою виконавця ОСОБА_4 05.09.14. відкрито нове провадження, а 18.09.2014. Постановою цього ж виконавця була скасована його постанова про відкриття провадження.

18.09.2014. виконавець Кіровського ВДВС ОСОБА_5 своїми двома Постановами відновила виконавче провадження за зазначеним виконавчим листом та закінчила виконавче провадження в зв*язку з направленням виконавчого листа до ВДВС Дніпропетровського району для виконання по територіальності.

Вирішуючи питання щодо законності оскаржених ОСОБА_2Постанов : ОСОБА_8 від 07.08.2014., ОСОБА_4 від 05.09.14. та від 18.09.14., ОСОБА_5 від 18.09.14.- (про закінчення провадження), райсуд обгрунтовано вважав такими, що не відповідають вимогам закону Постанови виконавців ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з таких підстав. При винесенні першої постанови виконавець керувався заявою боржниці, де вона сповістила, що проживає не за місцем реєстрації- Кіровський район М.Дніпропетровська, а в Солонянському районі. У порушення вимог ст. 20ч.4,5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не перевірив дану інформацію та не отримав документальне підтвердження про зміну місця проживання ОСОБА_7. Крім того, залишив без розгляду вимоги ч.2 ст.20 Закону щодо виконання рішення про обов*язок боржника вчинити певні дії за місцем проведення таких дій.

Оскільки постанова від 07.08.2014. визнана неправомірною, суд обгрунтовано визнав неправомірним затвердження даної постанови начальником ОСОБА_6

Державним виконавцем ОСОБА_4 при винесенні постанови про відкриття провадження було порушено вимоги ч. 1ст.51 Закону, згідно якої- у разі повернення виконавчого документа з іншого ВДВС, виконавче провадження підлягає відновленню ( а не відкриттю заново). В зв*язку з допущеним порушенням постанова про відкриття провадження була скасована ОСОБА_4, однак винесена ним постанова про таке скасування від 18.09.14. не може визнаватись законною, оскільки суперечить вимогам ст.83 Закону, яка передбачає право начальника відділу скасовувати незаконні постанови, інші процесуальні документи, винесені у виконавчому провадженні державними виконавцями.

Що стосується Постанови ОСОБА_5 від 18.09.14. про закінчення провадження і направлення в/листа до Дніпропетровського ВДВС (її постанова від цієї ж дати про відновлення провадження заявником не оскаржується), - то ухвала райсуду щодо її неправомірності є такою, що протирічить вимогам ст.20ч.2 Закону. Так, частиною другою даної норми спеціально, окремо виділені випадки, коли виконання рішення здійснюється за місцем проведення дій, в разі, коли рішенням суду боржник зобов*язаний вчинити певні дії, зокрема, у випадку, що розглядається, ОСОБА_7 зобов *язана виготовити та здійснити монтаж металопластикових виробів у квартирі ОСОБА_2 у Дніпропетровському районі. Оскільки місце виготовлення вікон, як зазначає сам заявник, невідоме, то відоме місце проведення монтажу - місце проживання стягувана, що знаходиться в Дніпропетровському районі. А тому підстав для визнання постанови неправомірною - суд не мав, матеріальний закон та висновки суду щодо можливості проведення виконавчих дій або за місцем проживання боржника або за місцем проведення дій, та щодо права вибору місця виконання стягувачем, - є помилковими. В даній частині ухвала підлягає скасуванню з відмовою у наведених вимогах. За таких обставин не можна було визнавати неправомірним затвердження ОСОБА_6 постанови ОСОБА_5 про закінчення провадження. А тому і в цій частині ухвалу слід скасувати та відмовити у цій вимозі.

Разом з тим, є зайвими як у скарзі ОСОБА_2, так і в ухвалі суду та підлягають визнанню незаконними вимоги щодо визнання неправомірними дій виконавців у тих випадках, коли результатом цих дій було ухвалення постанов, відносно яких заявлені вимоги про визнання їх неправомірними. А тому повинна бути скасованою ухвала в частині визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності державних виконавців : Крайняка-щодо закінчення 07.08.14. виконавчого провадження, ОСОБА_4- щодо відкриття виконавчого провадження 05.09.14. та його дій від 18.09.14. щодо скасування його постанови; дій ОСОБА_5 щодо закінчення виконавчого провадження.

Є також незаконною ухвала в частині визнання протиправним рішення начальника ВДВС ОСОБА_6 від 14.10.14. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 від 26.09.14., а також в частині скасування Постанови названого службовця від 14.10.14. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2, - оскільки доказових письмових документів з даного питання : як самої скарги від 26.09.14, як рішення ОСОБА_6, так і його постанови, у матеріалах справи - не міститься.

При вирішенні цієї частини вимог суд допустив неповноту.

Враховуючи законність Постанови ОСОБА_5 про закінчення провадження, вимоги скаржника та ухвала суду про зобов*язання відновити виконавче провадження є незаконними.

Оскільки правилами ч.2 ст.387 ЦПК передбачено в разі встановлення обґрунтованості скарги- визнання рішень, дій чи бездіяльності неправомірними (і не передбачено скасування постанови), слід замінити у резолютивній частині ухвали слово "скасувати" на слова "визнати неправомірною" (мається на увазі -постанову).

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу начальника Кіровського ВДВС ОСОБА_6-. частково задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2014р. - залишити без змін в частині :

-визнання протиправними дій начальника Кіровського ВДВС ОСОБА_6 щодо затвердження Постанови від 07.08.2014.;

-визнання неправомірною Постанови від 07.08.2014.;

-визнання неправомірними Постанови державного виконавця ОСОБА_4 від 05.09.2014. та від 1809.2014.

В іншій частині Ухвалу суду скасувати та відмовити ОСОБА_2 у вимогах про визнання протиправними рішень, дій,бездіяльності державних виконавців ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Постанов, винесених ОСОБА_5, ОСОБА_10-щодо затвердження Постанови від 18.09.2014., ОСОБА_10 щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 та Постанови від 14.10.2014.; про зобов*язання відновити виконавче провадження.

Замінити у резолютивній частині Ухвали слово "скасувати" (постанову) на слова "визнати неправомірною".

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 20-денний строк.

СУДДІ