Ухвала 06 квітня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:головуючого Гвоздика П.О., суддів: Дербенцевої Т.П., Євтушенко О.І., Остапчука Д.О., Попович О.В., розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2014 року у справі за позовом прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку, в с т а н о в и л а:У березні 2013 року прокурор міста Ірпеня Київської області, діючи в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» (далі - КП ««Святошинське лісопаркове господарство»), про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт Коцюбинське Київської області по вул. Садовій, 45. Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2009 року ОСОБА_5 придбав вказану земельну ділянку, про що на державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на ім'я ОСОБА_4, зроблено відмітку про перехід права власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_5 Зазначав, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами селища Коцюбинське, проте рішення про передачу земельної ділянки у власність прийнято Коцюбинською селищною радою Київської області. Крім того, спірну земельну ділянку було передано у приватну власність за рахунок земель, що перебувають в постійному користуванні КП «Святошинське лісопаркове господарство», без виключення її з Державного лісового фонду України, що підтверджено постановою Ради Міністрів УРСР від 20 червня 1956 року № 673. Вважав, що рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року не відповідає вимогам закону, оскільки спірна земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_4 без вилучення з користування КП «Святошинське лісопаркове господарство», тобто без відома держави в особі уповноваженого органу та постійного землекористувача. Крім того, зміна цільового призначення в установленому законом порядку не проводилась, будь-яких рішень щодо такої зміни не приймалось. Просив визнати недійсними: рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року; виданий ОСОБА_4 на підставі вказаного рішення державний акт на право власності на земельну ділянку із відміткою про перехід права власності до ОСОБА_5; договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 25 квітня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2013 року позов задоволено частково. Визнано недійсними: рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25 грудня 2008 року; державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_5 та скасовано державну реєстрацію даного державного акта. Рішенням апеляційного суду Київської області від 30 січня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_4, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_5 та скасування його державної реєстрації скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення. Визнано недійсним державний акт, виданий на ім'я ОСОБА_4 В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2014 року касаційну скаргу прокурора Київської області відхилено. Рішення апеляційного суду Київської області від 30 січня 2014 року залишено без змін. У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява заступника Генерального прокурора України про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції положень ст. ст. 125, 126, 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 215, 216, 228 ЦК України. Як приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що, на думку заявника, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить: - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку; - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку; - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку; - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку; - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 грудня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку; - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку; - ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року у справі про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку; - постанову Вищого господарського суду України від 15 вересня 2011 року у справі про застосування наслідків нікчемності договорів; - постанову Вищого господарського суду України від 15 листопада 2011 року у справі про визнання недійсними рішення міської ради, державних актів на право власності на землю. Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із копіями судових рішень, доданими до заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки з наданих заявником копій ухвал колегій суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, 10 грудня 2014 року, 17 грудня 2014 року, 15 грудня 2014 року, 21 січня 2015 року, копій постанов Вищого господарського суду України вбачається неоднакове застосування норм матеріального права, а саме: положень ст. ст. 125, 126, 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 215, 216, 228 ЦК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, у зв'язку з чим справа підлягає допуску до провадження Верховного Суду України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень може бути виключно неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Керуючись ст. ст. 355, 356 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу х в а л и л а:Заяву заступника Генерального прокурора України задовольнити. Допустити справу за позовом прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку, за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2014 року до провадження Верховного Суду України. Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї матеріалами надіслати до Верховного Суду України, а копію ухвали разом із копією заяви - особам, які беруть участь у справі. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий П.О. Гвоздик Судді: Т.П. Дербенцева О.І. Євтушенко Д.О. Остапчук О.В. Попович