Справа №485/2564/14-ц 31.03.2015 31.03.2015 31.03.2015
Провадження №22-ц/784/817/15
Справа № 22-ц/784/817/15 Головуючий першої інстанції: Квєтка І.А.
Категорія: 5 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Харитоновій І.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_3, представника відповідача - Ревенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_5 до Снігурівської міської ради Миколаївської області, регіонального відділення Фонду державного майна України в Миколаївській області про визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 р. ОСОБА_5 звернулася з позовом до Снігурівської міської ради Миколаївській області про визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що рішенням виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаїської області № 345 від 20 листопада 1996 р. вирішено задовольнити прохання ВАТ «Метмаш» та зобов'язано Бюро технічної інвентаризації видати їй свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, однак таке свідоцтво не було видано і її право власності на вказану квартиру у встановленому порядку не зареєстровано.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що будинок АДРЕСА_1 не здано в експлуатацію, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру № 21 в цьому будинку.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 р. в якості співвідповідача до участі у справі залучено регіональне відділення Фонду державного майна України в Миколаївській області (далі - Регіональне відділення ФДМУ у Миколаївській області).

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2015 р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що судом не враховані дійсні обставини справи, висновки суду не відповідають вимогам матеріального закону, а тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що Снігурівський завод "Метмаш" зареєстровано як юридична особа Снігурівською районною радою 10 липня 1995 р. Відповідно до рішення регіонального відділення ФДМУ по Миколаївській області від 05 серпня 1996 р. № 180 в процесі приватизації державне підприємство реорганізовано у відкрите акціонерне товариств «Метмаш» (перереєстроване райдержадміністрацією 05 вересня 1996 р.). 01 червня 2006 р. до Єдиного державного реєстру внесено запис щодо припинення юридичної особи на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 23 травня 2006 р. справа №17/199/06, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи. Станом на 01 квітня 2009 р. державна реєстрація припинення юридичної особи ВАТ "Метмаш" не проведена.

Згідно з пунктом 3.8 розділу III Плану приватизації державного майна цього підприємства, затвердженого 30 травня 1996 р., до статутного фонду новоствореного підприємства не увійшло і залишено на його балансі державне майно - об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1.

Наказом Регіонального відділення ФДМУ у Миколаївській області від 03 жовтня 2001 р. № 549-п прийнято рішення про передачу вказаного об'єкту незакінченого будівництва до комунальної власності Снігурівської міської ради.

До цього часу рішення Снігурівської міської ради про прийняття з державної до комунальної власності будинок АДРЕСА_1 відсутнє. Вказаний об'єкт згідно відомостей, наданих Регіональним відділенням ФДМУ у Миколаївській області, в експлуатацію не введено, є державною власністю та обліковується як об'єкт незавершеного будівництва.

Рішенням № 345 від 20 листопада 1996 р. задоволено прохання Снігурівського ВАТ "Метмаш" та зобов'язано бюро технічної інвентаризації видати свідоцтва на право власності громадянам, які отримали квартири в будинку АДРЕСА_1 згідно додатку, в тому числі й ОСОБА_5 на 4 чол., квартиру № 21 (а.с.33). Будь-які документи, які стали підставою для прийняття вказаного рішення, у Снігурівській міській раді не збереглися (а.с.31).

Позивач свідоцтво про право власності на квартиру не отримувала. В даній квартирі відповідачка не зареєстрована та не проживає.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у державному реєстрі відсутні (а.с.30).

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як встановлено судом, будинок АДРЕСА_1 в експлуатацію не введений, є державною власністю та обліковується як об'єкт незавершеного будівництва.

В силу ч. 1 ст. 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Зокрема, право власності на житло, що відноситься до державного житлового фонду, набувається громадянами України - наймачами квартир та членами їх сімей через реалізацію прав, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Доказів того, що квартира, яка, як вважає позивач, належить їй, була розподілена їй у встановленому житловим законодавством порядку відсутні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Отже, позивач не є власником квартири АДРЕСА_1, ця квартира взагалі не є об'єктом права власності, правовстановлюючих документів на неї ОСОБА_5 не отримувала.

За такого суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не заслуговують на увагу.

Зокрема, щодо посилань апелянта на визнання позову представником відповідача - міської ради, слід зауважити наступне.

В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки для задоволення позову відсутні законні підстави, а позов визнано лише представником одного з відповідачів, тоді як представник другого відповідача - Регіонального відділення ФДМУ у Миколаївській області заперечував проти його задоволення, і таке визнання позову суперечило наведеним вище положенням закону та інтересам держави, власністю якої є незакінчений об'єкт будівництва, для задоволення позову з урахуванням положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України були відсутні підстави.

Доводи апеляційної скарги про те, що будинок було заселено громадянами, проведено їх реєстрацію, а частина з них отримала свідоцтва про право власності на квартири не мають правового значення для вирішення даного спору.

Стосовно рішення Снігурівської міської ради № 345 від 20 листопада1996 р., то суд дав вірну оцінку даному рішенню і вважав, що таке рішення не є підставою відповідно до вимог закону для визнання права власності на квартиру за позивачем в судовому порядку відповідно до вимог законодавства з урахуванням обставин справи, а саме - відсутністю факту здачі будинку в експлуатацію та відсутністю доказів правомірного розподілу квартири ОСОБА_5

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: