Справа № 661/2980/15-ц
Провадження № 2-з/661/33/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 про передачу у власність частки у статутному фонді, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобовязати відповідача передати у власність позивача 50 % частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славія». До якого додано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 50 % частки у статутному фонді ТОВ «Агрофірма «Славія».

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9 від 22.12.2006 р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази. Проте, підстави викладені позивачем у заяві про забезпечення позову щодо можливих складнощів у виконанні рішення суду, є тільки його припущенням і жодними доказами по справі не підтверджені.

Таким чином, оскільки позивачем жодних доказів які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст. 151 ЦПК України, позивачем суду не надано, заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 151-153, 208-210, 293 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 про передачу у власність частки у статутному фонді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна