Справа № 675/2959/14-ц
Провадження № 6/675/8/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Пашкевича Р. В., при секретарі Григорєвій О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяслав подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області про тимчасове обмеження права виїзду за кордон без вилучення паспортного документа у гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції ОСОБА_2, звернулася до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про тимчасове обмеження права виїзду за кордон без вилучення паспортного документа гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, БОС 6АДРЕСА_1, до виконання ним зведеного виконавчого провадження № 45011635 до якого станом на 09.12.2014 року приєднано три виконавчих документи, а саме: вимога № Ф-8 від 11.03.2013 року управління ПФУ в Ізяславському районі; виконавчий лист № 2/675/379/2013 від 30.10.2013 року виданий Ізяславським районним судом Хмельницької області про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 54 247,29 грн.; виконавчий лист № 2/675/144/2014 від 15.05.2014 року виданий Ізяславським районним судом Хмельницької області про стягнення заборгованості на загальну суму 30 300 грн.

В судове засідання державний виконавець Гаврилюк Л. А. не зявилася, однак від неї надійшло письмове клопотання про слухання справи у її відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Суд, вивчивши надані матеріали, оглянувши виконавче провадження, вважає, що подання підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Положенням частини 2 статті 10 ЦПК України визначено, що наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Оглянувши матеріали справи та виконавче провадження, судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Ізяславського РУЮ від 14.01.2014 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Пенсійного фонду України 4572,42 грн. недоїмки до пенсійного фонду на підставі вимоги управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 15 січня 2014 року, про що свідчить його підпис.

На виконання вимоги управління ПФУ в Ізяславському районі № Ф-8 від 11.03.2013 року, ОСОБА_1 частково сплатив недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 1832 грн. та виконавчий збір в сумі 203,59 грн., що стверджується відповідними платіжними дорученнями від 23.07.2014 року.

Окрім того, державним виконавцем 10.02.2014 року було здійснено безпосередній вихід до місця проживання боржника, та у його присутності було складено відповідний акт про відсутність майна на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до інформації головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України від 01.10.2014 року, було встановлено, що боржник ОСОБА_1 періодично перетинає кордон України.

Також на виконання постанови про примусовий привід від 27.11.2014 року до відділу ДВС Ізяславського РУЮ, рапортом дільничного ОСОБА_3 від 02.12.2014 року було зясовано, що ОСОБА_1 тривалий час знаходиться на заробітках в РФ, та коли повернеться до м. Ізяслав, не відомо, звязку з останнім не має.

Крім того, ухвалою Ізяславського районного суду від 09.12.2014 року боржника ОСОБА_1 оголошено в розшук по причині неможливості встановити місце його перебування.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відомо про наявність за ним невиконаних зобовязання перед Пенсійним фондом України, яку він фактично визнав сплативши 23.07.2014 року частково недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 1832 грн. та виконавчий збір в сумі 203,59 грн. Однак, по день подачі вказаного подання 12.12.2014 року, більш будь-яких платежів не вносив, та жодного разу не зявився до відділу ДВС для надання пояснень неможливості виконати вимогу ПФУ, періодично виїжджає до Російської Федерації. В звязку з цим суд рахує дії ОСОБА_1 як ухилення від виконання своїх зобовязань перед Пенсійним фондом України.

Що стосується інших виконавчих листів за № 2/675/379/2013 від 30.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в загальній сумі 54247,29 грн., та № 2/675/144/2014 від 15.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу за договором позики в загальній сумі 30000 грн. та судових витрат 300 грн., слід зауважити наступне.

Дані виконавчі листи видавалися на підставі рішень (заочних) Ізяславського районного суду від 30.08.2013 року та 09.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики. Однак як вбачається із вказаних рішень, останній був відсутній при розгляді справи та не отримав вказані рішення суду про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Окрім того, при виконанні рішень суду боржник жодного разу не зявився у відділ виконавчої служби, тому що за місцем реєстрації відсутній (у відїзді), що стверджується відповідними ОСОБА_5 державного виконавця від 06 жовтня 2014 року, та рапортом дільничного інспектора Яковишина Ю. О. від 18.11.2014 року про здійснення приводу.

Відомості про отримання ОСОБА_1 копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2014 року та 02.06.2014 року по вказаним виконавчим листам в матеріалах справи відсутні.

08 жовтня 2014 року усі три виконавчі провадження були приєднанні до зведеного виконавчого провадження.

Також слід зазначити, що згідно зведеного виконавчого провадження, вбачається, що виконавцем проведено ряд дій по його виконанню, а саме здійснено відповідні запити до банків, управління ПФУ в Ізяславському районі, управління Держземагенства в Ізяславському районі, КП Ізяславське РБТІ, та ВРЕВ ДАІ про наявність майна та поточних рахунків боржника. За наслідками яких, майна на яке можливо було б звернути стягнення не виявлено, лише було встановлено, що за ОСОБА_1 наявна у власності ? частина квартири № 12 БОС 6 по вул. Шевченка м. Ізяслав, яка знаходиться в іпотеці з 03.04.2012 року.

Таким чином, державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішеннями суду. Матеріали справи дають підстави вважати, що ОСОБА_1 не відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього заборгованості за договорами позики, так як підтверджень про отримання та ознайомлення ним постанов про відкриття виконавчого провадження виконавцем не надано. Тобто відсутні докази про обізнаність боржника за наявністю зведеного відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Так п. 5 ст. 6 вказаного закону та Постановою Кабінету Міністрів України, від 31.03.1995, № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" передбачено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про часткове задоволення вказаного подання, а саме ОСОБА_1 слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, до врегулювання ним зобовязань визначеною вимогою управління пенсійного фонду України в Ізяславському районі № Ф-8 від 11.03.2013 року.

Щодо задоволення подання про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до врегулювання ним зобовязань визначених виконавчими листами № 2/675/379/2013 від 30.10.2013 року, № 2/675/144/2014 від 15.05.2014 року слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не повідомлений про наявність за ним заборгованості по договорам позики, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо необхідності обмежити боржника у праві виїзду за кордон.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 377-1 ЦПК України, ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 5, 6 Закону України Про виконавче провадження, -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити частково.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у праві виїзду за межі України, до врегулювання ним зобовязань по сплаті суми недоїмки із сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне страхування до повного виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі № Ф-8 від 11.03.2013 року.

В решті задоволення подання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/

Вірно: Суддя Р.В. Пашкевич