Справа № 462/4389/14 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/647/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2, Скрута Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", приватного підприємства "Нива-В.Ш.", відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстарції права власності, рішення державного реєстратора -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено в зазначеному позові, яким ОСОБА_4 просив визнати недійсними прилюдні торги від 25.01.2013 року з реалізації арештованого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, проведені ПП "Нива-В.Ш.", протокол №1412618 проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна від 13.02.2013 року, визнання недійсним акту державного виконавця від 20.02.2013 року про передачу ПАТ "Універсал Банк" відчуженого нерухомого майна шляхом заліку його забезпечених вимог в рахунок ціни майна, яка складає 260932 грн., визнання недійсним свідоцтва від 25.03.2013 року про право власності ПАТ "Універсал Банк" на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, виданого на підставі акту державного виконавця від 20.02.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. та зареєстрованого в реєстрі за №884.

Просив позивач також скасувати державну реєстрацію прав власності ПАТ "Універсал Банк" на спірне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

Рішення оскаржив ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_2 Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, посилається на незаконність реалізації квартири у спосіб, передбачений Законом України "Про іпотеку", так як відсутнє відповідне рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Спірне майно підлягало реалізації в порядку виконання судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги, представника ПАТ "Універсал Банк" Скрута Л.Б. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення скарги з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23.09.2010 року стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором №049-2008-2809 від 26.09.2008 року в сумі 47238,45 доларів США, що еквівалентно 363915,57 грн. та судові витрати в сумі 1790 грн. Цим же судом видано виконавчий лист, на підставі якого 17.02.2011 року Залізничним ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.07.2012 року змінено спосіб виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15.11.2010 року: із стягнення грошових сум з боржника на звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка була передана ОСОБА_4 ПАТ "Універсал Банк" на забезпечення кредитного договору №049-2008-2809 від 26.09.2008 року, на суму боргу в розмірі 365705,57 грн. із встановленням початкової ціни квартири на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвала не оскаржена, набрала законної сили і не скасована.

У відповідності до приписів ст. 49 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель ПАТ "Універсал Банк" придбав спірне майно - предмет іпотеки - за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Придбання предмета іпотеки оформлено протоколом №1412618 від 13.02.20013 року і актом державного виконавця від 20.02.2013 року про реалізацію предмета іпотеки у порядку ст. 47 Закону України "Про іпотеку", а нотаріус 25.03.2013 року видав ПАТ "Універсал Банк" свідоцтво про право власності на квартиру, яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилання апелянта на те, що реалізація предмета іпотеки не могла бути здійснена за правилами Закону України "Про іпотеку" унаслідок відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки чи аналогічного виконавчого напису не відповідає матеріалам справи.

Як зазначалося вище, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснювалося державним виконавцем на прилюдних торгах, проведених ПП "Нива-В.Ш.", на виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 10.07.2012 року, якою було змінено спосіб виконання рішення цього ж суду від 23.09.2010 року про стягнення із ОСОБА_4 боргу.

Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам моральним засадам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку, що правочин, на підставі якого ПАТ "Універсал Банк" набув спірну квартиру у власність, може визнаватись недійсним лише з підстав порушення порядку реалізації нерухомого майна, на яке рішенням суду звернуто стягнення як на предмет іпотеки.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, порушення, допущені державним виконавцем дії при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", а отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Таким чином, допущене державним виконавцем порушення, пов'язане із поданням заяви про зміну способу виконання рішення, як і постановлена по цьому питанню ухвала, могли бути оскарженні у передбаченому законом порядку і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Безпідставним є посилання апелянта на недійсність прилюдних торгів унаслідок неналежного повідомлення боржника про їх проведення, недостатність інформації.

Як убачається із матеріалів справи, оголошення про проведення прилюдних торгів розміщувалося на офіційному сайті і є загальнодоступним, яке містило усі істотні умови проведення торгів.

Жодних дій для участі в прилюдних торгах, як і в уточненні необхідної інформації, ОСОБА_4 не вживав.

Правильним є висновок суду першої інстанції і в тій частині, що на момент укладення договору іпотеки неповнолітній ОСОБА_6 не мав права власності чи право користування спірною квартирою і тому звернення стягнення на предмет іпотеки не порушило його прав.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 309, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: