АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2694/15 Головуючий 1 інст. - Єрмак Н.В.
Справа № 643/3398/14-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» березня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення частки одного з подружжя у майні, придбаного за час шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що з 01.08.1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначив, що в період шлюбу ними за іпотечні кошти придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житлова площа 27,60 кв.м., загальна площа 44,20 кв. м. за 25000,00 доларів США, що еквівалентно 212500,00 грн. За домовленістю сторін особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_1, а зареєстрований в квартирі тільки він.

Вказав, що його дружина почала перешкоджати йому у проживанні в спірній квартирі.

Вважав, що оскільки квартира придбана в період шлюбу, він мав право на ? її частини.

Просив поділити майно придбане в період шлюбу з ОСОБА_1, визнавши за ним, ОСОБА_2, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 27,60 кв. м., загальною площею 44,20 кв. м.

ОСОБА_1 позов не визнала та подала зустрічний та в подальшому змінений позов до ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що з 01.08.1998 року по 27.03.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні і вихованні.

Зазначила, що 26.11.2003 року вона уклала кредитний договір № 12286-201/03Р з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» строком на 10 років з 26.11.2003 року до 26.11.2013 року, відповідно до якого отримала кредит в сумі 8000,00 доларів США для купівлі квартири АДРЕСА_1 Договір купівлі-продажу вказаної квартири оформила на себе.

Вказала, що в спірній квартирі вона не зареєстрована, оскільки квартира була в іпотеці, і банк заперечував проти реєстрації в ній неповнолітньої дитини.

Зазначила, що ОСОБА_2 не мав самостійного заробітку, зловживав наркотичними засобами, не бажав працювати, не утримував сім'ю, відбував покарання за скоєні злочини, не допомагав погашати кредит.

Просила збільшити їй частку в спільному майні подружжя з 1/2 частини на 2/2 частин; припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1; визнати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 - задоволено, зустрічний позов ОСОБА_1 - задоволено частково; визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя; визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя; в іншій частині зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити, її зустрічний позов - задовольнити. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, зокрема поясненням свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5; не звернув увагу на те, що під час знаходження ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі вона самостійно сплачувала кредит; що ОСОБА_2 не підтвердив свою трудову діяльність.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позову ОСОБА_2 та частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 01.08.1998 року по 27.03.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за кредитні кошти придбали спірну квартиру АДРЕСА_1. Кредитний договір № 12286-201/03Р з акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» від 26 листопада 2003 року укладено з ОСОБА_1, договір купівлі-продажу спірної квартири від 26 листопада 2003 року вчинено ОСОБА_1 Спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_1 В ній зареєстровані з 2004 року - ОСОБА_2, з 2014 року - ОСОБА_1 та їх донька ОСОБА_3

Згідно з ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Під майном ч. 1 ст. 90 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

Як вбачається з матеріалів справи договір укладався в інтересах сім'ї і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 цей факт не спростовано, тому її посилання на те, що спірна квартира належить тільки їй на праві власності, оскільки ОСОБА_2 не допомагав їй сплачувати кредит, а допомагали свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є необгрунтованими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України, з урахуванням обставин справи та вимог ст. ст. 60, 70 СК України, надавши належну оцінку доказам у справі, правильно зазначив у рішенні, що оскільки спірна квартира придбана під час шлюбу в інтересах сім'ї, вона є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і її частки є рівними. Підстав для збільшення частки ОСОБА_1 виходячи з вимог ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України, зокрема за умови, що розмір аліментів, які вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дочки, 1999 року народження, не вбачається, оскільки належних та допустимих доказів щодо цього відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України матеріали справи не містять, і в суді апеляційної інстанції їх не надано. Наявність заборгованості по аліментам не є підставою для застосування зокрема ч. 3 ст. 70 СК України. Не надано доказів і на підтвердження того, що ОСОБА_2 не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Перебування ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі не є підставою для застосування ч. 2 ст. 70 СК України. Інші позовні вимоги в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявлялися.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії