АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/436/15 Доповідач - Храпак Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю - представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника відповідача

ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, у якому після уточнення позовних вимог, просила стягнути в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказує, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітнього сина.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 20 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано усі фактичні обставини та не дано належної оцінки наявним у справі доказам.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_7 апеляційної скарги не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. ст. 181, 182, 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 21.04.2005 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.10.2014 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 06.03.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 517.

Син проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою ТзОВ "Коменерго-Тернопіль" за № 3111 від 03.12.2014 року та визнається сторонами спору.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 працює на посаді фельдшера в комунальному закладі Тернопільської обласної ради "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та на 0,5 ставки на посаді фельдшера в приватній медичній установі "Міжнародний науково-практичний центр східної медицини "Прозріння". Його сукупний заробіток за місяць становить 2635 грн., що підтверджується довідками про заробітну плату виданими установами, де він працює.

Також, згідно довідки до акту огляду МСЕК №0056425 від 28.11.2012 року відповідач є інвалідом ІІІ групи та відповідно до довідки УПФ в м. Тернопіль за № 23985/10 від 25.12.2014 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФ в м. Тернополі і отримує пенсію по інвалідності з 29.07.2009 року у розмірі 1049 грн.

Отже, загальний сукупний дохід відповідача становить 3684 грн. і 1/4 від вказаного доходу відповідно - 921 грн.

Крім неповнолітнього сина, у відповідача на утриманні є мати пенсійного віку, яка хворіє онкозахворюванням і потребує стороннього догляду та матеріальної підтримки, що підтверджується матеріалами справи (а.с.32-39).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів правильно врахував вимоги ст.182 СК України і дійшов обґрунтованого висновку, що слід з відповідача стягнути 1/4 частину всіх видів.

Тому, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак