У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», треті особи: приватне підприємство «Лекс», ОСОБА_4, про визнання недійсним іпотечного договору,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним іпотечний договір від 16 червня 2007 року, укладений між ним та ЗАТ «Банк НРБ», правонаступником якого є ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Позов обґрунтований тим, що 26 березня 2007 року між ЗАТ «Банк НРБ» та ПП «Лекс» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 70-В/07, за умовами якого надано приватному підприємству кредит в сумі 300 000 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ОСОБА_2 та ЗАТ «Банк НРБ» укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку банку передана квартира АДРЕСА_1. Вказував, що іпотечний договір необхідно визнати недійним, оскільки договір поруки між ним та відповідачем не укладався, тому він не є майновим поручителем ПП «Лекс». Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року задоволено позов ОСОБА_4 та встановлено юридичний факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з квітня 1993 року, визнано квартиру АДРЕСА_1 їх спільною сумісною власністю, однак у порушення ст. 6 Закону України «Про іпотеку», згоди ОСОБА_4 на укладення договору іпотеки надано не було.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про визнання недійсним іпотечного договору з підстав, заявлених у позові.

Вирішуючи спір суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії», треті особи: приватне підприємство «Лекс», ОСОБА_4, про визнання недійсним іпотечного договору, за касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак