печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

25 березня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Середи К.О.,

при секретарі - Герасименко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, погодженим в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, про надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 що належить на праві власності ОСОБА_3.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВСУ перебуває виконавче провадження ВП № 42753779, з примусового виконання виконавчого листа № 2-294/10, видано Подільським районним судом м. Києва 01.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитними договорами № 15.3/СЖ-245.06.2 від 30.12.2006 та № 77.2/СЗ-070.08.2 від 17.03.2008 в розмірі 6 090 786,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення становить 48 604 478,50 грн.

Рішення суду боржником добровільному порядку не виконуються.

02.04.2014 постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. було накладено арешт на все майно (рухоме та нерухоме), що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно інформаційної довідки № 52647618 від 02.04.2014 з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно та копії договору іпотеки від 30.12.2006 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3.

Як зазначає у поданні державний виконавець, з метою здійснення виконавчих дій щодо опису майна боржника, державним виконавцем 30.07.2014 та 12.11.2014 здійснено виходи за місцем знаходження нерухомого майна боржника,однак скласти акт опису та арешту вищевказаного нерухомого майна не виявилось можливим, у зв'язку з відсутністю вільного доступу до даних житлових приміщень.

З пояснень, наданих державним виконавцем у судовому засіданні вбачається, що ним встановлено, що, зокрема, у вказаній квартирі АДРЕСА_2 ніхто не проживає, місцезнаходження боржника невідоме (зі слів сусідів ОСОБА_3 тривалий час перебуває за кордоном), кореспонденцію не отримує, встановити зв'язок з боржником не виявилось можливим.

Дослідивши матеріали подання державного виконавця, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно вимог ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до положень ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов'язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника полягає в його арешті (описі), вилученні та реалізації.

Державний виконавець у поданні вказав, що у виконавчому провадженні ВП № 42753779, встановлено, що боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду, за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає, при виході державного виконавця, у тому числі за вказаною адресою, вчергове потрапити до квартири не виявилось можливим, на дзвінки та стуки в двері ніхто не відчинив (акт державного виконавця від 12.11.2014,

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Однак, як вбачається з дослідження акту державного виконавця від 12.11.2014, останній складений лише державним виконавцем та представником стягувача, без залучення понятих, що є неналежним доказом того, що, на переконання державного виконавця, боржник умисно не допустив державного виконавця до квартири, що належить останньому на праві власності.

Крім того, інші акти, на які посилається державний виконавець (акт від 30.07.2014), у матеріалах подання відсутні, державним виконавцем у судовому засіданні надані не були.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення та доказів про те, що вживалися передбачені законом заходи по виконанню судового рішення. При цьому, судовим розглядом встановлено, що державним виконавцем не вчинялось дії щодо розшуку боржника, є лише непідтверджені посилання на перебування боржника за кордоном.

За таких обставин подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя К.О. Середа