Справа № 182/9935/14-ц
Провадження № 2/0182/418/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

На підтвердження своїх позовних вимог посилається на наступне.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від14.05.2014 року їй належить 7/20 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 13/20 частин вказаного житлового будинку належали ОСОБА_2. Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 199/1 від 09.04.2003 року було ліквідовано право власності на 13/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 згідно заяви власника ОСОБА_2 та акту обстеження КП „Нікопольське МБТІ", з якого видно, що ця частина повністю зруйнована. Відповідно до цього рішення, власник 7/20 частин будинку мав би звернутися до КП „Нікопольське МБТІ" для отримання правовстановлюючого документу на цілу частку в будинку АДРЕСА_1, але цього зроблено не було. Тому спадщину вона отримала на частку у будинку, відповідно до існуючого правовстановлюючого документу. Але, враховуючи те, що право власності на 13/20 часток житлового будинку було ліквідоване у зв'язку з руйнацією майна, вона має право на цілу частку у будинку АДРЕСА_1. У 2014 році вона приватизувала земельну ділянку по АДРЕСА_1 в цілому для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0404 га, кадастровий номер НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.11.2014 року. Господарським способом нею було реконструйовано старий житловий будинок у новий житловий будинок „М-2" з прибудовою „М?" та збудовано гараж „П", навіс „Н", альтанку „О". Це будівництво вона здійснила без узгодження проекту та дозвільних документів, тобто самочинно. За даними технічного паспорту, після завершення будівництва загальна площа будинку складає 104,3 кв.м, житлова - 29,0 кв.м. Відповідність новозбудованого житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 державним будівельним нормам та можливість їх безпечної експлуатації підтверджується технічним висновком ФОП ОСОБА_3, що має кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_2 від 17.04.2012 року. Означене будівництво здійснено на земельній ділянці, що знаходиться у її приватній власності з додержанням цільового використання земельної ділянки та не зачіпає інтересів інших осіб, оскільки будівлі знаходяться на відстані більшій за 1 метр від меж з земельними ділянками сусідніх землекористувачів. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Тому лише після вирішення у судовому порядку питання про визнання за нею права власності на самочинно будоване нерухоме майно вона зможе ввести його в експлуатацію згідно вимог чинного законодавства. Тому звернулась до суду.

В судове засідання позивач не прибув, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розгляну за його відсутності, позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2014 року позивачці належить 7/20 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4). 13/20 частин вказаного житлового будинку належали ОСОБА_2 Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 199/1 від 09.04.2003 року було ліквідовано право власності на 13/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 згідно заяви власника ОСОБА_2 та акту обстеження КП „Нікопольське МБТІ", з якого видно, що ця частина повністю зруйнована (а.с.6). Відповідно до цього рішення, власник 7/20 частин будинку мав би звернутись до КП „Нікопольське МБТІ" для отримання правовстановлюючого документу на цілу частку в будинку АДРЕСА_1, але цього зроблено не було. Тому спадщину позивачка отримала на частку у будинку, відповідно до існуючого правовстановлюючого документу. Але, враховуючи те, що право власності на 13/20 часток житлового будинку було ліквідоване у зв'язку з руйнацією майна, позивачка фактично має право на цілу частку у будинку АДРЕСА_1. У 2014 році вона приватизувала земельну ділянку по АДРЕСА_1 в цілому для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0404 га, кадастровий номер НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.11.2014 року (а.с.7). Господарським способом позивачкою було реконструйовано старий житловий будинок у новий житловий будинок „М-2" з прибудовою „М?" та збудовано гараж „П", навіс „Н", альтанку „О". Це будівництво позивачка здійснила без узгодження проекту та дозвільних документів, тобто самочинно. За даними технічного паспорту, після завершення будівництва загальна площа будинку складає 104,3 кв.м, житлова - 29,0 кв.м. (а.с.9-11). Відповідність новозбудованого житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 державним будівельним нормам та можливість їх безпечної експлуатації підтверджується технічним висновком ФОП ОСОБА_3 (а.с.12-28). Означене будівництво здійснено на земельній ділянці, що знаходиться у приватній власності позивачки з додержанням цільового використання земельної ділянки та не зачіпає інтересів інших осіб, оскільки будівлі знаходяться на відстані більшій за 1 метр від меж з земельними ділянками сусідніх землекористувачів. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Тому лише після вирішення у судовому порядку питання про визнання за нею права власності на самочинно будоване нерухоме майно вона зможе ввести його в експлуатацію згідно вимог чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 7/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м.Нікополь Дніпропетровської області, вул.Довгалівська, буд.207.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на житловий будинок „М-2" з прибудовою „М?", загальною площею 104,3 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м.; гараж „П", навіс „Н", альтанку „О", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 для їх подальшого прийняття в експлуатацію.

Рішення суду першої інстанції можна оскаржити до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал