У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2015 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі,-

В С Т А Н О В И В:

13.03.2015 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 336/8762/14-ц за позовом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області до ОСОБА_1 про зобов*язання знести самочинно збудовану споруду.

Цим рішенням позов був задоволений.

Зобов*язано ОСОБА_1знести самочинно збудовану будівлю торгівельного центру по вул.Цегельна 157 в м.Запоріжжі за власний рахунок та в дохід держави стягнуто судовий збір.

Копія заочного рішення направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням 13.03.2015 р.(а.с.140),не вручена через неявку за її отриманням до установи пошти,за закінчення терміну зберігання(а.с.141)

27.04.2015 р. відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 13.03.2015 р.з тих підстав, що вона не отримувала судових повісток і не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи,оскільки перебувала за кордоном.

Крім того, вважає, що при прийнятті вказаного вище заочного рішення суд неповно встановив обставини справи,зокрема,не перевірив факту існування за адресою вул.Цегельна 157 в м.Запоріжжі житлового будинку 1996 р. забудови,на землі,що є власністю Запорізької міської ради ,на який за нею рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2012 р.було визнано право власності ,яке зареєстровано в ОП ЗМБТІ.

Також ,на думку відповідача, суд не вказав у заочному рішенні, які норми права при проведенні самочинного будівництва нею були порушені,не розглянув можливості прийняття об*єкту самочинного будівництва в експлуатацію або його перебудови,для встановлення цих обставин необхідний розгляд справи в загальному порядку.

Просить суд заочне рішення від 13.03.2015 р. скасувати, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1не з*явилася,викликалася шляхом вручення судової повістки представнику,що відповідає вимогам ст.76 ч.5 ЦПК України,причин неявки суду не сповістила.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2,яка особисто отримала повістку під розписку,у судове засідання не з*явилась,подала заяву про відкладення судового засідання через власну зайнятість в іншій справі.

З наданих представником відповідача ОСОБА_2до заяви документів суд не встановив підстав вважати причини її неявки у дане судове засідання поважними,оскільки представництво нею інтересів будь-якої з осіб-учасників господарської справи,на зайнятість у якій посилається представник, нічим не підтверджено,розгляд господарської справи призначений на інший час,що не перешкоджало представнику відповідача ОСОБА_2прийняти участь у даному судовому засіданні.

Крім того,на час проведення судового засідання передбачений ст.230 ч.2 ЦПК України строк її розгляду ,з урахуванням святкових та вихідних днів,унеможливлює призначення судового засідання на іншу дату,тому суд не має можливості задовольнити клопотання про відкладення розгляду заяви з дотриманням вимог ЦПК України в межах вказаного строку.

Враховуючи наведене та відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України суд розглянув заяву без участі відповідача та її представника,неявка яких не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3вважає, що доводи відповідача ОСОБА_1про необхідність скасування заочного рішення необґрунтовані та нічим не підтверджені, оскільки відповідач викликалася в судове засідання належним чином ,а її доводи у заяві про перегляд заочного рішення висновків суду і доказів позивача не спростовують.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши обґрунтованість заяви відповідача матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення подана необґрунтовано та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст.238 ЦПК України,заочне рішення може бути переглянуто судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача,поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Як вбачається з матеріалів справи,копія заочного рішення була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням 13.03.2015 р.(а.с.140-141),не вручена через неявку за її отриманням до установи пошти ,представнику відповідача вручена під розписку 16.04.2015 р.(а.с.143)

Згідно ст.69 ЦПК України,перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або з настанням події,з якою пов*язано його початок.

Звернувшись із заявою про перегляд заочного рішення 27.04.2015 р.,копія якого отримана представником відповідача 16.04.2014 р.,відповідач не пропустив встановлений процесуальним законом строк для вчинення процесуальної дії ,тому для його поновлення немає підстав.

Перевіряючи доводи заяви відповідача про поважні причини неявки у судові засідання та неповідомлення про них з поважних причин,суд встановив таке.

Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалі справи видно, що відповідач ОСОБА_1зареєстрована за адресою,вказаною позивачем в позовній заяві,а саме в буд.24с по вул.Дачній в м.Запоріжжі,що підтверджено довідкою адресно-довідкового бюро Запорізької області(а.с.68).

За вказаною адресою реєстрації відповідач викликався шляхом направлення судових повісток.

На судове засідання, призначене на 09.02.2015 р.,відповідачу була направлена судова повістка,за отриманням якої відповідач на установу пошти не з*явився,повістка була повернута до суду за закінчення терміну зберігання (а.с.71)і згідно ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою,а відповідач повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

На судове засідання, призначене на 18.02.2015 р.,відповідачу була направлена судова повістка,за отриманням якої відповідач на установу пошти не з*явився,повістка була повернута до суду за закінчення терміну зберігання(а.с.89)і згідно ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою,а відповідач повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

На судове засідання, призначене на 02.03.2015 р.,відповідачу була направлена судова повістка,яка до суду не повернулася(а.с.93).

На судове засідання, призначене на 13.03.2015 р.,відповідачу була направлена судова повістка,за отриманням якої відповідач на установу пошти не з*явився,повістка була повернута до суду за закінчення терміну зберігання(а.с.128)і згідно ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою,а відповідач повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Таким чином, на момент проведення заочного розгляду справи були наявні всі передбачені для цього ст.224 ЦПК України умови,а саме неявка в судове засідання відповідача,який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності,згода позивача на розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач вказує на те,що її неявка у судові засідання була обумовлена поважними причинами,а саме перебуванням протягом часу розгляду справи за межами України,проте на час розгляду даної заяви ці обставини нічим не підтверджені.

Також відповідач посилається на наявність судового рішення про визнання за нею у 2012 р.права власності на об*єкт по вул.Цегельній 157 в м.Запоріжжі та його державну реєстрацію, проте на час розгляду заяви ці обставини нічим не підтверджені.

Крім того,відповідач не підтвердила з посиланням на норми чинного законодавства та докази тих обставин,що,навіть за наявності судового рішення про визнання за нею у 2012 р.права власності на об*єкт по вул.Цегельній 157 в м.Запоріжжі та його державну реєстрацію,вона звільнена від обов*язку виконувати приписи містобудівного законодавства та при проведені реконструкції або новому будівництві об*єкту нерухомості має право його виконувати без отримання проектної та виконавчої документації,відведення земельної ділянки в установленому порядку.

Зі змісту ст.232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з*явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин;докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вище суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення за заявою відповідача і її заяву про це не задовольняє,що не позбавляє відповідача права оскаржити заочне рішення у загальному порядку.

На підставі ст.228 ч.1,231,232,294 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі-відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко