Провадження № 22-ц/773/555/15 Категорія: 57 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Концевич Я.О.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Сторожука А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької кооперативної житлово-експлуатаційної контори № 8 житлово-будівельних кооперативів (далі - КЖЕК № 8 ЖБК) про захист прав споживача та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є споживачем житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1. Луцька КЖЕК № 8 ЖБК є виконавцем цих послуг з утримання будинку, на якого покладено обов'язок підготувати та укласти договір відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Однак відповідач тривалий час ухиляється від виконання цього обов'язку та порушує його права споживача.

Також відповідач неправомірно нараховує йому плату за утримання будинку, тобто проводить нечесну підприємницьку практику, що призвело до збільшення його заборгованості в загальній сумі 1285,70 грн.

Якість послуг, які надаються Луцькою КЖЕК № 8 ЖБК, його не влаштовує і не відповідає державним стандартам України.

Своїми протиправними діями відповідач завдав йому та його сім'ї моральної шкоди, яка проявилася у сильних душевних стражданнях, стресах, частих відлученнях з роботи на судові засідання, що негативно позначилося на трудових стосунках у колективі.

У зв'язку з викладеним просив 1) зобов'язати відповідача списати в системі бухгалтерського обліку свого підприємства безпідставно нараховану йому заборгованість за весь час щодо постачання послуг за утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 як споживачу, оскільки договірних відносин між ними не встановлено; 2) зобов'язати відповідача виключити відомості про нього як споживача із переліку абонентів, оскільки договірних відносин між ними немає і ці відомості є персональними даними; 3) заборонити відповідачу нав'язувати йому будь-які послуги, тобто здійснювати нарахування за ненадані послуги і спонукати його як споживача користуватися послугами саме відповідача, оскільки він не має бажання користуватися його послугами; 4) визнати неправомірним систематичне ухилення директора Луцької КЖЕК № 8 ЖБК від обов'язку укладення договору з ним як споживачем на надання житлово-комунальних послуг; 5) зобов'язати Луцьку КЖЕК № 8 ЖБК в особі її директора Світлюка Юрія Євгеновича протягом семи днів відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., завдану протиправними діями Луцької КЖЕК № 8 ЖБК, які полягають у систематичному порушенні прав споживача житлово - комунальних послуг протягом тривалого часу, шляхом переказу грошових коштів у вказаному розмірі на банківський рахунок НОМЕР_1 у ВАТ "Ощадбанк" Луцьке ТВБВ 10002/014, МФО 303398, ЗКПО 09303328 ОСОБА_1 Для забезпечення цієї частини позовних вимог накласти арешт на банківські рахунки Луцької КЖЕК № 8 ЖБК на суму 1000,00 грн.

В ході розгляду справи 20 січня 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог, в якій просив визнати протиправними дії Луцької КЖЕК № 8 ЖБК по збиранню, розголошенню та використанню конфіденційної інформації щодо його персональних даних, які відповідач передав третім особам, з метою використання їх у нечесній підприємницькій практиці; зобов'язати Луцьку КЖЕК № 8 ЖБК знищити його особисті персональні дані згідно із Законом України "Про захист персональних даних"; притягнути до відповідальності посадових осіб Луцької КЖЕК № 8 ЖБК за порушення законодавства про захист персональних даних; притягнути до відповідальності посадових осіб Луцької КЖЕК № 8 ЖБК за порушення законодавства про захист прав споживачів згідно з п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів"; стягнути з Луцької КЖЕК № 8 ЖБК на його користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та порушення норм матеріального і процесуального права.

В запереченні Луцька КЖЕК № 8 ЖБК просить відхилити апеляційну скаргу, зазначаючи про її безпідставність.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування від 12 грудня 1997 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та користується послугами ЛК ЖЕК № 8 ЖБК з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджено рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 березня 2014 року та рішенням Апеляційного суду Волинської області від 10 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Луцької КЖЕК № 8 ЖБК про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг (а. с. 14-17, 29).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 695-1 "Про виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Луцька" Луцьку КЖЕК № 8 ЖБК визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 09 лютого 2010 № 72-1 "Про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними підприємствами м. Луцька" затверджено перелік мінімально необхідних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються Луцькою КЖЕК № 8 ЖБК (а. с. 60). Рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 05 червня 2013 № 319-1 затверджена структура та вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Наведені обставини встановлені вищезгаданим рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 березня 2014 року (а. с. 14-15).

На підставі затвердженого розміру тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ТОВ "Місцевий обчислюваний центр" проводить нарахування оплати.

Рішенням Луцького міськрайооного суду від 20 березня 2014 року також встановлено, що Луцька КЖЕК № 8 ЖБК надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі укладених договорів з відповідними кооперативами, що передбачено Правилами по організації експлуатації будинків житлово-будівельних кооперативів у містах та селищах. Договір на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території укладений з головою житлово-будівельного кооперативу № 25-б. Житлове приміщення, яке належить на праві власності позивачу, є невід'ємною частиною вказаного житлового будинку. Факт надання позивачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території підтверджується наявними у матеріалах справи актами виконаних робіт, підрядними договорами тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Судом встановлено, що договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між позивачем ОСОБА_1 та Луцькою КЖЕК № 8 ЖБК не укладений.

Відповідно до п 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону виконавець зобов'язаний підготувати та укласти зі споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

За змістом наведених правових норм обов'язок укласти договір лежить на обох його сторонах - споживачеві та виконавцю.

Відповідач не ухилявся від виконання свого обов'язку по укладенню договору зі споживачем ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2014 року Луцька КЖЕК № 8 ЖБК надіслала позивачу ОСОБА_1 договір про надання послуг з утримання будинків та при будинкових територій № С25Б/94 від 01 жовтня 2014 року та протокол узгодження розбіжностей до договору (а. с. 40-55).

Однак вказані документи не були підписані позивачем з посиланням на те, що відповідач відмовляється укладати з ним договір. З листів ОСОБА_1 Луцькій КЖЕК № 8 ЖБК (а. с. 57, 59) випливає, що сторони не можуть узгодити між собою умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з абзацом. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Форма і зміст (умови) типових договорів затверджені постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 20 травня 2009 року № 529 "Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" та постановою КМУ від 10 грудня 2008 року № 1070 "Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів".

Отже умови типових договорів є обов'язковими для сторін конкретного договору з надання житлово-комунальних послуг і сторони не можуть врегулювати ці відносини на власний розсуд.

Зміст запропонованого відповідачем для підписання позивачу проекту договору відповідає умовам типового договору, затвердженого вищезгаданими постановами КМУ. При цьому ОСОБА_1 вказану обставину ніяким чином не спростував і не зазначив, у чому полягає протиправність дій відповідача.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України), можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

У постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року, якою було переглянуто ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 квітня 2012 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" до ОСОБА_1 про зобов'язання укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме - ст. ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 16, 203 ЦК України, висловлена правова позиція, згідно з якою свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". У разі такої відмови, виходячи з положень ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Наведене в повній мірі стосується і споживача, якщо виконавець послуг відмовляє йому в укладенні договору, тобто у випадку, якщо Луцька КЖЕК № 8 ЖБК відмовляється укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з врахуванням його пропозицій, що відповідають умовам типового договору, він вправі звернутися до суду з позовом до вказаної організації про визнання договору укладеним на умовах, передбачених типовим договором, затвердженим вищезгаданими постановами КМУ.

Вимоги ОСОБА_1 про списання нарахованої йому заборгованості з оплати послуг за утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, виключення відомостей про нього як споживача з переліку абонентів відповідача та заборону нав'язувати йому послуги і здійснювати нарахування за ненадані послуги ґрунтуються на тому, що між сторонами не укладено відповідного договору. Однак сама по собі відсутність укладеного між сторонами договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати наданих йому за встановленими тарифами житлово-комунальних послуг.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч наведеним правовим нормам ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилався у позовній заяві.

Зокрема, позивачем не доведено факт ненадання йому Луцькою КЖЕК № 8 ЖБК послуг з утримання будинку та прибудинкової території та невідповідності якості послуг, що надаються відповідачем, державним стандартам України. Ним взагалі не зазначено, які саме з переліку послуг і яким державним стандартам не відповідають.

Не може вважатися доказом такої невідповідності додана до позовної заяви фототаблиця, на якій зображені труби і кабелі (а. с. 8), оскільки вона не містить відомостей, за якими можна було б ідентифікувати ці зображення та перевірити придатність до використання вказаного обладнання.

Крім того, у випадку доведеності факту надання житлово-комунальним підприємством послуг неналежної якості ОСОБА_1 вправі пред'явити позов про проведення перерахунку оплати за надані послуги. Однак в даній справі він такі вимоги не заявляв.

Також позивачем не доведено факт неправомірного збирання, розголошення та використання відповідачем конфіденційної інформації щодо його персональних даних і передачі їх третім особам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 Закону України "Про захист персональних даних", на які послався позивач як на правову підставу своїх вимог, поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

На підтвердження своїх вимог в означеній частині ОСОБА_1 послався на адресований йому директором ТОВ "Місцевий обчислювальний центр" лист від 14 грудня 2014 року № 6, в якому зазначено про те, що згідно з даними комунальних підприємств нарахування оплати за кожен місяць проводить обчислювальний центр (а. с. 36).

Однак в цьому листі не йдеться про жодні персональні дані позивача, а тим більше про їх незаконне поширення.

Також ОСОБА_1 не зазначено, які саме його персональні дані і в яких базах даних підлягають знищенню, та на яких правових підставах це знищення має відбуватися.

Оскільки при розгляді справи судом не встановлено порушення з боку відповідача будь-яких прав та охоронюваних законом інтересів позивача, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності посадових осіб Луцької КЖЕК № 8 ЖБК за порушення законодавства про захист персональних даних та про захист прав споживачів, то по-перше, таких порушень судом не встановлено, а по-друге, притягнення до встановленої законом відповідальності осіб, винних у вчиненні протиправних діянь, виходить за межі цивільного судочинства, в порядку якого здійснюється розгляд даної справи.

Виходячи з викладеного, давши вірну правову оцінку обставинам справи, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, постановленого з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 16 лютого 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: