Справа № 629/1522/15-ц
Номер провадження 2/629/712/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.05.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Торенко Ю.П., за участю прокурора - Решетняк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу позовною заявою Служби у справах дітей як представник органу опіки і піклування Лозівської райдержадміністрації, в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Виконавчий комітет Єлизаветівської сільської ради Лозівського району, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,-
Позивач звернулися до суду 23 квітня 2015 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що громадянка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яких вона виховує як одинока мати. ОСОБА_4 народився в акушерському відділенні КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ» та відразу після народження через тяжкість був переведний до відділення патології новонароджених обласної дитячої клінічної лікарні № 1 м. Харків. Там він отримував лікування до 16 березня 2011 року і був виписаний з діагнозом «гіпоксично-геморагічне ураження центральної нервової системи, як наслідок перенесеної внутрішньоутробної гіпоксії плода та асфіксії при народженні, синдром пригнічення центральної нервової системи, як наслідок перенесеної внутрішньоутробної гіпоксії плода та асфіксії при народженні, синдром пригнічення центральної нервової системи, лікворно-гіпертензійний синдром, парез лицьового нерву, функціональне овальне вікно в серці, хорда лівого шлуночка серця, недоношеність». Дитина потребувала постійного медичного нагляду та лікування, але матір постійно ухилялась від спілкування з медичними працівниками, залишаючи дитину на свого колишнього співмешканця ОСОБА_6 та його матір ОСОБА_7, які проживають за адресою: АДРЕСА_2. До лікарів хлопчика приводила громадянка ОСОБА_7. ОСОБА_3 також народилась в акушерському відділенні КЗОЗ «Лозівська ЦРЛ» в стані внутрішньоутробної гіпотрофії, через що відставала в розвитку. Незважаючи на це, мати ОСОБА_5 декілька разів письмово відмовлялась від огляду дитини лікарями, жодну рекомендацію не виконала. Вікових щеплень дитина також немає через відмову матері. ОСОБА_5 перебувала під соціальним супроводом Лозівського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді з 10.12.2013 року по 11.11.2014 року, як така, що ухиляється від виконання батьківських обов»язків. За час перебування під супроводом відповідач постійно змінювала місце проживання, залишаючи малолітніх дітей по черзі на свого колишнього співмешканця ОСОБА_6 та його матір. Фахівці із соціальної роботи та дільничні інспектори міліції неодноразово здійснювали виїзди за можливими місцями перебування ОСОБА_5 з метою її розшуку, проводили з нею профілактичні роз»яснювальні бесіди щодо необхідності визначитися з місцем проживання та не допускати залишення дітей. Окрім того, фахівцями із соціальної роботи та медичними працівниками з матір»ю ОСОБА_5 проводилися мотиваційні бесіди щодо необхідності відвідувати лікарів з метою обстеження дітей та проведення профілактичних щеплень. ОСОБА_5 неодноразово запрошувалася на прийом до сімейного лікаря, але приходити до лікарні відмовлялася,на зауваження та рекомендації фахівця із соціальної роботи медичних працівників відповідачка реагувала неадекватно, агресивно, виходила з кімнати не дослухавши спеціалістів. 25.03.2014 року на засіданні комісії з питань сім»ї, гендерної рівності, запобігання насильства в сім»ї та протидії торгівлі людьми Лозівської міської ради було розглянуто питання щодо подальшої роботи з сім»єю ОСОБА_5. Їй було винесено офіційне попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов»язків, проведено роботу, спрямовану на створення належних умов для проживання дітей, неприпустимість проживання дітей окремо від матері. Деякий час мати разом з дітьми мешкала за адресою: АДРЕСА_3. В ході роботи з сім»єю у фахівця виникали труднощі з приводу того, що ОСОБА_5 не відчиняла двері та не відповідала на телефонні дзвінки, не виконувала жодної рекомендації фахівців. Враховуючи вищезазначене, на засіданні комісії з питань сім»ї, гендерної рівності, запобігання насильства в сім»ї та протидії торгівлі людьми Лозівської міської ради 10 листопада 2014 року соціальний супровід сім»ї ОСОБА_5 було припинено без досягнення позитивного результату. 18 лютого 2015 року громадянка ОСОБА_8., яка проживає за адресою: АДРЕСА_4,доставила до служби у справах дітей Лозівської РДА малолітню дитину ОСОБА_3. Згідно пояснення ОСОБА_8., ОСОБА_5 разом з донькою ОСОБА_3 приїхала жити до її сина ОСОБА_9 у жовтні 2014 року. Відповідно до інформації Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області, а також пояснень ОСОБА_8. і ОСОБА_9, за час проживання в с. Суданка ОСОБА_5, майже постійно перебувала в нетверезому стані, ставилася до ОСОБА_3 байдуже, вихованням не займалась, матеріально не забезпечувала. Вона неодноразово зникала на тривалий час, залишаючи доньку на фактично чужих людей. 14 січня 2015 року відповідачка покинула доньку в сім»ї ОСОБА_8.. У зв»язку з залишенням дитини без батьківського піклування дівчинку було поміщено до державного закладу. ОСОБА_5 неодноразово повідомлялось про необхідність з»явитися до служби у справах дітей Лозівської РДА для вирішення подальшої долі дитини. Окрім того, вона отримала письмове повідомлення про влаштування її доньки до державного закладу та виклик на засідання комісії з питань захисту прав дитини Лозівської РДА, але до теперішнього часу вона не з»явилась, дитиною не цікавилась. У зв»язку з вищезазначеним службою у справах дітей Лозівської РДА 23 лютого 2015 року направлене клопотання до Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КУпАП у зв»язку з ухилянням від виконання передбачених законодавством обов»язків по забезпеченню необхідних умов життя та виховання дитини. Малолітню ОСОБА_3 було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Лозівської РДА у зв»язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов»язків. Згідно до усного пояснення громадянки ОСОБА_7., дитину ОСОБА_4 вона виховує та утримує майже з самого народження. Матір ОСОБА_4, ОСОБА_5, не зважаючи на малюковий вік сина та стан його здоров»я, постійно залишала хлопчика на неї. З 2012 року ОСОБА_5 практично з дитиною не проживає, лише зрідка навідує його. Матеріально вона ОСОБА_4 не утримує, про стан здоров»я хлопчика не піклується. Відповідно до інформації УПСЗН Лозівської міської ради, ОСОБА_5. Питання щодо вирішення подальшої долі малолітньої ОСОБА_3, яка залишилася без батьківського піклування, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Лозівської РДА. Членами комісії прийнято одноголосне рішення про доцільність звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав.
У судовому засіданні представник позивача, Служби у справах дітей як представник органу опіки і піклування Лозівської РДА, Кара Я.В. підтримала позовні вимоги на підставах, які в викладені в позовній заяві та пояснила, що мати ОСОБА_5 не цікавиться життям та станом здоров'я дітей, не піклується про їх розвиток та матеріальним забезпеченням, крім того відповідачка веде аморальний спосіб життя, раніше судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога, ніде не працює і не перебуває в центрі зайнятості з приводу пошуку роботи, і кошти, які отримує з держави на утримання двох дітей, витрачає на свої особистіі потреби.
Третя особа, Виконавчий комітет Єлизаветівської сільської ради Лозівського району, як орган опіки та піклування, до судового засідання не забезпечили явку свого представника, але надали на канцелярію суду письмове клопотання, в якому прохали слухати цивільну справу за їхньою відсутністю та ухвалити рішення на розсуд суду.
Прокурор вважала за необхідне, діючи в інтересах дітей, позов позивача задовольнити та позбавити ОСОБА_5 батьківських прав, стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей.
Відповідач у судове засідання не з»явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Не подано нею і заперечень на позовну заяву, право на яке їй було роз"яснено судом в ухвалі суду про відкриття провадження по справі, які нею отримано особисто про що свідчить її розписка про їх отримання.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Матеріалами справи встановлено такі факти та відпорвідні їм правлвідносини.
Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_5, є матір»ю дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується ксерокопіями свідоцтва про народження (а. с.№ 16-18, 21-23).
Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_5, постійного місця проживання не має, змінює свої помешкання, хоча зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Діти мешкають окремо від неї. Згідно повідомлення начальника служби у справах дітей Лозівської РДА Ярути Л.Р. зазначено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12.03.2015 влаштована на тимчасове проживання до сім"ї громадян України, в якій перебуває по теперішній час. ОСОБА_4 мешкає з громадянкою ОСОБА_7. за адресою: АДРЕСА_2.
Крім того, відповідачка раніше судима Лозівським міськрайонним судом 11.11.2014 року до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, що підтверджується копією вироку. В зв"язку з тим, що ОСОБА_5 за час відбування покарання на шлях виправлення не стала, що виразилося у систематичній неявці на реєстрацію до Лозівського МРВ КВІ без поважних причин та вчинення нею правопорушень, Лозівським міськрайонним судом Харківської області постановлено ухвалу 28 квітня 2015 року за поданням Лозівського міськрайонного відділу КВІ УДПтС України в Харківській області про скасування звільнення відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_5.
Згідно висновку служби у справах дітей Лозівської РДА Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, громадянка ОСОБА_5 свої батьківські обов»язки не виконує належним чином: не створила необхідних умов для життя і виховання своїх малолітніх дітей, для повного та гармонійного розвитку їх особистостей. Вона не намагається покращити соціальне становище сім»ї, не виявляє зацікавленості в подальшій долі дітей. У своєму висновку служба у справах дітей Лозівської РДА зазначила, що за доцільне позбавити батьківських прав за ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, громадянку ОСОБА_5 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та стягнути з неї аліменти на їхнє утримання. (а.с.№ 29-30).
У судовому засіданні, достовірно встановлено, що ОСОБА_5 свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.
Підтвердженням чого є Лист Лозівського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, в якому директор Бережна Н.М. звертається до начальника служби у справах дітей Лозівської РДА Ярути Л.Р. з посиланням про те, що відповідно до протоколу комісії з питань сім»ї, гендерної рівності, запобігання насильства в сім»ї та протидії торгівлі людьми від 10.11.2014 року № 8 соціальний супровід сім»ї ОСОБА_3 було припинено без досягнення позитивного результата (а.с. 7)
Судом також оглядався Лист служби у справах дітей Лозівської міської ради від 17.03.2015 року за № 217, в якому зазначено, що питання щодо виконання батьківських обов»язків матір»ю ОСОБА_5 розглядалось на засіданні Координаційної ради з питань сім»ї, жінок та молодіжної політики 09.10.2013 року, відповідно до рішення ради родина перебувала під соціальним супроводом Лозівського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді. З матір»ю проводились роз»яснювальні бесіди щодо виховання, належного виконання батьківських обов»язків стосовно неповнолітніх дітей. Також роз»яснені правові наслідки невиконання батьківських обов»язків згідно із законодавством України, винесено офіційне попередження (а.с. 8).
Згідно повідомлення заступника головного лікаря району з дитинства і рододопомоги Найдук Л.В. від 16.03.2015 року за № 270 судом встановлено, що дівчинка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відстає у розвитку, жодних рекомендацій матір»ю ОСОБА_5 не були виконані, після 27.01.2014 року жодного разу мама з дитиною до поліклініки не приходила. Вікових щеплень дитина не має через відмову матері (а.с. 11).
З повідомлення заступника головного лікаря району з дитинства і рододопомоги Найдук Л.В. від 16.03.2015 року за № 269 встановлено, що хлопчик ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, був виписаний при народженні з декількома діагнозами. На лікування хлопчика до поліклініки приводила бабуся, з якою він мешкав по АДРЕСА_2. В подальшому хлопчик на короткий термін від бабусі забирався матір»ю до нової адреси проживання і швидко повертався до бабусі, де фактично постійно і проживає (а.с. 12).
Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 з 2014 року перебуває на обліку лікаря-нарколога в зв"язку з вживанням алкоголю зі шкідливими наслідками. Наркологічне відділення не відвідує, лікування від алкоголізму пропонувалося, але курс лікування не пройшла, що підтверджується Довідкою лікаря-нарколога Лозівської ЦРЛ виданою 12 березня 2015 року.
У судовому засіданні, в якості свідка по справі було допитано ОСОБА_7, яка повідомила, що вона знає ОСОБА_5 дуже добре, оскільки її син є біологічним батьком хлопчика, ОСОБА_4. Відповідачка мешкала з ними деякий час, за адресою: АДРЕСА_2. Коли народила дитину почала сильно випивати, кидати дитину на сина, а сама не поверталась додому по декілька днів. Вихованням хлопчика займалася і на даний час свідок разом з сином, ОСОБА_6. Через деякий час, ОСОБА_5 пішла з дому, а потім подзвонила та сказала, що знайшла іншого чоловіка, а тому не повернеться. Хлопчик постійно мешкає зі свідком, постійно хворіє, але мати ніколи не піклується про дитину, матеріально не забезпечує. На даний час хлопчик знову захворів, але мати не з"явилася, по телефонній розмові сказала, що необхідно купити інші ліки, не ті, які виписав лікар.
Оскільки, свідок попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень та принесла присягу свідка, та враховуючи те, що свідчення свідка не були спростовані у судовому засіданні жодним учасником процесу, у суду не має підстав не довіряти її свідченням і ставити їх під сумнів.
Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Такий обов'язок закріплений і в ст.180 Сімейного Кодексу України. Принцип № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: "Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи".
Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини."Згідно статті №12 цього Закону вказано, що "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Статтею 15 Закону встановлено, що "Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею".
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 -ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку -виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини -це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідачки, не дивлячись на те, що вона має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дітьми їй ніхто не чинив і не чинить, у тривалому відрядженні не знаходилася.
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Суд роз'яснює відповідачці - ОСОБА_5, що відповідно до ст.168 СК України "Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав".
У відповідності до ч.2 ст.166 СК України, "Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини".
Статтею 180 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Дана вимога закріплена і в статті №51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: " Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов"язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов"язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що "Сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті №12 цього закону вказано, що " Виховання в сім"ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці".
Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне положення дитини, стан здоров"я та матеріальне положення відповідача та те, що відповідачка не працює, і не перебуває на обліку в центрі зайнятості, має задовільний стан здоров"я; та те, що з неї не проводяться стягнення за виконавчими листами і те що на утриманні у неї інших осіб, яких вона за законом зобов"язана утримувати не має.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд, позовні вимоги позивача задовольняє і стягує з відповідачки, аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми віку повноліття..
Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23 квітня 2015 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяц
Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору.
На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд стягує з відповідача судовий збір на загальну суму 487 гривень 20 копійок.
Керуючись положенням ст.ст.10, 11, 31, 44, 57, 60, 79, 81, 88, 168, 169, 209, 212, 213-215, 223, 224-226 ЦПК України; ст. ст.164, 165, 166, 169, 180, 181, 182, 184 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402; ч.2 ст.3 Конвенції "Про права дитини" від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації "Про права дитини", проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постанова №3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року; п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",-
Позовну заяву Служби у справах дітей як представник органу опіки і піклування Лозівської райдержадміністрації, в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Виконавчий комітет Єлизаветівської сільської ради Лозівського району, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Єлизаветівки, Лозівського району, Харківської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження від 10 березня 2011 року № 02, складений Єлизаветівською сільською радою Лозівського району Харківської області) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження від 04 лютого 2013 року № 01, складений виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області).
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Єлизаветівки, Лозівського району, Харківської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, не працюючої, не перебуваючої на обліку в центрі зайнятості, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 500 (п"ятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати звернення позивачем до суду - 23 квітня 2015 року і до досягнення дітьми віку повноліття.
Рішення, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок, перерахувавши: (Одержувач коштів: Лозівське управління Державної казначейської служби України Харківської області, Код , Банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 0015, код бюджетної класифікації 22030001).

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Лозівським міськрайонним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

(Повний текст Рішення суду виготовлений 08 травня 2015 року).

Головуючий

в судовому засіданні

Суддя: Н.М. Жмуд