1Справа № 335/1417/15-ц 4-с/335/18/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлена особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлена особа: ОСОБА_2.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 31128353 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3032 від 17.12.2008 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у твердій грошовій сумі 600 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із заборгованістю по аліментам постановою № 528/10 від 27.02.2014 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. У січні 2015 року заявником у повному обсязі погашено заборгованість по сплаті аліментів, регулярно сплачується сума встановлена рішенням суду. Після погашення заборгованості, він звернувся до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ щодо зняття арешту з належного йому автомобіля марки ЗАЗ-ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

16.02.2015 року заявник отримав постанову за підписом начальника Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Логвіна В.І. про відмову у задоволенні заяви про зняття арешту з автомобіля, з посиланням на п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження, в якій зазначено, що в разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів боржника може бути знятий на підставі рішення суду.

Заявник вважає, що оскільки арешт було накладено у зв'язку із заборгованістю по сплаті аліментів, яка на даний час ним погашена у повному обсязі, то і відсутні підстави для існування арешту.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд зобов'язати начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вжити заходів щодо звільнення з-під арешту майна боржника ОСОБА_1, а саме автомобіля марки ЗАЗ-ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, зареєстрованого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, який накладено постановою 528/10 від 27.02.2014 року за виконавчим провадженням № 33128353 старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Замула М.П. на підставі виконавчого листа № 2-3032 від 17.12.2008 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи викладені у скарзі та просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець та зацікавлена особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти скарги не заперечували, посилаючись на те, що дійсно на даний час відсутні підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які приймали участь у справі, приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 31128353 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3032 від 17.12.2008 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у твердій грошовій сумі 600 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У зв'язку із наявністю заборгованості по аліментам постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Замула М.П. № 528/10 від 27.02.2014 року було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

31.01.2015 року ОСОБА_1 у повному обсязі погасив заборгованість по аліментам, і, заборгованості перед стягувачем не має.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки та порядок зняття арешту з майна, зокрема, і державною виконавчою службою. Частиною 3 цієї статті передбачено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках незавершеного виконавчого провадження , крім тих що передбачені ч. ч. 3-4 цієї статті, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Після погашення заборгованості по аліментам, ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про зняття арешту з належного йому автомобіля марки ЗАЗ-ДЕУ, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Постановою начальника Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Логвіним В.І. від 16.02.2015 року, заявнику було відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту з автомобіля, з посиланням на п. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження, в якій зазначено, що в разі незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів боржника може бути знятий на підставі рішення суду.

Встановлені судом обставини дають підстави вважати, що арешт на майно ОСОБА_1 було накладено правомірно, оскільки на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження, ОСОБА_1 мав заборгованість по аліментам перед стягувачем, а тому вказаний арешт в силу ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» не міг бути знятий постановою начальника Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, тобто постанова начальника від 16.02.2015 року про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зняття арешту з майна боржника винесена правомірно і підстав для визнання дій незаконними суд не вбачає.

В даному випадку, у разі, якщо підстави для накладення арешту на майно боржника відпали, зокрема, в силу того, що заборгованість по аліментам погашена, то ОСОБА_1 мав звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна боржника, а не зі скаргою на законні дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, яка містить лише вимогу про зняття арешту з майна.

Звернення до суду зі скаргою на дії посадової особи державної виконавчої служби в порядку, передбаченому ст.. 383 ЦПК України, без визнання дій посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, чинним законодавством не передбачено.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, зацікавлена особа: ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 5-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя К.В. Гашук