АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 689/1365/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2124/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Заїки В.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.,

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до Управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації (далі управління, відповідач), в обґрунтування заявлених вимог вказував, що з 24 жовтня 2014 року працював на посаді інженера управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької РДА. Згідно до наказу начальника управління від 02 червня 2015 року №47-к «Про звільнення ОСОБА_1Ю.» його було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу начальника управління від 26 березня 2015 року №52 «Про скорочення чисельності працівників установ управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької РДА».

Вважає своє звільнення незаконним, а згадані накази №52 від 26 березня 2015 року та №47-к від 02 червня 2015 року такими, що прийнятті всупереч вимогам чинного законодавства, а тому просив поновити його на роботі на посаді інженера управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької РДА та зобовязати відповідача виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, просив стягнути на його користь заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 30 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з таким вирішенням спору, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Категорія: 53,54,55

Доповідач: Заїка В.М.

задовольнити позовні вимоги його довірителя в повному обсязі.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти на підставі та в межах своїх повноважень.

Вказує, що начальник управління згідно з Положенням не має повноважень самостійно приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Управління, в свою чергу наділений тільки правом подавати відповідні пропозиції голові райдержадміністрації, та на основі цих пропозицій приймає відповідне кадрове рішення у формі розпорядження. А тому вважає, наказ начальника Управління від 26.03.2015 року №52 «Про скорочення чисельності працівників установ управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької РДА», так і наказ від 02.06.2015 р. №47- к «Про звільнення ОСОБА_1Ю.» прийнятими начальником Управління, з перевищенням наданих йому службових повноважень.

Також звертає увагу суду, що на момент прийняття наказу про скорочення чисельності працівників від 26.03.2015 року та на момент прийняття наказу про звільнення позивача від 02.06.2015 року продовжував діяти штатний розпис, затверджений виконуючим обовязки голови Ярмолинецької РДА 22.01.2015 року, яким передбачена займана ним посада інженера.

Не погоджується ОСОБА_1 і з висновком суду, що посада інженера Управління не була його першим робочим місцем, при цьому вказує, що наказом №29 від 01.09.2014 року він був прийнятий на посаду керівника гуртка КЗ «Ярмолинецький районний будинок дитячої та юнацької творчості», однак таке прийняття було проведене за сумісництвом з тижневим навантаженням 4 години.

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з мотивів наведених у ній, просили її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення.

Представник відповідача, начальник управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької РДА ОСОБА_3 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним. Пояснила, що всі вимоги чинного законодавства стосовно скорочення даного працівника були дотриманні.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення цим вимогам відповідає повністю.

Так, судом встановлено, що 01 вересня 2014 року на підставі власноруч написаної заяви, наказом №29 від 01 вересня 2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду керівника гуртка «Туризм і краєзнавство» комунального закладу «Ярмолинецький районний Будинок дитячої та юнацької творчості» і звільнений з даної посади 14 липня 2015 року відповідно до наказу №16 на підставі п.1ст.40 КЗпП України.

На підставі заяви позивача від 22 жовтня 2014 року наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації №206 від 23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 прийнято на посаду інженера, а 02 червня 2015 року відповідно до наказу №47-к того ж начальника Управління його було звільнено із займаної посади на підставі п.1ст.40 КЗпП України / в звязку із скороченням чисельності та штатів працівників/, про що є відповідні записи в трудовій книжці на імя ОСОБА_1

На думку колегії суддів, при звільненні позивача з роботи відповідачем були дотримані норми діючого законодавства про працю.

Так, відповідно до ст.ст.40 п.1, 49-2 п.1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим органом лише у разі скорочення чисельності або штату працівників і про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 2 місяці.

Після отримання погодження голови районної державної адміністрації 26 березня 2015 року було видано наказ №52 «Про скорочення чисельності працівників установ управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації». На виконання даного наказу 26 березня 2015 року було направлено звернення №369 голові первинної профспілкової організації на скорочення ОСОБА_1, який обіймав посаду інженера, а 30 березня 2015 року листом №4 було отримання згоду профспілкової організації на звільнення ОСОБА_1 з роботи. 01 квітня 2015 року позивач був попереджений про майбутнє звільнення під розписку, а 02 червня 2015 року наказом № 47-к - звільнений з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Посилання апелянта на порушення переважного права у залишенні ОСОБА_1 на роботі, як молодого спеціаліста, при звільненні в звязку із скороченням посади інженера не відповідає дійсності, оскільки посада інженера була не першим його робочим місцем, а не внесення запису в трудову книжку не являється таким порушенням, яке впливає на характер праці.

Відповідно до п.5.3 Положення про управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації, начальник Управління подає пропозиції голові районної державної адміністрації щодо прийняття на роботу та звільнення з роботи, з урахуванням погодження цих пропозицій, самостійно здійснює добір кадрів та видає відповідні накази. Погодження щодо звільнення ОСОБА_1 було отримано згідно листа від 02 березня 2015 року за №278/ а.с.176/. Крім того, згідно п.2.30 посадової інструкції начальника управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації, начальник Управління призначає на посаду і звільняє з посади працівників управління, начальників навчальних закладів та установ освіти комунальної форми власності, педпрацівників а.с.132/.

На думку колегії суддів, є помилковим твердження апелянта про те, що звільнення позивача з посади, не належить до компетенції начальника Управління.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», голова райдержадміністрації лише призначає на посади та звільняє з посад першого заступника голови райдержадміністрації, заступника голови райдержадміністрації, керівника апарату райдержадміністрації, керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів райдержадміністрації відповідно до статей 10 і 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на процедурні порушення при внесенні змін до штатного розпису, який не був змінений на дату видачі наказу про скорочення чисельності працівників, оскільки ОСОБА_1 був звільнений з роботи 02 червня 2015 року, а штатний розпис був змінений з 03 червня 2015 року, посада інженера була виключена і замість неї не включались посади з аналогічними функціями.

Таким чином, з наведених вище доказів та обставин випливає, що при звільненні ОСОБА_1 з посади інженера управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації, порушення норм діючого законодавства допущено не було і суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що відмови йому в задоволенні позову.

Рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає вимогам закону і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка