Справа №577/4509/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1322/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

при секретарі - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року (з урахуванням ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року про виправлення описки) позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 15 червня 2007 року, яка утворилася станом на 27 січня 2015 року, в розмірі 1 656 491,91 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі по 566,37 грн. з кожного.( т.1 а.с. 268-272, 299)

Не погодившись з даним рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить по суті рішення суду в частині відмови в позові скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку в частині відмови в позові, пославшись на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2011 року в цивільній справі №2-12/2011, яким стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» частину заборгованості, оскільки виконавчий лист за вказаним рішенням суду до органів ДВС не надходив, рішення не виконано, а тому, з урахуванням договору про купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, ця заборгованість підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк». ( т.2 а.с. 50-52)

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у звязку з чим зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, як солідарні боржники , повинні сплатити позивачу заборгованість , яка виникла внаслідок невиконання боржником ОСОБА_4 умов кредитного договору відповідно до вимог ст. ст.. 514, 516, 526, 541,543,554, 1054 ЦК України.

Ухвалюючи рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2011 року з відповідачів в солідарному порядку вже була стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 209 153 швейцарських франків 21 сантимів, тому ця сума заборгованості не може бути повторно стягнута з відповідачів, а її стягнення має відбуватися відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції було встановлено, що 15 червня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0. Відповідно до умов кредитного договору, АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті розмірі 210 000 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 8, 99 % річних. В свою чергу, ОСОБА_4 брала на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі: в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), сплачувати проценти у строк з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти . Пунктом 7.1. кредитного договору також передбачена сплата позичальником пені за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань. ( т.1 а.с. 6-17, 18-21, 22-23, 34).

04 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСибанк» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 0 від 15 червня 2007 року, якою було визначено, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні № 0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме, № 1. Також визначено, що розмір ануїтетного платежу складає 2 125 швейцарських франків. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобовязаний сплатити банку ануїтетний платіж ( т.1 а.с. 22).

Також 04 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСибанк» та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 0 від 15 червня 2007 року, за якою визначено, що позичальник зобовязується повернути кредит у повному обсязі у строки не пізніше 14 червня 2020 року ( т.1 а.с. 24).

15 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, був укладений договір поруки № 121325, відповідно до якого поручитель зобовязується перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання ОСОБА_5 усіх її зобовязань перед банком, що виникли згідно кредитного договору № 0 від 15 червня 2007 року. (т.1 а.с. 25-27).

04 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода № 1 до договору поруки № 121325 від 15 червня 2007 року, якою визначено, що поручитель дає свою згоду на заміну основного зобовязання , що забезпечується кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року та визначено, що сума кредитного договору становить 181 363 швейцарських франків 62 сантимів, розмір ануїтетного платежу становить 2125 швейцарських франків. Кінцевий термін виконання основного зобовязання 14 червня 2020 року (т.1 а.с. 28-29).

Свої зобовязання за кредитним договором від 15 червня 2007 року ОСОБА_4 не виконала, тому рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2011 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року, яка утворилася станом на 6 травня 2011 року, в розмірі 209 153 швейцарських франків 21 сантимів, що станом на 21 липня 2011 року становило 2 032 753 грн. 30 коп.(т.1 а. с. 43-45).

За повідомленнями Конотопського МВ УДМС України в Сумській області ОСОБА_4, значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінила прізвище з «Ніколенко» на «Толстих» (а.с. 59, 263).

Згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року , який був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», останній купив права , які включають в себе всі права вимоги як існуючі так і майбутні продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги до осіб, які надали забезпечення, за відповідними договорами забезпечення.

Відповідно до вищевказаного договору відбулося відступлення права вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1 від 15 червня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 Із витягу з Додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року вбачається, що до переліку кредитних договорів включений кредитний договір № 1 від 15 червня 2007 року. Таким чином усі права кредитора за даним кредитним договором стали належати ПАТ «Дельта Банк» .( т.1 а.с. 121-139)

Пунктом 2.3. розділу 2 договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який був укладений 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСибанк» та ПАТ «Дельта Банк», визначено, що права вимоги за кредитами переходять до ПАТ «Дельта Банк» з моменту підписання акту приймання-передачі прав вимоги на дату закриття - 19 грудня 2011 року.

З акту приймання-передачі прав вимоги від 19 грудня 2011 року вбачається, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1 від 15 червня 2007 року та за договором поруки № 121325.( т.1 а.с. 148-150, 143, 155)

Акт приймання-передачі був підписаний між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 03 лютого 2012 року (т.1 а.с. 47).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 19 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббабк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за вказаним кредитними договором на суму 181 363 швейцарських франків 62 сантимів, яка включає в себе: 151 294 швейцарських франків 93 сантимів - строкова заборгованість за кредитом, 28 119 швейцарських франків 71 сантимів - прострочена заборгованість за кредитом; 1 243 швейцарських франків 58 сантимів - заборгованість за строковими процентам, 37 269 швейцарських фраків 42 сантимів - заборгованість за простроченими процентами (т.1 а.с. 144).

Відповідач ОСОБА_4 була повідомлена ПАТ «Дельта Банк» про відступлення ПАТ «УкрСиббанк» новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 0 від 15 червня 2007 року (т.1 а.с. 106 -108)

Проте, ОСОБА_4 продовжувала не виконувати свої зобовязання за кредитним договором і після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості . Останній платіж був здійснений нею 14 жовтня 2013 року в розмірі 5 141 швейцарських франків 50 сантимів (т.1 а.с. 250-251).

У звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору , 27 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив ОСОБА_4 претензію від 04 серпня 2014 року з вимогою сплатити прострочену (поточну) заборгованість за кредитним договором в розмірі 159 453 швейцарських франків 38 сантимів (т.1 а.с. 37-38, 146)

18 серпня 2014 року на адресу відповідача ОСОБА_3 ПАТ «Дельта Банк» також була направлена претензія від 4 серпня 2014 року, якою він був повідомлений про невиконання ОСОБА_4 її зобовязань за кредитним договором та про розмір заборгованості. (а.с. 39, 40-41, 145).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 (Толстих) порушила умови кредитного договору, не в повному обсязі вносила щомісячні платежі, які передбачені умовами договору, у зв'язку з чим станом на 21 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 297 850 швейцарських франків 99 сантимів, що у перерахунку на національну валюту України складає 5 372 011 грн. 86 коп. та включає в себе: строкову заборгованість за кредитом в розмірі 107 094 франків 41 сантимів, що у перерахунку на національну валюту України становить 1 931 544 грн. 50 коп.; прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 72 320 швейцарських франків 23 сантимів ( 1 304 360 грн. 73 коп.), строкові проценти за кредитом 187 швейцарських франків 93 сантимів (3 389 грн. 49 коп.), прострочені проценти за кредитом в розмірі 97 058 швейцарських франків (1 750 528 грн. 77 коп.), пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 9 068 швейцарських франків 99 сантимів (163 567 грн. 43 коп.), пеню за несвоєчасне повернення процентів за кредитним договором в розмірі 12 121 швейцарських франків 43 сантимів (218 620 грн. 95 коп.) (т.1 а.с. 251-252).

Однак, оскільки рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2011 року з відповідачів вже була стягнута у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 00 від 15 червня 2007 року станом на 06 травня 2011 року у розмірі 179 414 швейцарських франків 64 сантимів та заборгованість за відсотками у розмірі 26 592 швейцарських франка 22 сантимів (т.1 а.с. 43-46), суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підстави для стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитом та простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 107 094 франків 41 сантимів та 72 320 швейцарських франків 23 сантимів ( а усього 179 414,64 швейцарських франка ), а також заборгованості по процентам у розмірі 26 592 швейцарських франків 22 сантимів відсутні, так як така заборгованість вже була стягнута рішенням суду і повторному стягненню з відповідачів не підлягає, а її стягнення має відбуватися відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, щодо необхідності стягнення з відповідачів у солідарному порядку лише заборгованості за процентами в розмірі 70 653 швейцарських франків 71 сантимів, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 9 068 швейцарських франків 99 сантимів та пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 12 121 швейцарських франків 43 сантимів, станом на 27.01.2015 року, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останніх від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання належних йому сум, тому що зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст..ст. 526, 599 ЦК.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він є законним, обґрунтованим та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та застосував закон, що їх регулює.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив вимоги, щодо стягнення заборгованості у розмірі 3 715 519, 95 грн. , та не взяв до уваги лист ВДВС Конотопського МУЮ від 23.12.2014 року, з якого вбачається, що рішення суду від 21.07.2011 року, яким на користь ПАТ «УкрСиббанк» була стягнута заборгованість з відповідачів, до теперішнього часу не виконано , колегією суддів до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спірний розмір заборгованості був стягнутий судовим рішенням яке набрало законної сили, вищенаведені обставини були дослідженні у судовому засіданні і суд дав їм належну оцінку, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами у ПАТ «УкрСиббанк» мав можливість звернутися до органів виконавчої служби з заявою про стягнення з відповідачів заборгованості у примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», однак цим правом з грудня 2011 року до теперішнього часу не скористувався, а тому повторна вимога про стягнення цих грошових коштів заявлена безпідставно.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і не містять передбачених законом підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Отже, за таких обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними, оскільки ґрунтуються вони на обставинах, які встановлені в судовому засіданні, наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, підстав для його скасування немає, тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -