Сколівський районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/469/15-ц

№ провадження 2/453/259/15

23.04.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника-адвоката ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третьої особи Сколівського районного сектору ГУ ДМС України у Львівській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

встановив:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що є власником житлового будинку по вул. С. Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, в якому також зареєстрована та проживає відповідачка, котра є його колишньою дружиною. Зазначив, що на момент реєстрації у спірному будинку в 2009 році він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано в 2013 році, і дозвіл на їх реєстрацію за вказаною адресою було надано власником будинку, яким був його батько. У 2014 році, після смерті батька він, оформивши свої спадкові права, став власником житлового будинку по вул. С. Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, в якому після розірвання шлюбу залишилась проживати відповідачка. Зазначив, що на момент реєстрації відповідачки у спірному будинку вона не була членом сім`ї власника, і на момент оформлення ним права власності на будинок в порядку спадкування за законом, відповідачка вже не була членом сім`ї власника, а тому вважає, що вона є особою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вказав, що реєстрація відповідачки у його житловому будинку перешкоджає йому, як власнику житла, в повній мірі розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та пояснили, що відповідачка була зареєстрована та проживає у житловому будинку по вул. С. Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області з дозволу батька позивача, який у 2009 році був власником даного будинку. Вказали, що відповідачка є колишнім членом сім`ї позивача, як наймача, відтак відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України має право проживати у спірному житловому будинку. З огляду на зазначені обставини вважають позовні вимоги безпідставними, такими, що не відповідають дійсності, відтак у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у житловому будинку по вул. С. Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області з 06.02.2009 року з дозволу власника вказаного будинку, яким був батько позивача ОСОБА_5, котрий помер 06.09.2010 року та після смерті якого власником будинку став позивача в порядку спадкування за законом.

На момент реєстрації за вказаною адресою відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем, який було розірвано у 2013 році, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11.12.2014 року, яке набрало законної сили, за позивачем було визнано право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 122,3м2, житловою площею 58,4м2 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Січових Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, котрий помер 06.09.2010 року

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України із змінами та доповненнями, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

З огляду на вказане, право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, а тому виникнення права членів сімї власника житла на користування ним та обсяг цього права залежить від виникнення у власника житла права власності на нього. Таким чином, припинення права власності особи на житло припиняє право членів сімї на користування цим житлом, а права членів сімї власника будинку (квартири) на обєкт власності є похідним від права самого власника.

Частина 4 ст. 156 ЖК України із змінами та доповненнями передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сімї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, однак при цьому є важлива умова, а саме збереження права власності на житло цього власника, тобто незмінність власника майна.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України встановлений перелік членів сім`ї власника житла, яким, зокрема є дружина власника, його діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідачка на момент реєстрації у спірному будинку в 2009 році не була членом сім`ї власника житлового будинку по вул. Січових Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, яким був батько позивача, в розумінні вимог вищевказаної норми закону, а також не є членом сім`ї теперішнього власника, яким є позивач, оскільки шлюб між позивачем та відповідачкою вже було розірвано на момент оформлення права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом на ім`я позивача.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги твердження представника відповідачки про належне їй право на користування спірним житловим будинком, оскільки вона не була членом сім`ї попереднього власника і не являється членом сім`ї теперішнього власника.

В судовому засіданні також встановлено, що реєстрація відповідачки за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу, як власнику житлового приміщення, в повні мірі розпорядитися належним йому на праві приватної власності майном.

За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

ОСОБА_6 є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідачка не є членом сім`ї власника житлового будинку по вул. Січових Стрільців, 27 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, не була членом сім`ї попереднього власника цього будинку, вона не має права користуватися спірним житловим будинком, оскільки таке право надано законом тільки членам сімї власника будинку та є похідним від права самого власника за умови незмінності останнього.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 64 ЖК України суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням житловим будинком за адресою: вул. Січових Стрільців, 27, у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області.

Зобовязати Сколівський районний сектор ГУ ДМС України у Львівській області зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: вул. Січових Стрільців, 27, у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя