Справа №731/79/15-ц
Провадження №2/731/50/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Левуна С.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення виплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, яким просить припинити виплату аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 у розмірі 20% його заробітку, за рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 року, шляхом скасування судового рішення з 1 лютого 2015 року, посилаючись на те, що хоча термін виплати аліментів ще не закінчився, однак 24 січня 2015 року його син створив власну сім'ю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив: просить суд звільнити його від сплати аліментів, оскільки на даний час змінилися обставини, які настали після винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Хоча його син ОСОБА_5 і продовжує навчання, однак він створив власну сім'ю, має можливість працевлаштуватися. Крім того, він сплачує аліменти на ще одну неповнолітню дитину.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, просить суд закрити провадження по справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, послалася на те, що син хоча і створив свою сім'ю, проте його матеріальний стан не покращився. Він продовжує навчатися на денній формі навчання. Його дружина вагітна і не може працювати. Закінчується навчання в червні цього року. Тому їхній син фактично перебуває на її утриманні та частково на тих коштах, які стягуються з позивача.

Судом було залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_5, оскільки саме на його утримання стягуються аліменти. Проте ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що за рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2011 року з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається, - ОСОБА_5 у розмірі 20% від його фактичного заробітку (доходу), починаючи з 29 листопада 2011 року до 15 червня 2015 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. 24 січня 2015 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8.

Скасування рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей главою 16 СК не передбачено, проте згідно ч. 1 до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Проте суд вважає, що сам факт укладення шлюбу сином платника аліментів не породжує правових підстав для звільнення останнього від їх сплати.

Стаття 199 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, з зазначеної норми цього Кодексу витікає, що лише дві обставини є визначальними щодо припинення права на утримання, а саме - вік сина та перебування його на навчанні.

Як убачається з матеріалів справи, стягувач аліментів ОСОБА_5 на день розгляду справи в суді не досяг 23-річного віку і він продовжує навчання.

Доказів щодо зміни матеріального стану особи, на користь якої стягуються аліменти, позивач не надав.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК).

На підставі досліджених в судовому засіданні наданих сторонами доказів суд приходить до переконання, що матеріальний стан утриманця після одруження не покращився, оскільки дружина сина позивача ОСОБА_8 не працює, перебуває на обліку в Варвинській районній лікарні у зв'язку з вагітністю та пологами, що підтверджується відповідною довідкою.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 199, 273 СК, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення виплати аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Семенченко