Справа №639/6408/14-ц
№2/639/151/15
Рішення

Іменем України

16 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.01.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_2 має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3. до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Взяті на себе зобовязання за кредитним договором та угодою ПАТ КБ ПриватБанк виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг», - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_2), оплати винагороди Банку.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_2, згідно п 1.1.2.7 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору, та/або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.05.2014 року має заборгованість 16 059,76 грн., яка складається з наступного:

- 8 068,99 грн. заборгованість за кредитом;

- 5 783,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 966,21 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина).

- 740,94 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором та іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви.

У судовому засіданні представник ПриватБанку ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №1690-К-О від 27.05.2014 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні вищенаведеному. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..

Разом з тим, відповідач 15 липня 2015 року через канцелярію суду надала заяву в якій зазначила, що не згодна з розміром заборгованості, яку просить стягнути позивач та вважає її необґрунтованою. Зазначила, що згідно анкети-заяви від 13.01.2011 року , підписаної нею, вона просила позивача видати їй платіжну картку з встановленням кредитного ліміту в сумі 1500 грн. . У цій заяві не міститься її згода на зміну кредитного ліміту банком на власний розсуд, тому відповідальність за прострочення виплати кредиту , а також виплата відсотків за користування кредитом може бути покладена на неї тільки в межах цієї суми. Проценти, штраф, пеня не можуть нараховуватися на суму коштів , яка перевищує кредитний ліміт. Крім того в довідці про умови кредитування від 13.01.2011 року не було зазначено проте, що вона має сплачувати 30% річних,тобто відповідач при пропозиції підписати анкету заяву ввів її в оману щодо обсягу її відповідальності по кредитному договору. У неї була діюча валютна картка №4405 8850 1486 2665 /з терміном дії до 09/12/, яку безпідставно банк заблокував , а на її звернення , відповів , що в них діють тепер нові правила. Це привело до того що вона не змогла у повній мірі користуватися своїми законними правами як споживач банківських продуктів , та виводити гроші з валютної картки. Вона опікує неповнолітнього сина , та знаходиться в скрутному становищі - має заборгованість по аліментам /на загальну суму приблизно 35 000 грн./. Оскільки до погашення заборгованості їй прийшлось відмовитися від наданих банком неякісних та несумлінних послуг , та не користуватися картками, що в подальшому призвело до заборгованості перед банківською установою. Відповідач вважає, що заборгованість виникла вже 30.12.2011 року , з цього часу у відповідача виникло право звернутися до суду з позовом, тому по позову сплив строк звернення до суду . З цих підстав просить застосувати строк позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість , добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обвязки .

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу,сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку .

Зобовязання виникають з підстав , встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договори є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків .

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагентів та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядок , що встановлено договором.

Загальні умови виконання зобовязань передбачені ст. 526 ЦК України, згідно якої зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобовязання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

Правові наслідки порушення зобовязань передбачені ст. 611 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки , відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк ,встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання /ст. 625 ч. 1 ЦК України./

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася /тобто , залишку в цілому / ,та сплати процентів.

Судом встановлено що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.01.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном його повернення , що відповідає строку дії картки, який становить 2 роки..

Вказаний вище договір складається із заяви позичальника ОСОБА_1, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку , з якими позичальник був ознайомлений у письмовому вигляді та з якими погодилася у повному обсязі. (а.с.7-32).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_1 зобовязалася сплачувати банку щомісячні проценти за користування кредитними коштами та погасити Кредит у повному обсязі , не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг укладений між сторонами кредитний договір діє протягом 12 місяців х моменту його підписання . Якщо ж протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгирується на той же строк.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та /або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті /заблокувати карту/ та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень , а також вимогами дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором.

Судом встановлено , що відповідач свої договірні зобовязання за кредитним договором б/№ від 13.01.2011 року , укладеним між ОСОБА_1 , виконав в повному обсязі. Проте позичальник ОСОБА_1 узяті на себе зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим виникала заборгованість за кредитним договором станом на 30 травня 2014 року у розмірі 16059 грн. 76 коп. та складається з : 8 068,99 грн. заборгованість за кредитом; 5 783,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 966,21 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 740,94 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку . Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/№ від 13 січня 2011 року, укладеного між сторонами у справі /а.с.5-6/ 17 жовтня 2012 року відповідачем в рахунок погашення боргу було зараховано на кредитну картку 336 грн. 80 коп.. Зазначеною дією , відповідачем фактично було визнано борг за кредитним договором від 13.01.2011 року. У звязку з чим, строк позовної давності було перервано , такий почався заново з 17 жовтня 2012 року.

Як вбачається з позовної заяви , позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 4 липня 2014 року, у строк передбачений чинним законодавством .

За таких обставин підстави для відмови у задоволені позову з підстави зазначеної у ч. 4 ст. 267 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2011 року у розмірі 16059 грн. 76 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту одержання його копії.

Суддя Іванова І.В.