Справа № 404/2049/15-ц
Номер провадження 2/404/1769/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Вітохіній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред"явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що батько дитини не надає їй матеріальної допомоги на утримання .

В судовому засідання позивач , її представник вимоги підтримали, просили задовольнити. Додатково пояснили, що з 30 квітня 2015 року вона з чоловіком проживає окремо, дитина перебуває на її утриманні, добровільно коштів відповідач їй не надає, а тому її заробітку недостатньо для утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач , зокрема його представник в суді позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, так як сторони проживають спільно за однією адресою, відповідач приймає постійно участь у вихованні своєї доньки, оплачує її матеріальні потреби, піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, а тому вважає, що підстави для стягнення з відповідача аліментів відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити , з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3, батьком якої записано відповідача та яка після припинення шлюбних стосунків саме з 30.04.2015 року проживає з матір»ю і перебуває на її утриманні (а.с. 4). Заперечення представника відповідача щодо спільного проживання сторін суд не приймає, так як дана обставина ним же не спростована, та 30.04.2015 року відповідач добровільно звільнив квартиру позивача . При цьому її представник, зазначила в суді, що підстав для його виселення уже не існує, тому вони мають намір залишити без розгляду заявлений позов , на який посилався представник у своїх запереченнях відповідача.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Домовленість між батьками щодо утримання доньки відсутня , як пояснила позивач, коштів які вона отримує у вигляді заробітної плати їй недостатньо для утримання дитини. Крім того, бажає через суд визначити розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З»ясовано , що відповідач офіційно працює , його заробітна плата приблизно 4 000 грн., здоровий, інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, таким чином, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1 /4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є законними та обгрунтованими, відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда