Справа № 755/4825/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

10 березня 2015 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.ст. 11-1, 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається зі змісту поданого ОСОБА_1 позову, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Територіально, зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання відповідача не відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Згідно ч. 2 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у сторін є спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В той же час, підстав, визначених ч. 2 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - відомостей, що підтверджують факт проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 за місцем проживання позивача, матеріали позовної заяви не містять, як і не містять відомостей про укладену угоду між подружжям щодо визначення підсудності, про наявність якої зазначено у позовній заяві позивачем.

Відповідно до 4 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Згідно ст. 115 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, необхідно повернути позивачу для подання її до належного суду, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

У відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе повернути позивачу сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 115, 121, 210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу для подання її до належного суду.

Повернути ОСОБА_1:

- сплачений 19 листопада 2014 року судовий збір у розмірі 245 (двісті сорок п'ять) гривень, що були сплачені в ПАТ "Укрсоцбанк" відповідно до квитанції № 12817802 на розрахунковий рахунок суду 0005, код банку отримувача 820019, код отримувача 38012871, на користь УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: