АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/527/2015 Головуючий в І інстанції Яценко О.М.
Категорія 20 Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Семиженка Г.В.
Базіль Л.В.
При секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання недійсним заповітів, договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно

В С Т А Н О В И Л А:

25.04.2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про виключення майна з обсягу спадщини та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_8, якому на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він довідався, що при житті ОСОБА_8 склав три заповіти від 28.02.1996 року, 20.05.2011 року та 25.04.2012 року щодо всього належного йому майна на користь третьої особи.

Вважає, що житловий будинок не може бути включений до складу спадщини, оскільки зі згоди батька він повністю його переобладнав за власні кошти, які витрачав на будівельні матеріали, оплачував виконання будівельних робіт, замінив сантехніку, вікна; здійснював за свої кошти капітальний та поточні ремонти, встановив теплицю, побудував паркан, а також постійно доглядав свого батька, придбавав для нього ліки, продукти харчування, побутову техніку, а також автомобіль марки ВАЗ 21043 з причепом за 40000 грн. Всього у будівництво та ремонт житлового будинку ним було витрачено 200000 грн.

Позивач просив встановити факт, що ним був перебудований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами розташований по вул. Червоноармійська,109 за власні кошти на суму 200000 грн.

Виключити житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами розташований по АДРЕСА_1 з обсягу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_8.

Визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами розташований по АДРЕСА_1

Виключити автомобіль марки ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 з обсягу спадщини та визнати за ним право власності на це майно.

Оскільки у процесі розгляду справи позивачу стало відомо, що його батько ОСОБА_8 за життя продав відповідачу спірний житловий будинок, уклавши з ним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, позивач змінив позовні вимоги та просив визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_8 28 лютого 1996 року і посвідчений Христофорівською селищною радою Криворізького району; складений 20 травня 2011 року і посвідчений приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Паламарчук В.В.; складений 25.04.2012 року і посвідчений приватним нотаріусом Цюрупинського нотаріального округу Басовим О.М.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами розташований по АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 10 вересня 2013 року і посвідчений приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Паламарчук В.В.

Визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами розташований по АДРЕСА_1

Зазначає, що через тяжкий стан здоров'я ОСОБА_8, а також його психічний і фізичний стан правочини не відповідають волі померлого. При складанні заповітів ОСОБА_8 не усвідомлював характер та значення своїх дій, так як на час складання заповіту був тяжко хворий, заповіт складено на користь сторонньої людини - ОСОБА_7, яким факт родинних відносин встановлювався через суд. Заповіти та договір купівлі-продажу були оформлені під фізичним та психічним тиском відповідача на спадкодавця, який був абсолютно неспроможний розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній, просять рішення суду скасувати як незаконне.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу представник відповідача її не визнав, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача щодо недійсності договору купівлі-продажу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача, а дід відповідача, ОСОБА_8.

10 вересня 2013 року ОСОБА_8 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу належного йому на праві особистої приватної власності житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1000 кв.м., який посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Цюрупинського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №932.

На підставі договору купівлі-продажу право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_7 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10.09.2013 року.

Позивач посилаючись на те. що він постійно доглядав батька, купляв йому ліки, проводив ремонт у будинку та перебудови, придбав автомобіль, здійснив поховання батька, який мав намір залишити житловий будинок саме йому, як єдиному сину, звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав передбачених ст.ст.225,231-233 ЦК України.

У судовому засіданні позивач уточнив і вважає, що правочин вчинений під впливом насильства відповідача, який протягом двох останніх років перед смертю ОСОБА_8, коли він знаходився в м. Києві на роботі, здійснював психічний тиск на нього з метою примушення до вчинення договору купівлі-продажу.

За правилами ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №9 від 6.11.2009 року «Про судовому практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно врахувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Проте в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що правочин було вчинено внаслідок відсутності волі продавця ОСОБА_8 та що його вчинено під впливом відповідача ОСОБА_7

Так сам позивач не міг пояснити, яким чином та в який спосіб відповідач впливав на свого діда ОСОБА_8 з метою укладення договору купівлі-продажу належного ОСОБА_8 майна.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 також не показали, що відповідач застосовував до ОСОБА_8 фізичний чи психічний тиск з метою спонукання до здійснення правочину і набуття на підставі договору купівлі-продажу права власності на спірне майно.

Іншими належними та допустимими доказами не підтверджується факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку 10.09.2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 поза волею продавця ОСОБА_8

Договір купівлі-продажу посвідчений нотаріально, підписаний продавцем, що не заперечується ОСОБА_6, який поясний, що батько ще до останнього керував автомобілем.

Проте, що волевиявлення ОСОБА_8 було вільним і відповідало його внутрішній волі свідчить і той факт, що ОСОБА_8 25.04.2012 року склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Басовим О.М., яким заповів все належне йому майно на день смерті саме ОСОБА_7.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Договір купівлі-продажу вчинений у формі, встановленій законом, відповідає вимогам закону, волевиявленню продавця, як учасника правочину, спрямований на реальне настання правових наслідків.

Оскільки правочин може бути визнаний недійсним судом лише з підстав передбачених законом, які не знайшли свого підтвердження в суді, позивачу обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним судом першої інстанції.

Суд обґрунтовано відмовив також у задоволенні інших позовних вимог, так як на час смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 належав уже на праві власності відповідачу ОСОБА_7, а отже не входив до складу спадкового майна.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді