АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/2421/14-ц Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження №22-ц/791/14/2015 Доповідач: Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.
Суддів:Семиженка Г.В.
Бугрика В.В.
При секретарі:Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 липня 2014 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 липня 2014 року за позовом ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_7, до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А:

4.04.2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.10.2012 року близько 17 год. з вини відповідача ОСОБА_5, який керуючи автомобілем «ВАЗ-2117», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по вул. Бериславське шосе зі сторони вулиці Миру у напрямку вулиці Зала Егерсег, в районі будинку №15 виконуючи поворот ліворуч на прилеглу територію не надав дорогу мотоциклу «Ямаха», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та водій мотоцикла «Ямаха» отримав тяжкі тілесні ушкодження у зв'язку з чим на його лікування та спеціальне харчування було витрачено 13899 грн.46 коп.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 червня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 16233,76 грн. майнової шкоди, яка складається з 1016 грн. спецхарчування, 1558,26 грн. понесених витрат на ліки та лікування в період з 2.01.2013 року по 14.01.2013 року, 414,10 грн. понесених витрат на ліки в період з 28.08.2013 року по 10.09.2013 року, 4945 грн. благодійних внесків, 300 грн. витрат понесених на евакуацію транспортного засобу, 8000 грн. понесених витрат на оплату навчання, оскільки в зв'язку з отриманими тілесними ушкодження він був звільнений в запас з органів внутрішніх справ та відрахований з бюджетної форми навчання,

У зв'язку із завданням тяжких тілесних ушкоджень позивач зазнав значної моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та психічних стражданнях. Просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 100000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 липня 2014 року стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 16233 грн.76 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 липня 2014 року стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 3000 грн. понесених витрат на правову допомогу та 261,34 грн. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5 просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача 5000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення просить його скасувати в частині стягнення з нього витрат на користь ОСОБА_7

У судовому засіданні представник ОСОБА_8 апеляційні скарги підтримала з підстав викладених у них.

ОСОБА_6 апеляційні скарги не визнав, просить їх відхилити як безпідставні.

Перевіривши законність і обґрунтованість основного та додаткового рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд правильно виходив з того, що шкоду позивачу завдано внаслідок порушення водієм автомобіля «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 правил дорожнього руху, що стало причиною зіткнення з мотоциклом «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 та заподіяння ОСОБА_7 майнової і моральної шкоди.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 червня 2013 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24 червня 2015 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП.

Відповідно до п.1ч.1ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страховою компанією «Провідна» ОСОБА_7 виплачено на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням мотоцикла, 28000 грн. та на відшкодування ушкодження здоров'я 5901,70 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №0051664 від 3.10.2013 року та №0051915 від 4.10.2013 року.

Згідно з ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 витрат понесених на ліки, лікування, харчування, які не були охоплені страховою виплатою, але понесені позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16233,76 грн., судом першої інстанції не було враховано, що понесені позивачем витрати в сумі 4945 грн. не підлягають відшкодуванню, оскільки зазначені витрати відносяться до благодійних внесків, які є добровільними і їх відшкодування законом не передбачено.

Не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування витрат понесених у сумі 1016,40 грн. на спеціальне харчування, оскільки, крім наданих позивачем чеків на придбання продуктів харчування в універсамі «Сільпо», необхідність такого харчування не підтверджується належними доказами лікувального закладу, які б підтверджували факт необхідності такого харчування визначеного за раціоном, складеним дієтологом чи лікарем, який лікує, а також неможливість забезпечення спеціального харчування лікувальним закладом.

Витрати в розмірі 300 грн. на евакуацію 21.10.2012 року мотоцикла стягнені судом з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 не підлягають відшкодуванню з тих підстав, що відповідно до ст.29 зазначеного Закону вони відшкодовуються страховою компанією у разі надання належного документа на підтвердження понесених витрат.

Оскільки витрати на евакуацію транспортного засобу відповідно до вимог ст.29 Закону покладаються на страховика, то суд необґрунтовано стягнув також із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 300 грн. витрат на евакуацію мотоцикла 21.10.2012 року.

Доводи апелянта щодо безпідставного стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 понесених ним витрат на навчання в розмірі 8000 грн. не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про хворобу від 9.04.2013 року госпітальної військово-лікарської комісії ЦГ МВС України, припису, ОСОБА_7 з 1.09.2011 року проходив службу в органах внутрішніх справ і наказом НАВС №03 о/с від 24.04.2013 року був звільнений в запас за п.63 «б» (через хворобу), а саме: травму одержану внаслідок нещасного випадку 21.10.2012 року, тобто внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до непридатності його до військової служби в мирний час (а.с.36,37).

Обставини навчання його на платній основі в навчально-науковому інституті заочного навчання Національної Академії Внутрішніх Справ за спеціальністю «Правознавство» на платному навчанні, а також сплачені ним кошти за навчання за 5 та 6 семестр третього курсу в розмірі 8000 грн. підтверджуються належними доказами у справі (а.с.38-40).

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним на навчання в розмірі 8000 грн., придбання ліків в період з 2.01.2013 року по 14.01.2013 року в розмірі 1558,26 грн. та в період з 28.08.2013 року по 10.09.2013 року в розмірі 414,10 грн., всього 9972,36 грн., а тому рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завданої майнової шкоди слід змінити, зменшивши присуджену суму з 16233,76 грн. до фактичного розміру понесених витрат 9972,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях , яких зазнав позивач у зв'язку з ушкодженням здоров'я завданого з вини відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд врахував характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини заподіювача шкоди, а також вимоги розумності і справедливості, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права не підлягає зміні чи скасуванню.

Ухвалене у справі додаткове рішення слід змінити в частині стягнених з відповідача судових витрат в дохід держави відповідно до вимог ст.ст.80,88 ЦПК України та стягнути з ОСОБА_5 345,32 грн. судового збору в дохід держави. Рішення суду в частині стягнених на користь ОСОБА_7 витрат на правову допомогу відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, понесення яких підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с.72), слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309 ЦПК України, ст.ст. 1167,1187,1188,1194 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на основне рішення задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 липня 2014 року в частині задоволених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди змінити.

Зменшити стягнену з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суму на відшкодування майнової шкоди з 16233 грн. 76 коп. до 9972 грн. 36 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на додаткове рішення задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 липня 2014 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 345 грн.32 коп. судового збору в дохід держави.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді