Дата документу 12.03.2015
Провадження № 2/334/446/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Нестеренко Ю.І., за участі прокурора Красулі Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району в інтересах малолітнього ОСОБА_1, комунального закладу "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Запорізької обласної ради, до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району звернувся до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову вказує, що малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, з 13.02.2014р. Його мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 з 1 класу навчався у КЗ "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1" Запорізької обласної ради, знаходився під особливим контролем як дитина із групи ризику. У вихідні дні та під час канікул дитина знаходилася вдома, де відсутні належні умови для проживання, зокрема, відсутній санвузол, електрика та опалення. Мати ОСОБА_1 належної уваги вихованню та навчанню сина не приділяє, пояснює, що має фінансові та побутові проблеми, які перешкоджають систематичному відвідуванню сином школи.

Рішенням районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 10.07.2014р. ОСОБА_1 надано термін до 25.08.2014р. для створення відповідних умов для виховання та розвитку дитини, що виконано не було.

За направленням відділу служби 20.10.2014р. дитина була доставлена до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР, де перебуває на повному державному забезпеченні по теперішній час.

14.11.2014р. робочою групою з числа членів комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району був здійснений вихід за адресою АДРЕСА_1, обстежено житлово-побутові умови проживання та встановлено, що мати дитини не створила належних умов для проживання дитини.

Оскільки ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини, її син повністю вийшов з-під контролю матері, позивач просить позбавити відповідачка батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1

Також просить стягнути аліменти на утримання дитини на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися дитина, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Відповідачка позов визнала, пояснила, що можливості створити всі необхідні умови для проживання дитини вдома, піклуватися належним чином про здоров'я, фізичний розвиток, навчання сина можливості немає.

Прокурор підтримав позов, з метою захисту прав та інтересів малолітнього ОСОБА_1 просить позбавити відповідачку батьківських прав та вирішити одночасно питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Представник комунального закладу "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради просить позов задовольнити, оскільки мати неповнолітнього ОСОБА_1 не приділяла уваги стану здоров'я дитини, у зв'язку з чим дитина має ряд захворювань і потребує постійного лікування, рівень знань, словниковий запас дитини не відповідають віковим нормам. За весь час перебування дитини у центрі реабілітації відповідачка життям дитини не цікавилася.

Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, а також розглянувши заяву відповідачки про визнання позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, з 13.02.2014р.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, матір'ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка по відношенню до нього є одинокою матір'ю. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах з 13.02.2014 року.

Згідно листа КЗ "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1" ЗОР ОСОБА_1 навчається в школі-інтернаті з 1 класу. Дитина знаходиться під особливим контролем як дитина із групи ризику. У вихідні дні та під час канікул ОСОБА_1 знаходиться вдома, де умови проживання антисанітарні. На подвір'ї та в будинку брудно, санвузол відсутній, електрики немає, опалення пічне. Мати малолітнього ОСОБА_2 належної уваги вихованню та навчанню сина не приділяє, перебуваючи вдома, дитина має неохайний вигляд, порушує режим дня, не стежить за особистою гігієною. Також ОСОБА_2 пояснила, що має певні фінансові та побутові проблеми, які перешкоджають систематичному відвідуванню сином школи.

Факт незадовільного утримання малолітнього підтверджується актами обстеження житлових умов сім'ї, складеними спеціалістами відділу служби від 16.05.2014р. та 10.09.2014р., працівниками КЗ "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1" ЗОР 19.09.2014р. за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно листа КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги №9" ОСОБА_2 не в повній мірі піклується про стан здоров'я малолітнього ОСОБА_1. Дитина потребує стаціонарного обстеження в умовах ОДКЛ для подовження соціальної допомоги на дитину-інваліда. На неодноразові нагадування медпрацівників мати відмовляється від лікування та обстеження. Умови утримання дитини незадовільні.

Спеціалістами відділу з ОСОБА_2 проводилися неодноразові профілактичні бесіди щодо невиконання своїх батьківських обов'язків та попередження про адміністративну відповідальність за ухилення від виконання обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню малолітнього.

10.07.2014р. ОСОБА_2 було запрошено на комісію з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району та було вирішено надати матері малолітнього ОСОБА_2 термін до 25.08.2014р. для створення відповідних умов для виховання, навчання та розвитку малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. У разі не виконання рішення комісії буде порушено питання про відібрання дитини.

25.09.2014р. ОСОБА_2 вдруге було запрошено на комісію з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району, але мати малолітнього не з'явилася.

Соціальний педагог ОСОБА_3 висловила бажання взяти під контроль сім'ю ОСОБА_2. Було вирішено, діючи в інтересах дитини, залишити сім'ю ОСОБА_2 під повну відповідальність адміністрації КЗ "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1" ЗОР. Зобов'язати адміністрацію КЗ "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1" ЗОР проводити подальшу педагогічно- корекційну роботу з неповнолітнім ОСОБА_1, також взяти письмову заяву-зобов'язання з матері ОСОБА_2 про влаштування дитини до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Запорізької обласної ради на час канікул.

16.10.2014р. малолітній ОСОБА_1 був доставлений до реанімації КУ "Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5" у стані середньої тяжкості (отруєння невідомими речовинами). Мати ОСОБА_2 стан дитини пояснити не змогла.

За направленням відділу служби в присутності представників КЗ "Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1" ЗОР 20.10.2014р. дитина була доставлена до КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" ЗОР, де і перебуває наразі на повному державному забезпеченні.

Для вирішення заяви відповідачки про повернення в сім'ю малолітнього ОСОБА_1 службою прийнято рішення утворити робочу групу з числа членів комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради для надання пропозиції з вищезазначеного питання.

14.11.2014р. робочою групою з числа членів комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району був здійснений вихід за адресою АДРЕСА_1, та складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання, в якому зазначено, що для дитини не створені належні умови, санітарно-гігієнічні вимоги не дотримано.

Враховуючи незадовільні житлово-побутові умови проживання дитини, комісією було вирішено вважати недоцільним повернення в сім'ю малолітнього ОСОБА_1 та в інтересах дитини порушити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району дійшов висновку за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 (висновок від 08.12.2014р.).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15-17 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не може привести житло до стану, придатного для проживання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не приділяє уваги вихованню і розвитку дитини, не створює умов для отримання сином освіти. Зважаючи, що педагогами відмічається таке ставлення відповідачки до виконання батьківських обов'язків протягом всього часу навчання дитини у школі-інтернаті №1, приймаючи до уваги, що з часу перебування дитини на обліку у службі у справах дітей відповідачка не вжила заходів для створення придатних для проживання дитини житлово-побутових умов, не працевлаштувалася, за час перебування дитини у КЗ "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" не проявляла піклування про дитину, суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками.

Враховуючи пояснення представника комунального закладу "Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" щодо недостатності у дитини навиків формулювати власні погляди, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову про позбавлення її батьківських прав, за відсутності клопотань учасників процесу, думка дитини у судовому засіданні не заслуховувалася.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Наслідки прийняття рішення про позбавлення батьківських прав, передбачені ст. 166 СК України, а також порядок і умови поновлення батьківських прав, ОСОБА_2 роз'яснені та зрозумілі.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що вимоги позову про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, є обґрунтованими. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачка є працездатною особою, офіційно не працює, з її слів має нерегулярний дохід, а тому суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті не у частці від заробітку (доходу) відповідачки, а у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. щомісяця.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-214, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь закладу, в якому буде знаходитися ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 09.12.2014р. на час знаходження ОСОБА_1 у відповідному закладі, але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.