АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року про повернення позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ВДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та постановлення нової про відкриття провадження у справі.

Апелянт посилається на ті обставини, що він звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до суду, який видав виконавчий лист, в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК.

Від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, просить розглядати справу без його участі.

Представник ВДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

_________________________________________________________

Справа № 755/2551/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/4769/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суду на підставі ст. 115 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що її подано з порушенням правил територіальної підсудності, передбачених ст. 109 ЦПК України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ВДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, в якій просив визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 383 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що незважаючи на помилкове зазначення ОСОБА_2 у своїй заяві, що вона є позовною, за своєю суттю остання є скаргою на дії (рішення) державного виконавця, поданою в порядку ст. 383 ЦПК України, а спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України.

Водночас, скарга ОСОБА_2 оформлена з порушенням вимог ст.ст. 105-106 ЦПК України, оскільки вона названа позовною заявою, але заявник при обґрунтуванні своїх вимог посилається на положення розділу VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, зазначені недоліки заяви (скарги) ОСОБА_2 слугували підставою для залишення її без руху на підставі ст. 121 ЦПК України.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про повернення скарги.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3

ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року скасувати та направити питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко