АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія
13 серпня 2015 року
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2015 рік серпень 13 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,
при секретарі - Самокиша О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2014 року по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування, -
В С Т А Н О В И Л А :
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Міцубіші», державний номер НОМЕР_1 Рус, що належить ОСОБА_4.
Згідно звіту № 160-Д про оцінку автомобіля «Міцубіші», складеного 24 липня 2009 року експертом-товарознавцем ОСОБА_5, розмір завданих збитків вказаному транспортному засобу складає 18 912 гривень.
Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 15 760 гривень, і відповідно до статті 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1, п. 38.2, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, Моторне (транспортне) страхове бюро України вимушено було звернутись з даним позовом до суду.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2014 року з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу стягнуто матеріальні збитки у розмірі 15 760 гривень, а також судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок, а всього 15 989 гривень 40 копійок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої з нього матеріальної шкоди, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 шкоди в порядку регресу та у розмірі, встановленому висновком спеціаліста автотоварознавчого обстеження № 160-Д від 24.07.2009 року /а.с.7 18/.
Доводи ОСОБА_2 про відсутність підтверджуючих документів та відповідних пояснень позивача, які свідчили б про понесення шкоди саме в тій сумі, розмір якої було стягнено з нього за рішенням суду, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідач знав про наявність справи в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, заявляв клопотання про передачу даної справи за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, але ніяких доказів на спростування доводів позивача, в тім числі і розміру завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди, до суду зі свого боку не надав.
Крім того, як видно з надісланого Моторним (транспортним) страховим бюро України на адресу апеляційної інстанції висновку автотоварознавчої експертизи та доданого до неї акту огляду транспортного засобу від 18.07.2009 року /а.с. 118 132/ зазначеним оглядом було встановлено перелік пошкоджених деталів на транспортному засобі позивача, з чим відповідач також був ознайомлений, і хоча відповідач в послідуючому свій підпис на ньому не визнав, ніяких клопотань щодо проведення відповідної почеркознавчої експертизи для спростування цієї обставини від нього на адресу суду також не надходило.
З огляду на викладене, а також на те, що відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України, суд першої інстанції, на думку судової колегії, вирішуючи спір між сторонами, в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.
Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2014 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий :
Судді :