АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Завдян К.І., Половінкіної Н.Ю.

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та задовольнити позов в цій частині.

Вважає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та

№22ц-794/613/15 Головуючий в І інстанції Маковійчук Ю.В.

Категорія 50 Доповідач Бреславський О.Г.

ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 не оскаржується.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка належними та допустимими доказами не довела факту проживання у неї та перебування на її повному утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

За змістом ст.ст.180-183,191СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову, у частці від заробітку, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, проте не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час сторони проживають у різних житлових будинках, що знаходяться в одному господарстві, проте спільно господарство не ведуть.

Донька ОСОБА_5 проживає в одному будинку з позивачкою, а син ОСОБА_4 в іншому будинку з відповідачем - ОСОБА_3, що підтверджується поясненнями сторін, а також поясненнями самих неповнолітніх.

Із довідки, виданої Михайлівською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на утриманні батьків.

Проте, позивачкою в порушення ст. 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами факту перебування на її повному утриманні сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: