Провадження № 2/520/4378/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді Куриленко О.М.
за участю секретаря Баранової Ю.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
20.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти.
Свої вимоги мотивував тим, що він надав відповідачу грошові кошти в якості завдатку за придбання нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Проте, як стверджує позивач, договір купівлі-продажу так і не був укладений, через те, що продавець так і не вирішив питання отримання дозволу органу опіки та піклування на продаж квартири. Не зважаючи на неодноразові звернення позивача, отримані грошові кошти відповідач повертати не бажає.
Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Розглянувши поданий позов, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України.
Як встановлено у судовому засіданні, 18.02.2014 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 7 000 гривень та 1000 дол. США та 17.03.2014 року в розмірі 11 200 гривень в якості завдатку за комунальну квартиру (площею 17,6 кв.м.), яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога 31 Б, кВ. 1, про що свідчить розписка (а. с. 8).
Як визначено у ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком
Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом
В подальшому договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога 31 Б, кВ. 1 між позивачем та відповідачем укладено не було, відтак, сума авансу підлягає поверненню ОСОБА_1.
Позивач стверджує, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення йому грошових коштів, проте від зустрічі відповідач ухиляється та до теперішнього часу грошові кошти не повернув
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу
Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження повернення позивачеві авансу відповідач не наддав
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Оскільки відповідач зобов'язаний повернути аванс, наданий в тому числі в доларах США, а зобов'язання виконується в гривні за офіційним курсом, то позовні вимоги ОСОБА_1 щодо повернення еквіваленту у розмірі 22 100 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому, суд звертає увагу, що розписка не є попереднім договором купівлі-продажу як зазначає позивач, зважаючи на наступне
Так, згідно ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором
Як визначено у ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Отже, оскільки в розписці немає волевиявлення сторін щодо надання їй сили попереднього договору, то вона не є попереднім договором, відтак, норми статті 635 ЦК України на дані правовідносини не поширюються
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено
Як визначено у ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом
Так, згідно квитанції від 20.07.2015 року, позивач при зверненні до суду сплатив 403 грн. судового збору. Отже, оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 403 грн. у відшкодування судових витрат.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 530, 533, 570 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 213 - 215, 223-228 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, грошові кошти в розмірі 40 300 (сорок тисяч триста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 403 гривні, 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.