Номер провадження: 22-ц/785/3289/15
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

- Черевко П.М.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Київського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічно-промислове підприємство «ЕКОПРОМ» до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 про визнання договору поруки від 13 червня 2005 припиненим ,-

ВСТАНОВИЛА:

22 вересня 2014 року позивач звернувся з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує, що 13 червня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір 202-08 ПОУ-Н, відповідно якого ОСОБА_3 отримав від АКБ «УкрСиббанк» кредит у сумі 300 000,00 доларів США на придбання житлового будинку. Відповідно до п. 1.3.1 договору за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,5 % річних. Згідно п.7.1 Договору за порушення термінів повернення кредиту та / або процентів за кредит та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

З метою забезпечення виконання кредитного договору 13 червня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 і ТОВ ЕПП «ЕКОПРОМ» укладений договір поруки № 202/2 ПОУ-Н, відповідно умов якого ТОВ ЕПП «ЕКОПРОМ» поручається перед АКБ «УкрСиббанк» за ОСОБА_3 за повернення кредиту у розмірі 300 000,00 доларів США. Поручитель згідно п. 1.3. договору поруки відповідає перед Кредитором не тільки за повернення основної суми боргу, а і за повернення процентів, відшкодування можливих збитків, сплату пені і інших штрафних санкцій передбачених в кредитному договорі.

15 січня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладена додаткова угода № 0 до кредитного договору №202-08 ПОУ-Н від 13 червня 2005 року, відповідно до якої збільшився обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, а саме: у п. 1.4. встановлено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офісним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день - погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360». У зв'язку з збільшенням зобов'язань, яке відбулося без згоди поручителя, в наслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, позивач просить припинити поруку.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, представник ПАТ «УкрСиббанк» у суді першої інстанції участь не брав.

Рішенням суду першої інстанції від 28 січня 2015 року задоволені позовні вимоги ТОВ «Екологічно-промислове підприємство «ЕКОПРОМ» до ПАТ « УкрСиббанк», ОСОБА_3 та визнаний припиненим договір поруки №202/2 ПОУ-Н від 13 червня 2005 року, укладений між АКІБ « УкрСиббанк», ОСОБА_3 та ТОВ « ЕПП « ЕКОПРОМ».

Стягнуто на користь ТОВ «ЕПП « ЕКОПРОМ» судові витрати в рівних частках з ОСОБА_3 у розмірі 121,8 грн. та ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 121,8 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ « УкрСиббанк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції розглянувши справу вважав, що у зв'язку з укладанням додаткової угоди до кредитного договору між банком та позичальником настало збільшення зобов'язання, яке відбулося без згоди поручителя, в наслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, у зв'язку з чим в відповідності до ст. 559 ч.1 ЦК України порука є припиненою.

Але судова колегія не може погодитися з вказаним висновком з наступних підстав.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

Судовою колегією встановлено, що 13 червня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір 202-08 ПОУ-Н, згідно з умовами якого він отримав від АКБ «УкрСиббанк» кредит у сумі 300 000 доларів США. Відповідно до п. 7.1 Договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та /або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №202-08 ПОУ-Н від 13 червня 2005 року, між АКІБ «Укрсиббанк», ОСОБА_3 та ТОВ «Екологічно-промислове підприємство «Екопром» був укладений договір поруки №202/2 ПОУ-Н, відповідно до умов якого ТОВ «Екологічно-промислове підприємство «Екопром» поручився перед АКІБ «Укрсиббанк» відповідати по зобов'язанням ОСОБА_3 за невиконання ним умов кредитного договору №202-08 ПОУ-Н від 13.06.2005 року. Так, відповідно до п. 1.3 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник , в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за користування кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки зазначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Кредитного договору з позичальником, у наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя.

15 січня 2007 року між банком та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода № 0 до кредитного договору №202-08 ПОУ-Н від 13 червня 2005 року.

Згідно п.1.4 додаткової угоди за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офісним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день - погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360».

Таким чином, відповідно до додаткової угоди замість штрафних санкцій, які були обумовлені кредитним договором 202-08 ПОУ-Н від 13 червня 2005 року , банк та ОСОБА_3 домовилися до нових штрафних санкцій, розмір яких був обумовлений Додатковою угодою № 0 від 15 січня 2007 року. Термін використаний у додатковій угоді № 0 до кредитного договору №202-08 ПОУ-Н від 13 червня 2005 року «додатково сплатити Банку пеню» передбачає право банку, у разі порушення графіку сплати кредиту та відсотків за користування ним, додатково до відсотків за користування кредитними коштами отримувати штрафні санкції.

Суд першої інстанції застосовуючи до спірних правовідносин частину першу статті 559 ЦК України , дійшов висновку про те, що внесення додатковою угодою від 15 січня 2007 року змін до кредитного договору від 13 червня 2005 року, а саме: додаткової сплати Банку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офісним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день - погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360»», призвело до збільшення відповідальності поручителя. Але суд не зазначив, яким чином ці зміни основного договору вплинули на збільшення обсягу відповідальності поручителя.

У відповідності до ст. 10 п.4 ЦПК України судовою колегією було пропоноване позивачу надати розрахунок штрафних санкцій відповідно до кредитного договору від 13 червня 2005 р. та розрахунок штрафних санкцій, розрахованих відповідно до умов додаткової угоди від 15 січня 2007 р., з якого можливо було б зробити висновок про обґрунтованість позивних вимог. Але позивач у відповідності до ст. 11,60 ЦПК України такого розрахунку не надав, чим не довів своїх позивних вимог.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що облікова ставка не є статичною величиною, а може змінюватися в залежності від економічної ситуації в країні. З урахуванням того, що кредитний договір укладений до 2020 р., не можливо заздалегідь розрахувати нарахування штрафних санкцій. Але доказів про те, що в наслідок укладання додаткової угоди до кредитного договору збільшилася відповідальність поручителя, позивач не надав.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п. 1, 4, ст.. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк»- задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 28 січня 2015 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічно-промислове підприємство « ЕКОПРОМ» - відмовити .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М. Черевко