У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Боймиструка С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ПАТ КБ «Приватбанк» подало на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у межах позовної давності. Відповідач отримав кредитні кошти на підставі власної заяви, підписаної ним же згідно свого вільного волевиявлення. Відповідач особистим підписом засвідчив той факт, що відповідна заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами між ним та Банком складає Договір про надання банківських послуг.

Пунктом 9.12 Умов укладених між Банком та Відповідачем визначено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору - встановивши строк дії договору, що рівний строку дії картрахунку, що не заборонено статтею 259 ЦК України.

Відповідач по сьогоднішній день користується грошима банку, відповідно термін дії договору не припиняється і тим самим ПАТ КБ «Приватбанк» продовжує правовідносини з Відповідачем.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору від 14.12.2005 року № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 4600,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Строк дії кредитного договору на відкриття кредитної лінії тривав 12 місяців та кінцевий термін його закінчився 14.12.2006 року.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк відповідно до умов договору.

З розрахунку ПАТ КБ "Приватбанк", вбачається, що відповідачем останній платіж в рахунок погашення кредиту було сплачено ще 04 січня 2008 року, заборгованість повністю не була сплачена позичальником.

З часу останнього внесення відповідачем по справі платежу в рахунок кредиту минуло більше 6 років. Саме тоді у позивача виникло право звернення до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості, однак лише після спливу 6 років позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Пунктом 9.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що якщо на протязі даного строку, одна із сторін не поінформувала другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк - тобто на 12 місяців. Таке правило не свідчить про можливість безкінечної пролонгації договору, оскільки це по суті скасовує встановлення строку позовної давності, що не відповідає вимогам ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, а також суперечить правовій природі інституту позовної давності, що урегульований главою 19 ЦК України.

Положення договору щодо автоматичного лонгування визначають не термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, визначений у заяві про надання кредиту, а лише визначає терміни дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговувань карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг.

Враховуючи встановлені обставин по справі, суд першої інстанції правильно постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку через пропуск строку позовної давності.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Боймиструк

А.М. Шеремет