Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/577/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30.03.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 1.554.604,65 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.12.2006р. між позивачем- ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №MKIWGA00000115, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15.000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та порядку, встановленого кредитним договором. В забезпечення виконання даного зобов»язаання між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що він свої зобов»язання виконав в повному обсязі, проте відповідачі в порушення вимог кредитного договору та договору поруки станом на 28.01.2015р. має заборгованість 98.020,47 доларів США, з яких 13.636,53 доларів США- заборгованість за кредитом; 33.659,33 доларів США- заборгованість за процентами за користування кредитом; 720,00 доларів США- заборгованість по комісії; 50.004,61 доларів- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а відтак позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором та суму понесених судових витрат: 3.654,00 грн. судового збору.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав письмову заяву від 30.03.2015р., в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив суд їх повністю задоволити, а справу розглянути у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, хоча про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином, проте відповідно до повідомлення відділення поштового зв»язку, повістка з усіма доданими до неї матеріалами повернута суду у зв»язку з тим, що відповідачі «по зазначеній адресі не проживають».

Між тим, судом відповідно до вимог ст.122 ч.3 ЦПК України на стадії відкриття провадження у даній цивільній справі було зроблено запит до ВГІРФО Виноградівського РВ ГУМВС в Закарпатській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, і відповідно до листів якого за №1005,1017 від 07.03.2015р. /а.с.26,27/ встановлено, що відповідачі є зареєстрованим саме за адресою АДРЕСА_1 (ця-ж адреса зазначена в позові та судовій повістках).

Нормою ст.74 ч.5 абзац 4 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв»язку з чим суд, зі згоди представника позивача, якому суд роз»яснив порядок і умови заочного розгляду справи, ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд приходить до наступного.

За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобов'язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 10, 11, 57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215).

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які випливають із договірних зобов»язань, зокрема, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимогами законодавства.

Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові коти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до приписів ст.1048 зазначеного Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає суду підстав прийти до висновку, що у разі прострочення позичальником сплатити чергової суми у позикодавця виникає право вимагати сплатити всієї суми позики, яка залишилась несплаченою, тобто вважаються такими, що настали всі строки платежу по всій позиці в цілому.

Суд встановив, що всупереч цьому, відповідачі не виконали свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором та договором поруки.

Так, як достовірно встановлено з матеріалів справи 04.12.2006р. між позивачем- ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №MKIWGA00000115, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15.000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та порядку, встановленого кредитним договором. В забезпечення виконання даного зобов»язання між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

Між тим, відповідно до вимог ст.ст.554, 610 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Встановлено, що позивач свої зобов»язання виконав в повному обсязі, проте відповідачі в порушення вимог кредитного договору та договору поруки станом на 28.01.2015р. має заборгованість 98.020,47 доларів США, з яких 13.636,53 доларів США- заборгованість за кредитом; 33.659,33 доларів США- заборгованість за процентами за користування кредитом; 720,00 доларів США- заборгованість по комісії.

Суд виходить з того, що відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.

Крім цього, згідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідачів і 50.004,61 доларів США- пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, то суд вважає за справедливе в цій частині позову відмовити з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.4.1 Кредитного договору при порушенні позивачальниокм будь-якого зобов»язання, передбаченого п.п.2.2.2., 2.2.3. банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми просроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов»язання, і є способом забезпечення виконання зобов»язання. Нарахування пені передбачене п.4.1 кредитного договору. У розділі «Відповідальність сторін».

За змістом ст.549 ЦК України та розділу Умов пеня, що нараховується позичальником, не є заборгованістю і не може бути включена до сум, на які проводиться нарахування процентної складової штрафу.

Окрім того, відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З наданого банком розрахунку заборгованості слідує, що основна заборгованість за кредитним договором становить 13.636,53 доларів США, 33.659,33 доларів США- заборгованість за процентами за користування кредитом та 720,00 доларів США- заборгованість по комісії, в той час як розмір пені визначено 50.004,61 долар США, що є значно більшим за розмір основної заборгованості.

Враховуючи зазначене суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачів, слід зменшити до 13.000,00 доларів США

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, і у разі часткового задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати по справі, які поніс позивач, відповідно до платіжних доручень від 09.02.2015р. /а.с.1/ позивач сплатив 3.654,00 грн. судового збору. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (50% від ціни позову), з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку судові витрати в розмірі 1.800,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.525,554,1048,1050,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.10 п.3,11 п.1,60 п.1,88,212-213,215,224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 1.554.604,65 грн.- задоволити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1 (ІПН-НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця АДРЕСА_1 (ІПН-НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги-50) заборгованість за кредитним договором №MKIWGA00000115 в сумі 61.015,86 доларів США, а також понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1.800,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта