Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2225/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щаслива О.В.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Державної реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи було уточнено.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити позов шляхом заборони Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції Запорізької області здійснювати дії щодо реєстрації, перереєстрації, внесення змін до статуту Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" (), первинно зареєстрованого розпорядженням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 13.01.1993р. № 35-р, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 02.04.2013 року, номер запису 8000728, до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2014 року заява ОСОБА_4 задоволена.

Заборонено Державній реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією, перереєстрацією, а також внесенням змін до статуту Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" (), первинно зареєстрованого розпорядженням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 13.01.1993р. № 35-р, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 02.04.2013 року (номер запису 8000728).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_5. та Приватне Підприємство "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять скасувати ухвалу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК Україниза наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася з позовом про визнання недійсним правочину, уточнивши позовні вимоги просила суд: визнати недійсним правочин відповідно до якого відбувся перехід права власності частки в статутному капіталі Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" від ОСОБА_3 до ОСОБА_5; визнати недійсною реєстрацію частки статутного капіталу Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" на громадянина ОСОБА_5 Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області; визнати статутний капітал та майно Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" об'єктом спільної сумісної власності подружжя (а.с. 2-3, 15-16, 25-27).

За положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК Українисуд за заявою осіб, що беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Перелік видів забезпечення позову визначений ст. 152 ЦПК України, однак він не є вичерпний.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006р. зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Проте, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не вирішував питання з урахуванням зазначених роз'яснень.

Суд також не дотримався й інших роз'яснень п. 7 вищевказаної постанови, де сказано, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Судом порушено вимоги ст.ст. 153, 209, 210 ЦПК України, оскільки оскаржувана ухвала не містить в собі належно викладеної мотивувальної частини, а саме, обґрунтування щодо обрання виду забезпечення позову, підстав його обрання.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини дають підстави для висновку про наявність підстав для скасування оскарженої ухвали з передачею на новий розгляд даного питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Приватного Підприємства "Наукове Промислово-Комерційне Об'єднання "Тата" задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2014 року про забезпечення позову по цій справі скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: