Справа № 314/537/15-ц Провадження № 2/314/359/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що 10 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №100437 від 10.09.2011 року.

Сімейне життя у них не склалося, спільне господарство не ведеться, наміру на збереження сімї немає, шлюбні відносини між ними припинено з початку 2014 року, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сімї немає.

Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає.

Позивач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на своєму позові наполягає, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2

Відповідач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Після розірвання шлюбу відповідач просить повернути прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу Мандригеля.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 10.09.2011 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області було складено актовий запис № 147 та видано свідоцтво про шлюб (арк. с. 9).

Сімейне життя у них не склалося, спільне господарство не ведеться, наміру на збереження сімї немає, шлюбні відносини між ними припинено з початку 2014 року, примирення між ними неможливе, наміру на збереження сімї немає.

Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки відповідач просить суд повернути їй прізвище, яке було у неї до реєстрації шлюбу - Мандригеля , суд, відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, повертає останній прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу - Мандригеля .

Керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 169, 212, 215 ПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.09.2011 року державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 147.

Після розірвання шлюбу повернути ОСОБА_2 прізвище, яке було у неї до державної реєстрації шлюбу - Мандригеля .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.О.Кіяшко

02.04.2015