Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/1338/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Макаренко В.В.
Доповідач - Кабанченко О.А
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року частково задоволено позов ПАТ « Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором 37.3/СЖ-009.08.1 від 11 вересня 2008 року в розмірі 3 752 744,56 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в розмірі 3 441 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, звернувшись до суду з позовом лише у червні 2013 року, а про порушення свого права на повне і своєчасне повернення кредиту та процентів дізнався 14 червня 2009 року, строк позовної давності сплив 14 червня 2012 року. Зазначає, що суд не перевірив правильність розрахунку заборгованості, наданого позивачем, отже висновок про правильність розрахунків є припущенням. Судом не враховано положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, за якими розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду. Вважає, що доцільно було б стягнути з відповідача загальну суму заборгованості по кредиту в розмірі 53 259,55 євро, враховуючи що курс євро постійно змінюється в сторону збільшення і банк не несе в цій частині ніяких збитків.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37.3/СЖ-009.08.1, за умовами якого останньому було відкрито кредитну лінію на споживчі цілі в розмір 45 000 євро, строком повернення до 11 вересня 2013 року включно та зі сплатою 15 % річних (а.с. 29-34).

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором 11 вересня 2008 року був укладений договір іпотеки між ВАТ «Родовід Банк» і ОСОБА_3, за яким іпотекодавець передав у іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 39-42).

Внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_1 кредитних зобов'язань станом на 20 січня 2014 року у нього виникла заборгованість у загальній сумі 53 259,55 євро та 2 756 337,32 грн. (а.с. 104-105).

Доказів на спростування вказаних розрахунків відповідачем не надано.

У червні 2013 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1. З урахуванням уточнення позовних вимог просив постановити рішення, яким на підставі ст. ст. 526, 586, 592, 611 ЦК України, ст. ЗЗ Закону України «Про іпотеку»: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором 37.3/СЖ-009.08.1 від 11 вересня 2008 року в розмірі 53 259,55 євро, та 2 756 337,32 грн.; в рахунок погашення цієї заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру 52, за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, будинок 14, що передана в іпотеку ОСОБА_3 за договором іпотеки від 11 вересня 2008 року, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором та наявність у нього заборгованості перед позивачем.

Відповідач позов не визнав, його представник посилався на необґрунтованість і безпідставність позовних вимог, на те, що відповідачем не порушено будь-яких прав позивача, не порушено умов договору іпотеки, а позивачем порушено пункти 3.1.2. і 2.4.1 договору іпотеки - не надіслано іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов'язання протягом тридцяти календарних днів, у зв'язку з чим відповідачу ОСОБА_3 не було відомо про порушення основним боржником умов кредитного договору, а не надіслання своєчасно вимоги призвело до необгрунтованого збільшення розміру кредитної заборгованості, яку тепер позивач просить стягнути з відповідача. Крім цього, представник відповідача просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості та пені.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості цих позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновком суду, який відповідає обставинам справи та вимогам закону, в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 53 259,55 євро, з яких по кредиту - 39 415,37 євро, по процентам - 13 844,18 євро, що станом на 24 листопада 2014 року за курсом НБУ становило 996 407,25 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що закінчився строк позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за договором, оскільки з 14 червня 2009 року відповідач ОСОБА_1 почав допускати порушення умов договору про своєчасне та у повному розмірі погашення кредиту, судова колегія відхиляє, зважаючи на те, що з матеріалів справи вбачається і підтверджено представником відповідача, що відповідачем здійснювались платежі у погашення кредиту і протягом 2010-2013 рр. (а.с. 121-134).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив розрахунок заборгованості, наданий позивачем, судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки відповідачем доказів на спростування цього розрахунку не надавалось.

Проте, при вирішенні позовних вимог про стягнення пені судом першої інстанції не враховано положень ст. 551 ч. 3 ЦК України.

Відповідно до розрахунку позивача пеня за невиконання умов кредитного договору становить 2 714 751,66 грн. (за один рік), що значно перевищує розмір боргу.

За таких обставин, судова колегія вважає, що розмір пені підлягає зменшенню в порядку ст. 551 ч. 3 ЦК України.

З огляду на наведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитом та процентами у розмірі 53 259,55 євро, що становило за курсом НБУ 996 407,25 грн., 3% річних на підставі ст. 625 ЦПК України від суми боргу - 33 074,92 грн., пені - 866 925,08 грн., а всього 53 259,55 євро, оскільки кредит надавався в іноземній валюті та позовні вимоги були заявлені про стягнення боргу у валюті кредиту, та 900 000 грн. (33 074,92 грн. + 866 925,08 грн.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства « Родовід Банк» () заборгованість за кредитним договором № 37.3/СЖ-009.08.1 від 11 вересня 2008 року у розмірі 53 259,55 євро (що станом на 24 листопада 2014 року за офіційним курсом Національного банку України становило 996 407,25 грн.) та 900 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: