Номер провадження: 22-ц/785/3214/15
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого судді - Суворова В.О.

судді - Черевко П.М.

судді - Артеменко І.А.

при секретарі -Фабіжевській Т.С.

з участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою Київської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року по справі за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про приведення об'єкту до попереднього стану, -

встановила:

01 березня 2012 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі Інспекція ДАБК), про приведення об'єкту до попереднього стану, посилаючись на те, що відповідач без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації та необхідного дозволу, провів будівельні роботи із збільшенням площі забудови та добудовою другого поверху житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що перебудову належного йому домоволодіння виконав в відповідності до закону.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року в задоволенні позову Київської районної адміністрації Одеської міської ради відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2014 року рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення у справі про задоволення позову. Зобов'язано ОСОБА_5 власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 9 квітня 2004 року № 2370.023. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга ОСОБА_5 задоволена частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2014 року скасоване, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення, суд касаційної інстанції зазначив, що апеляційний суд не звернув уваги та не надав належної правової оцінки в порушення вимог ст. 60, 212, 303 ЦПК України питанню щодо введення до експлуатації спірної добудови до квартири та її переобладнання (Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 4 квітня 2014 року). При цьому в оскаржуваному рішенні суду відсутні посилання на докази (висновок експертизи, тощо) щодо порушень відповідачем будівельних норм і правил при здійсненні такої прибудови, переобладнання та не перевірено наявність згоди всіх співвласників на проведення реконструкції.

В апеляційній скарзі Київської районної адміністрації Одеської міської ради ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити позов у повному обсязі .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил право на звернення до суду з вимогою про знесення самочинного будівництва має відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. При цьому, якщо можливо провести відповідну перебудову самочинного будівництва, суд може постановити рішення про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести таку перебудову.

Відповідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач відповідно до договору дарування від 16 березня 2004 року, який зареєстровано в комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» набув право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з трьох кімнат загальною площею 71,9 кв. м., житловою площею 36,5 кв. м.

Відповідно до декларації про готовність об'єкту до експлуатації, яку було подано відповідачем до ДАБІ 05 вересня 2006 року, він отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в м. Одесі за №569/06.

Відповідач, як власник вищезазначеної квартири, здійснив будівельні роботи із збільшенням площі забудови та добудовою другого поверху до житлової квартири .

08 листопада 2012 року власник сусідньої квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_6 звернулася до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з письмовою скаргою щодо проведення відповідачем і власником квартири АДРЕСА_1 самочинного будівництва (а. с. 9).

9 листопада 2012 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради на адресу ОСОБА_5 було надіслано лист щодо зупинення усіх видів будівельних робіт в триденний термін, при цьому зобов'язано останнього надати декларацію Інспекції ДАБК в Одеській області проектну документацію та правовстановлюючі документи на належну йому квартиру.

25 січня 2013 року на підставі скарги ОСОБА_6 позивачем було проведено перевірку та складено акт про те, що відповідачем, без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації та необхідного дозволу проведено будівельні роботи із збільшенням площі забудови та добудовою другого поверху до житлового будинку АДРЕСА_1.

Листом від 28 січня 2013 року № 01/12-597 Інспекція ДАБК в Одеській області повідомила заступника Київської районної адміністрації Одеської міської ради, що право ОСОБА_5 на виконання будівельних робіт не реєструвалося, факт виконання будівельних робіт встановлено не було (а. с.7).

У відповідності до акта від 25 січня 2013 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради 6 лютого 2013 року прийняла розпорядження № 60, згідно якого відповідача було зобов'язано власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН», самочинно реконструйовану квартиру шляхом знесення у п'ятиденний термін добудованого другого поверху за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.5).

Однак ОСОБА_5 призупинивши будівництво відмовився виконати вищевказане розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

ОСОБА_5 звернуся до ліцензованої проектної організації, яка розробила проект реконструкції його домоволодіння.

17 листопада 2013 року відповідач отримав містобудівні умови та обмеження забудови №01-07/311.

На підставі нотаріально завіреної заяви від 09 грудня 2013 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розподілили між собою земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 згідно зі схемою розподілу (т.2 а.с.33-34).

18 липня 2013 року ОСОБА_5 в відповідності до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» подав до інспекції ДАБК в Одеській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції частини індивідуального будинку літ. «А,а7,а8,а9,а10», зі збільшенням площі за рахунок надбудови мансардного поверху та прибудови та реконструкції господарчих споруд під літ. «О,Х,Ф,Ц», за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеному повідомленні зазначено, що проектна документація виготовлена проектантом ФОП « ОСОБА_10», який здійснює акторський нагляд, технічний нагляд здійснює ОСОБА_11, який має кваліфікаційний сертифікат (т.2 а.с.16). Право спільного користування земельною ділянкою передано відповідачу на підставі рішення виконкому Одеської міської ради від 05 лютого 1954 р. №121.

У квітні 2014 року відповідач зареєстрував в Управлінні дозвільних процедур відділу методології та здійснення декларативних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України Декларацію про готовність реконструкції частини житлового будинку АДРЕСА_1 до експлуатації. Відповідно до вказаної Декларації реконструкція відбулася на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 05 вересня 2006 р., на підставі проекту під наглядом осіб, відповідальних за виконання робіт (т.2 а.с.17-18).

29 квітня 2014 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, загальною площею 127,9 кв.м., житловою 78,7 кв.м., що розташований в АДРЕСА_7 (т.2 а.с. 57) .

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6, саме позивач в відповідності до ст. 60 ЦПК України повинен був довести, що відповідач здійснюючи будівництво відхилився від проекту при будівництві, порушив будівельні норми та правила. Але під час розгляду справи позивач таких доказів не надав. Судова колегія звертає увагу, що в відповідності до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач, не зважаючи на роз'яснення, надані йому судом в відповідності до ст. 10 п.4 ЦПК України , відмовився від проведення відповідної експертизи. Все перераховане дає підстави судовій колегії зробити висновок, що позивач не довів своїх позивних вимог, у зв'язку з чим суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Таким чином, позивач не довів, що відповідачем при будівництві були порушені будівельні норми і правила. Більш того, відповідно до матеріалів справи убачається, що відповідач здійснив реконструкцію належного йому домоволодіння відповідно до проекту, повідомив ДАБК України в Одеській області про початок виконання будівельних робіт, по завершенню будівництва зареєстрував декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, та отримав свідоцтво про право власності на реконструйований об'єкт. Вказані фактичні обставини справи спростовують доводи позивача, що відповідач самочинно, без належного дозволу та з порушенням проекту провів реконструкцію домоволодіння.

Враховуючи все вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

І.А. Артеменко

П.М. Черевко