АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2271/15 Справа № 201/1789/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді- Колодяжної Н.Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ДМУ УМВСУ в Дніпропетровській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - про визнання дій, бездіяльності неправомірними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 5 грудня 2013р., яким відмовлено у позові, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, незастосування матеріального закону, який підлягав застосуванню, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, розглянувши скаргу, справу, вважає рішення та додаткове рішення суду від 17.01.2014. незаконними, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заявлених до відповідачів позовних вимог про визнання дій, бездіяльності неправомірними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричинених в результаті незаконних дій службових осіб органу державної влади, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог, недоведеності факту порушення відповідачами вимог закону та прав позивачів.

Такий висновок не знаходиться у відповідності з наведеними у позові обґрунтуваннями та вимогами ст.ст.213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення.

Так, свої висновки райсуд побудував лише на матеріалах адміністративного провадження щодо незаконної торгівельної діяльності за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Шевченка, 10, з якого зробив висновок про відсутність в діях відповідачів факту неправомірності. Між тим, адміністративне провадження та винесені в ньому постанови стосуються продавця ОСОБА_13, в той час як позивачами по даній справі є підприємець ОСОБА_3 (у якої працювала ОСОБА_13), а також її чоловік та син - ОСОБА_2, ОСОБА_4

В зв*язку з цим, суд не з*ясував характер правовідносин, які склалися між позивачами та відповідачами, не дав їм правову оцінку, не навів у рішенні норму закону, що регулює дані правовідносини, залишивши без уваги посилання позивачів на ст.1174 ЦКУ; не встановив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги, якими доказами вони підтверджуються, зокрема, сума матеріальної шкоди, її складові, не з*ясував, які саме права окремо кожного з позивачів порушені, не вирішив питання про необхідність залучення до розгляду справи в якості 3-ї особи ОСОБА_13

І в позовній заяві, і в судовому рішенні відповідачем серед інших зазначений ОСОБА_5 Райвідділ міліції, між тим, згідно відповідей ГУМВС та ОСОБА_5 м.Дніпропетровска на запит апеляційного суду, з*ясовано, що останній не є юридичною особою, а такою є міське управління ГУМВСУ в Дніпропетровській області.

Таким чином, суд розглянув позов та ухвалив рішення та додаткове рішення відносно неналежної - юридичної особи.

Крім того, із наведених відповідей слідує, що відповідачі-фізичні особи- є службовими особами, а саме: ОСОБА_7- підполковник міліції, ОСОБА_8- старший лейтенант, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - капітани, ОСОБА_12- майор, ОСОБА_9- оперуповноважений, ОСОБА_6 був начальником ОСОБА_5

Згідно вимог ст.1172 ч.1 ЦК - юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх службових обов*язків.

З огляду на наведене, райсуд не з*ясував питання необхідності та відповідності вимогам закону залучення фізичних (службових) осіб в якості відповідачів та не зробив правильного висновку з цього питання у своєму рішенні.

Враховуючи, що на стадії апеляційного провадження апеляційний суд не наділений законним правом заміни неналежних відповідачів належним, рішення згідно вимог ст.309 ч.3 ЦПК як таке, що ухвалене відносно неналежних відповідачів, - повинне бути скасоване з ухваленням нового рішення про відмову у позові -як передчасно заявленому, що не позбавляє позивачів права повторного звернення з позовом.

Оскільки додаткове рішення по суті є тотожним основному, де в резолютивній частині перелічені кожний з відповідачів, відносно яких відмовлено у позові, - воно також підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 309ч.3 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - частково задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 5 грудня 2013р. та додаткове рішення цього ж суду від 17 січня 2014р. - скасувати.

У позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ДМУ УМВСУ в Дніпропетровській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - про визнання дій, бездіяльності неправомірними, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку у 20-денний строк.

С У Д Д