АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3480/15 Справа № 2-6566/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 44
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють в своїх та в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Бабушкінського районного відділу в м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, третя особа Виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради - про виселення,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, вважає рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2013 року, визнано недійсним з 02.11.2007 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 02.11.2007 року; визнано за ОСОБА_2 право власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9,; витребувано на користь позивача з незаконного володіння ОСОБА_3 квартиру. Вказане рішення вступило в законну силу і на його підставі 06.03.2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав про нерухоме майно, в подальшому він зареєструвався в квартирі.

Зазначеним рішенням встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06.12.2007 року ОСОБА_3 придбала спірну квартиру у ОСОБА_10, який не мав права її відчужувати та зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру.

Після придбання ОСОБА_3 квартири, в ній були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вселилися у квартиру.

06.05.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з дітьми зняті з реєстрації в квартирі, однак не зважаючи на це, на даний час у спірній квартирі без законних підстав проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з дітьми, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.12.2014 року та Довідкою КЖЕП від 27.10.2011 року, на вимоги позивача не бажають добровільно виселятися із вказаної квартири.

Виходячи із правил статтей 317, 319, 321 ЦК України, районний суд прийшов до вірного висновку, що позивач в звязку з проживанням в квартирі відповідачів не має можливості проживати в квартирі, розпоряджатися, користуватися нею на свій розсуд, чим порушуються його права власника вказаного нерухомого майна.

А тому, обґрунтовано на підставі ст. 383, 387, 391 ЦК України задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, оскільки твердження позивача про наявність перешкод в користуванні належною йому квартирою підтверджені рішеннями судів різних інстанцій, які вступили в законну силу, а також підтверджені доказами, які не спростовані відповідачами.

Що ж стосується доводів апелянта щодо безпідставної та необґрунтованої відмови суду в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі, що призвело до ухвалення незаконного рішення, апеляційний суд вважає обґрунтованою відмову районного суду, оскільки право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру визнано рішеннями різних інстанцій, порушення його прав як власника підтверджено матеріалами справи, а тому результат розгляду адміністративної справи про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру не є підставою для зупинення провадження по справі. Рішення суду не знаходиться у залежності від результату вирішення даного клопотання.

Посилання ОСОБА_3 в скарзі на те, що вона не проживає в спірній квартирі та те, що Довідка КЖЕП №1 від 27.10.2011 року, в якій лише зазначено, що вона є власником квартири, не може бути належним доказом та підставою для її виселення, - є необґрунтованими, так як ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не було надано доказів, які б спростували доводи позивача та Довідку і підтвердили факт її не проживання в спірній квартирі.

А тому, зважаючи на викладене, висновки, зазначені в оскаржуваному рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного зясування обставин справи, відповідають дійсним обставинам справи, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив законне рішення, підстав для його скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_11