Номер провадження: 22-ц/785/4154/15
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої незаконними і несправедливими діями за апеляційною скаргою начальника Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області на рішення Березівського районного суду Одеської області від 4 березня 2015 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України в Одеській області та Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській обасті, третя особа ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої незаконними і неправомірними діями, рішенням.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що 19 грудня 2013 року в 16 годин він звернувся особисто до прокурора Березівського району Одеської області зі скаргою на неправомірну бездіяльність слідчого Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, в провадження якого знаходилось кримінальне провадження за фактом вбивства його дружини.

Знаходячись у приміщенні прокуратури, над ним приблизно 20 хвилин працівники прокуратури знущалися, що призвело до погіршення його стану здоров'я. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я він почав просити працівників прокурати викликати швидку допомогу, але ніхто з останніх не відреагував на його прохання, а навпаки, викликали чергову оперативну групу Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області у складі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та інших, які, не з'ясувавши та не перевіривши йо підстави звернення до прокурора, піддали приниженню його людську гідність, не дивлячись на його критичний стан здоров'я й похилий вік.

Після цього міліціонери підійшли до нього та кинули його на прокурорський стіл, а потім схопили за руки та ноги та викинули на вулицю у напівроздягненому виді при мінусовій температурі. Від протиправних дій вказаних осіб у нього збільшився артеріальний тиск, виникла біль в області голови, груді та серця. В результаті чого він був вимушений проходити тривале лікування, нести відповідні витрати, терпіти фізичну біль та моральні страждання.

Крім того, через півтора місяця після цієї події працівником міліції ОСОБА_3 за особистою вказівкою прокурора був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, провадження за яким постановою судді від 4 лютого 2014 року було закрито за відсутністю в його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином на думку позивача, неправомірними діями та рішенням працівників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області йому спричинені моральні страждання, що виразилися у приниженні його честі, гідності, погіршенні стану здоров'я й лікуванні, недоторканості його особистості та нанесені йому збитків. Суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 30000 грн. просить стягнути з Державної казначейської служби Березівського району Одеської області та визнати незаконними дії робітників міліції, ОСОБА_3 по складанню відносно позивач протоколу про адміністративне правопорушення.

Представники Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області з вимогами позову не погодились і пояснили, що працівники міліції, знаходячись в приміщенні прокуратури Березівського району Одеської області за її викликом, не вчиняли протиправних дій відносно позивача і складання протоколу про адміністративного правопорушення відносно нього відбувалось в межах закону.

Представник ГУ ДКС в Одеській області позов не визнав і пояснив, що державна казначейська служба не винна у заподіянні позивачеві моральних та інших страждань, але що стосується стягнень, то воно повинно здійснюватись саме з рахунку Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, який знаходяться на обслуговуванні Державної казначейської служби.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 4 березня 2015 року стягнуто з Управління Державної казначейської служби у Березівському районі Одеської області за рахунок коштів Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації моральної шкоди 15000 грн. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 10 квітня 2015 року виправлено описку у найменуванні судового рішення, а саме зазначено, що «РІШЕННЯМ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ» 4 березня 2015 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я., при секретарі Кулініч К.О., з участю представників управління Державної казначейської служби України в Одеській області ОСОБА_4 та Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_5 і ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої незаконними і неправомірними діями, рішенням», та й у резолютивній його частині вказати, що «Стягнути з управління Державної казначейської служби у Березівському районі Одеської області за рахунок коштів Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації моральної шкоди 15000 грн. В решті заяви відмовити».

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30 липня 2015 року, у резолютивній частині рішення Березівського районного суду Одеської області від 4 березня 2015 року виправлено описку з зазначенням, що «Стягнути з Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, рахунок якого відкрито в управлінні Державної казначейської служби у Березівському районі Одеської області, на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації моральної шкоди 15000 грн.».

Не погодившись з судовим рішенням від 4 березня 2015 року начальник Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, сторони, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що згідно ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 31 грудня 2013 року Березівським РВ ГУ МВС України в Одеській області був складений протокол про адміністративне правопорушення, серії ОД №0234825, за ст.173 КУпАП (а.с.5).

Постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 4 лютого 2014 року, яка набрала законної сили, вищевказаний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст.173 КУпАП скасований у зв'язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, а справа провадженням закрита (а.с.5).

Як свідчить з пояснень заявника, коли він прийшов у грудні 2013 року до прокурора зі скаргою на дії працівника міліції, то його людську гідність піддали приниженню, не дивлячись на правомірне його звернення до останнього, похилий вік та критичний стан здоров'я. Працівники міліції, які прибули за викликом прокурора в цей час, його схопили, кинули на стіл прокурорський, який після цього зламався, а потім взяли за руки і ноги та й у напівроздягненому виді викинули при мінусовій температурі на вулицю. Внаслідок вказаних дій працівників міліції і прокуратури йому заподіяна фізична та моральна біль, від якої він тривалий час лікувався.

Довідкою заступника Головного лікаря по медичній частині Березівської районної центральної лікарні Борисової В.А. підтверджується, що ОСОБА_219 грудня 2013 року в 16 годин 10 хвилин в прокуратурі Березівського району Одеської області надавалась швидка медична допомога у зв'язку із гіпертонічним кризом (а.с.7).

При цьому суд першої інстанції не прийняв до уваги твердження представників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області про те, що дії працівників міліції в приміщенні прокуратури Березівського району Одеської області відносно заявника були правомірними, оскільки в обґрунтування даної обставини не надали жодного належного доказу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам законів чи підзаконних актів, якими врегульовані правовідносини, що виникли між заподіювачем шкоди та особою, якій таку шкоду було завдано. Протиправною поведінкою можуть бути як неправомірні дії, так і неправомірна бездіяльність фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч.6 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" також передбачається, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Через неправомірність дій службових осіб Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області заявник змушений був звернутися до суду, втратив звичайний життєвий уклад, зазнав душевні переживання, страждання та незручності, змушений був приходити у судові засідання та захищати свої порушені права.

Посилання представників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області про правомірність притягнення заявника до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Суд першої інстанції зазначив, що неправомірність дій Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, порушення ним прав заявника та заподіяння йому внаслідок цього душевної та фізичної болі доведена, в зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що завдана заявнику моральна шкода повинна бути відшкодована відповідно до вказаних вище норм матеріального права, оскільки саме в результаті незаконних дій працівників міліції була спричинена йому така шкода.

З урахуванням рекомендацій п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та неправомірності дій працівників Березівського РВ ГУ МВС України, що призвели до моральних і фізичних страждань заявника, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, характеру та обсягу моральних страждань, суд першої інстанції визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн.

В задоволенні інших заявлених позивачем вимог - відмовив.

З зазначеними висновками колегія не погоджується.

В позовних вимогах позивач просив визнати незаконними дії робітника міліції, ОСОБА_3 по складанню відносно позивач протоколу про адміністративне правопорушення.

В якості відповідача в позовній заяві не зазначений ОСОБА_3

Суд першої інстанції ухвалою від 04 березня 2015 року (а.с. 67) залучив до участі у справі ОСОБА_3 в якості заінтересованої особи.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідачем є інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків щодо обставин справи не пов'язаних із встановленням належності відповідача.

Судом першої інстанції до участі у справі ОСОБА_7 в якості відповідача не залучався. Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, на стадії апеляційного провадження, апеляційний суд не наділений повноваженнями залучення до участі у справі інших осіб в якості відповідачів.

Зазначені обставини є підставою для відмови в задоволенні заявлених позивачем вимог до ОСОБА_3

Інші заявлені позивачем вимоги також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються про розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У постанові Березівського районного суду Одеської області від 4 лютого 2014 року ((далі Постанові суду) а.с. 5-6) про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України встановлено, що 03 лютого 2014 р. до суду надійшов протокол згідно якого ОСОБА_2 19.12.2013 року о 16:00 год. знаходячись в приміщені прокуратури Березівського району, за адресою пров. Шаховцева, 4, м. Березівка Одеської області голосно кричав, чинив всім працівникам прокуратури сварку та заважав нормальному функціонуванню прокуратури, внаслідок чого було паралізовано роботу секретаріату прокуратури на десять хвилин і позбавлено можливості секретаря виконувати свої функціональні обов'язки.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав. Повідомив що 19.12.2013 року близько 16:00 год. прийшов до прокуратури Березівського району Одеської області з метою поскаржитися на бездіяльність слідчого, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження по факту вбивства його дружини. В приміщені прокуратури району його стан здоров'я погіршився, через що він неодноразово попрохав викликати швидку медичну допомогу, однак на його прохання ніхто не відреагував. Також порушник повідомив що сварку не вчиняв, а розмовляв голосно через вади слуху.

На думку суду під час складання протоколу не враховано, та не дана оцінка тому, що ОСОБА_2 прийшов до прокуратури району з метою захисту своїх прав та подачі скарги на дії слідчого Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, якій проводить досудове розслідування по факту вбивства його дружини, а не з метою порушувати громадський порядок та перешкоджати нормальній роботі у прокуратурі району та її секретаріату.

Також, при складанні протоколу не враховане, що ОСОБА_2 є людиною похилого віку і під час перебування у прокуратурі йому стало зле через гіпертонічний криз, в зв'язку з чим він просив викликати йому швидку медичну допомогу, а залишитись наодинці на вулиці він лякався за своє життя.

Крім цього при кваліфікації дій ОСОБА_2 не прийнято до уваги, що ОСОБА_2 є людиною з початковою освітою у 5-ть класів, не є обізнаним у юридичних питаннях і через вади слуху погано чує.

Таким чином зазначеною постановою суду встановлено, що дії які вчинив ОСОБА_2 в прокуратурі були вчинені не з хуліганських мотивів, а метою захисту своїх прав та подачі скарги на дії слідчого Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

В зазначеній постанові судом не встановлено з особистих пояснень ОСОБА_2 чи інших доказів, що відносно позивача працівниками Березівського РВ ГУ МВС України були вчинені неправомірні дії.

Висновок суду першої інстанції в якому зазначено, що з пояснень заявника свідчить, що коли він прийшов у грудні 2013 року до прокурора зі скаргою на дії працівника міліції, то його людську гідність піддали приниженню, не дивлячись на правомірне його звернення до останнього, похилий вік та критичний стан здоров'я. Працівники міліції, які прибули за викликом прокурора в цей час, його схопили, кинули на стіл прокурорський, який після цього зламався, а потім взяли за руки і ноги та й у напівроздягненому виді викинули при мінусовій температурі на вулицю. Внаслідок вказаних дій працівників міліції і прокуратури йому заподіяна фізична та моральна біль, від якої він тривалий час лікувався не підтверджено будь якими доказами, зазначений висновок суд першої інстанції зробив виключно зі слів позивача.

Посилання судом першої інстанції на доведеність позовних вимог Довідкою заступника Головного лікаря по медичній частині Березівської районної центральної лікарні Борисової В.А. в який зазначено, що ОСОБА_2 19 грудня 2013 року в 16 годин 10 хвилин в прокуратурі Березівського району Одеської області надавалась швидка медична допомога у зв'язку із гіпертонічним кризом є помилковою та спростовує посилання позивача, що на його вимоги не була викликана швидка допомога.

Крім того позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що знаходячись у приміщенні прокуратури, над ним приблизно 20 хвилин працівники прокуратури знущалися, що призвело до погіршення його стану здоров'я. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я він почав просити працівників прокурати викликати швидку допомогу, але ніхто з останніх не відреагував на його прохання, а навпаки, викликали чергову оперативну групу Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області. Таким чином позивачем в позовних вимогах не доведено, чим саме працівники Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області порушили його права на виклик швидкої допомоги, коли він з цим проханням звертався до працівників прокуратури.

Посилання позивача, що стан його здоров'я погіршився в зв'язку з неправомірними діями працівників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області які прибули за викликом прокурора не з'ясувавши та не перевіривши підстави звернення позивача до прокурора, піддали приниженню його людську гідність, не дивлячись на його критичний стан здоров'я й похилий вік. Після цього міліціонери підійшли до позивача та кинули його на прокурорський стіл, а потім схопили за руки та ноги та викинули на вулицю у напівроздягненому виді при мінусовій температурі. нічим не підтверджено та навпаки спростовується матеріалами справи, а саме Постановою суду в який зазначено, що після виклику швидкої допомоги позивач залишитись наодинці на вулиці лякався за своє життя. Довідкою заступника Головного лікаря по медичній частині Березівської районної центральної лікарні Борисової В.А. в який зазначено, що ОСОБА_2 19 грудня 2013 року в 16 годин 10 хвилин в прокуратурі Березівського району Одеської області надавалась швидка медична допомога у зв'язку із гіпертонічним кризом. До того ж позивач зазначає в позовній заяві, що після прибуття до прокуратури о 16 годині над ним здійснювали неправомірні дії приблизно 20 хвилин не відповідає обставинам справи, оскільки відповідно до зазначеної довідки заступника Головного лікаря по медичній частині Березівської районної центральної лікарні Борисової В.А., швидка прибула до прокуратури о 16 год. 10 хв.

Зазначення в позовних вимогах, що від протиправних дій працівників Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області у позивача збільшився артеріальний тиск, виникла біль в області голови, груді та серця. В результаті чого він був вимушений проходити тривале лікування, нести відповідні витрати, терпіти фізичну біль та моральні страждання, також не підтверджено будь якими доказами, та самим фактом недоведеністю позивачем, вчинення працівниками Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, відносно позивача, будь яких неправомірних дій.

Посилання в позовних вимогах, як на підставу для задоволення позовних вимог, що працівником міліції ОСОБА_3 був складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, провадження за яким постановою судді від 4 лютого 2014 року було закрито за відсутністю в його діяннях складу адміністративного правопорушення, є помилковим.

Статтею 1176 ЦК України визначає відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

1. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

2. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

3. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає.

4. Фізична особа, яка у процесі досудового розслідування або судового провадження шляхом самообмови перешкоджала з'ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню запобіжного заходу, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди.

5. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

6. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

7. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Ст.2 п.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначає, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 1 зазначеного Закону передбачає, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи

виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами

законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Наявність постанови суду про звільнення особи від адміністративної відповідальності не є підставою для відшкодування шкоди в порядку визначеному Ст. 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

На підставі наведеного колегія вважає, що судове рішення Березівського районного суду Одеської області від 4 березня 2015 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу начальника Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області задовольнити частково. Рішення Березівського районного суду Одеської області від 4 березня 2015 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді А.П. Бабій

В.А. Станкевич