АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/985/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 Шевченко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 вересня 2009 року ОСОБА_6 11 вересня 2009 року отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27 травня 2014 року має заборгованість - 17 083, 71 грн., яка складається з наступного:

- 5 919,16 грн. - заборгованість за кредитом;

- 8 665,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 209,19 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом,

А також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 789, 7 грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, позивач просив стягнути заборгованість на загальну суму 17 083, 71 грн. та судові витрати.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнути із позивача судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим з нього підлягає стягненню заборгованість, а позивач звернувся до суду за захистом порушених прав у визначений законом трирічний термін.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 14 вересня 2009 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачеві кредит у розмірі 8 000 грн. на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Того ж дня позичальник отримав кредитну картку «Універсальна» з пільговим періодом у 30 днів.

Договір складається із заяви кредитора, Пам'ятки клієнта, Умов і Правил надання банквіських послуг та Тарифів.

Пунктом 2 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Із інформації про карту НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_6, означена картка діє до червня 2013 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у червні 2014 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постановах від 22 жовтня 2014 року (№6-127цс14), 12 листопада 2014 року (№6-167цс14).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 18 червня 2014 року відповідач ОСОБА_6 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності.(а.с. 40)

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що останній платіж був проведений відповідачем 11 квітня 2011 року, а тому позивач пропустив строк позовної давності за щомісячними платежами по процентам за кредитом на поточну заборгованість.

Однак, беручи до уваги наявність встановленого у договорі кінцевого строку повного погашення кредиту, із врахуванням вище вказаних вимог закону та обставин справи, ні по штрафах, ні по тілу кредиту та інших нарахованих платежах, які наведені в розрахунку заборгованості, строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки позов було подано банком в межах одного року після закінчення строку дії картки, а тому посилання апелянта на хибні висновки суду першої інстанції через незастосування до спірних правовідносин строку позовної давності є безпідставними.

Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :