Справа № 487/7624/14-ц
Провадження № 2/487/140/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.03.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А., розлянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

·

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції звернулось до суду з позовом до до ОСОБА_3, ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості з кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у сумі 628635 ,42 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, шляхом продажу на прилюдних торгах, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки до його реалізації покласти на відповідачів, початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою від 13.02.2015 року по заяві позивача залишені без розгляду позовні вимоги до ОСОБА_5 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2.

В подальшому позивач уточнив свої вимоги, пред'явив позов до ОСОБА_3 і ОСОБА_4, яку рішенням суду від 21.02.2013 року визнано іпотекодавцем за договором іпотеки від 28.09.2007 року, укладеного між ВАТ "Раффайзен Банк Аваль" і ОСОБА_3 та просив суд в рахунок погашення заборгованості з кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у сумі 628635 ,42 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки до його реалізації покласти на відповідачів, початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, надав до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити з посиланням на те, що жодних обґрунтувань та відповідної належності його права власності не нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 позивачем не наведено та не надано. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2013 року про поділ спільного майна подружжя було визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 та її визнано іпотекодавцем за договором іпотеки від 28.09.2007 року, укладеним між ним та позивачем.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, згідно наданих письмових заперечень позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити з посиланням на те, що заборгованість за кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у сумі 628635 ,42 грн., не відповідає вимогам чинного законодавства, так позовна давність до пені застосовується в один рік, проте як вбачається з розрахунку заборгованості стягнуто пені з 15.08.2011 року. Рішенням від 01.04.2013 року Корабельного районного суду м. Миколаєва з ОСОБА_3 і ОСОБА_7 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 250699,05 грн. При цьому, позивач вказує, що рішення не виконано по теперішній час, але доказів на підтвердження цього не надано. Також не виконано положення ст. 35 Закону України "Про іпотеку", тобто не надано доказів щодо повідомлення про порушення основного зобов'язання іпотечного договору, як передбаченого п. 5.1 вказаного договору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, 28.09.2007 року між ВАТ «Раййфайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма правами та обов'язками згідно нової редакції статуту зареєстрованого НБУ є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/08-112/69257, на підставі якого позичальнику видано кредит у сумі 206545 грн. із відсотковою ставкою 10% річних на строк до 28.09.2022 року включно.

Відповідно до кредитного договору кредит надавався на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування.

За період користування кредитом позичальником не належним чином виконувались взяті на себе зобов'язання, чим були порушені умови кредитного договору.

В зв'язку з чим Позивачем було направлено вимогу про необхідність погашення простроченої заборгованості.

01.04.2013 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва з ОСОБА_3 і ОСОБА_7 стягнута в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року у розмірі 250699,05 грн. з яких 193548,17 грн. - заборгованість за кредитом, 49668,72 грн. - заборгованість за відсотками, 5000 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків, з застосуванням положень ч.3 ст. 551 ЦК України. Рішення до теперішнього часу не виконано та 2482,216 грн. - судового збору.

Крім того, в метою забезпечення виконання кредитного договору №014/08-112/69257, від 28.09.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3 28.09.2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, в цілому яка складається з 2-х житлових кімнат житловою площею 31 кв.м.. загальною 39,6 кв.м., яка належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2007 року , зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 28.09.2007 року. Право власності за ОСОБА_3 зареєстровано в електроном Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.02.2008 року.

Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.02.2013 року про поділ спільного майна подружжя, за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та визнано ОСОБА_4 іпотекодавцем за договором іпотеки від 28.09.2007 року, укладеним між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3

Позичальник ОСОБА_3 свої зобов'язання з кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Так, станом на 16.07.2014 року позичальником ОСОБА_3 не сплачена заборгованість за кредитом у розмірі 193548,17 грн. - заборгованість за кредитом та 75651,90 грн. - борг по відсоткам.

Що стосується розміру пені у розмірі 359435,35 грн. за прострочку кредиту та відсотків то з вказаним розміром суд погодитися не може виходячи з того, що до неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік, проте як вбачається з розрахунку заборгованості наданим позивачем пеня стягнута з 15.08.2011 року по 16.07.2015 року. При цьому, заборгованість по пені вже стягувалось рішенням суду від 01.04.2013 року . У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позивач не довів свої вимоги в частині стягнення пені за кредитним договором саме у розмірі 359435,35 грн., іншого розрахунку не надав, у зв'язку з чим суд вважає за необхідним встановити розмірі пені за прострочення кредиту та відсотків у сумі 5000 грн, який був визначений рішенням суду від 01.04.2013 року за вказаними кредитними зобов'язаннями.

Отже, загальна заборгованість позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором становить 269200,07 грн.

Згідно ст. 1054 ч. 2 ЦК України та умов кредитного договору передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишалась та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно 12 Закону України «Про іпотеку» право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по кредитному договору.

Згідно ст. 33 ч. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушень.

08.06.2011 року відповідач іпотекодатель ОСОБА_3 отримав від позивача попередження у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредити договором про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1. Проте, вимоги Банку не задоволенні, заборгованість не погашена .

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

До заперечень відповідачів суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами та крім власних тверджень відповідачами суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

·

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №014/08-112/69257 від 28.09.2007 року в сумі 269200,07 грн., з яких: 193548,17 грн. - заборгованість за кредитом, 75651,90 грн. - борг по відсоткам, 5000 грн. - пеня за прострочку кредиту та відсотків, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 39,6 кв.м. і житловою 31 кв.м. , яка належать на праві власності ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 1/2 частки кожному, за договором іпотеки від 28.09.2007 року укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. зареєстрованого в реєстрі за №3249, шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до діючого законодавства у межах процедури виконавчого провадження через органи Державної виконавчої служби України, встановивши початкову ціну на це майно на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчий дій.

Заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки до його реалізації покласти на відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір по 121,80 грн. з кожного.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина