Єдиний унікальний номер 233/6095/14-ц Номер провадження 22-ц/775/72/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Маширо О.П.

суддів Жарової Ю.І., Санікової О.С.

при секретарі Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу по апеляції ОСОБА_1 на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на заочне рішення суду, яким з нього на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по ? частині доходів щомісячно до повноліття дитини.

Суд першої інстанції виходив з того, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. 09 серпня 2014 року у них народився син ОСОБА_4, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Оскільки батько дитини проживає окремо, своїх обов»язків з утримання сина не виконує, матеріальної допомоги не надає, суд стягнув з відповідача на користь матері дитини аліменти на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення ОСОБА_2 з позовом до суду до повноліття дитини або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

В апеляційній скарзі Тарасюк просить заочне рішення суду скасувати та відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду не відповідає вимогам закону.

Зокрема, він не отримував копії позовної заяви та додатки до неї, а зміст розписки, яку він дійсно написав, йому ніхто не роз»яснив, тому він не знав, що позивачка просила стягнути аліменти саме у розмірі по ? його доходів щомісяця.

До того ж, позивачка не повідомила суд про те, що з 2009 року він сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу також у розмірі по ? частині доходів щомісячно, хоча достовірно знала про це, тому його колишня дружина ОСОБА_5 як отримувачка аліментів не була залучена до участі у справі у якості третьої особи, хоча суд повинен був це зробити.

Крім того, суд не постановив ухвалу про заочний розгляд справи та не вказав у рішенні про негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, а також невірно порахував строки набрання чинності рішенням суду.

До того ж, оспорюване ним заочне рішення він особисто не отримував, такий рекомендований лист на його адресу не направлявся.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим у відповідності до вимог процесуального судочинства на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуального і матеріального закону, тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всебічно, повно і об"єктивно дослідив надані сторонами докази, правильно встановив фактичні обставини справи та зробив правильні правові висновки про те, що вимоги позивачки не ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з яких суд його ухвалив. Ці мотиви не суперечать закону та не спростовуються доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. 09 серпня 2014 року у них народився син ОСОБА_3, батьком якого у свідоцтві про народження вказаний відповідач ОСОБА_1 (а.с.8).

Після припинення сімейних відносин дитина лишилась проживати разом з матір»ю ОСОБА_2 Матеріальної допомоги на утримання своєї дитини Тарасюк у добровільному порядку не надавав.

У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом є правомірним.

Розмір аліментів, що підлягають стягненню, був визначений судом першої інстанції згідно із законом та у відповідності до наданих сторонами та досліджених у суді доказів, тому апеляційний суд вважає, що підстав для зміни розміру стягнутих аліментів або відмови у позові немає.

Апеляційний суд не може прийняти доводи апелянта про те, що позивачка повинна була повідомити суд про сплату ним аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, оскільки Тарасюк не надав належних доказів про те, що ОСОБА_2 дійсно були відомі ці факти.

Крім того, з власноручної заяви відповідача від 03 грудня 2014 року вбачається, що йому була вручена копія позовної заяви, при цьому, позовні вимоги ОСОБА_2 він визнав (а.с.18, 19).

За таких обставин Тарасюк мав можливість самостійно повідомити суд про сплату ним аліментів на утримання іншої дитини, надати відповідні докази та свої заперечення.

Усі інші доводи апеляційної скарги також були предметом дослідження у суді, на правильність висновків суду вони не впливають, тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну, рішення суду як таке, що відповідає вимогам закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: