РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7269/15-ц

Пров. №2/668/2080/15

21.07.2015 року м.Херсон

Суворовський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

при секретарі Катюха Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідачів грошові кошти у сумі 21400 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування вартості товару, інфляційні витрати у сумі 7575 грн. 60 коп., 3% річних у сумі 642 грн., а всього 29617 грн. 60 коп., посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобов'язань за договором поставки дизельного палива, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 24.11.2014 року.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позивача за підставами вказаними у позові підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в призначений час в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобовязані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 цього Кодексу).

Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поставки дизельного палива, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 зобовязався передати товар (дизельне паливо) у власність позивача ОСОБА_1 після повної оплати товару останнім. Позивач свої зобовязання за договором поставки виконав та 24 листопада 2014 року перерахував відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 25400 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок відповідача ОСОБА_3, а відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за вказаним договором не виконав, товар (дизельне паливо) позивачу ОСОБА_1 не передав та грошові кошти йому у сумі 21400 грн. 00 коп. не повернув до теперішнього часу.

Вказані обставини справи підтверджуються квитанціями від 24.11.2014 року, розпискою від 29.01.2015 року та ніким не спростовується.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, перевіреним в судовому засіданні, сума боргу відповідача ОСОБА_1 за договором поставки дизельного палива від 24.11.2014 року з урахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних становить 29617 грн. 60 коп.

За таких обставин, в силу умов договору поставки від 24.11.2014 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, та ст.ст. 625, 655, 662, 664, 692, 693 ЦК України, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 29617 грн. 60 коп. є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 грошових коштів у загальній сумі 29617 грн. 60 коп. не підлягають задоволенню судом, оскільки відповідач ОСОБА_3 не є стороною договору поставки дизельного палива, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 від 24.11.2014 року, та всупереч ст.ст. 10, 11 ЦПК України позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів порушення його права як покупця за вказаним договором винними діями саме відповідача ОСОБА_3

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави 296 грн. 18 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 625, 655, 662, 664, 692, 693 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 21400 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування вартості товару, інфляційні витрати у сумі 7575 грн. 60 коп., 3% річних у сумі 642 грн., а всього 29617 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 296 грн. 18 коп.

В решті вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Херсона.

СуддяОСОБА_4