Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/6063/14-ц Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М.
Категорія 48 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги обгрунтовував тим, що ОСОБА_2, маючи на утриманні двох малолітніх дітей, зловживає спиртними напоями, не піклується про стан здоров»я дітей, залишає їх на тривалий час без догляду, не створює належних умов для їх нормального розвитку та проживання. Посилаючись на злісне ухилення відповідачки від виконання своїх обов»язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей, просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину на користь особи, яка буде здійснювати догляд за дітьми.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь особи або установи, що буде здійснювати догляд та утримання дітей, аліменти на їх утримання, починаючи з 23.04.2014 року до досягнення дітьми повноліття, в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць звернуто до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що суд не з»ясував які докази свідчать про ухилення її від виконання своїх обов»язків щодо виховання дітей, не взяв до уваги пояснення свідків. Вказує, що суд не врахував суттєвих змін, що сталися протягом 2014-2015 років у соціально - побутових умовах її життя, матеріальному становищі.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Відповідно до ст. 14 названого Закону діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Згідно з п. п. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи відповідачка ОСОБА_2 є матір»ю малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10-11/.

ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком дітей ОСОБА_5 з 11.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.09.2003 року /а.с.7/.

ІНФОРМАЦІЯ_7 батько дітей ОСОБА_5 помер /а.с.51/.

Листом Житомирського міського центру соціальних служб для сім»ї , дітей та молоді від 18.04.2014 року підтверджується, що під час інспектування сім»ї 19.03.2014 року та 04.04.2014 року встановлено порушення санітарно - гігієнічних норм проживання, в квартирі брудно, діти голодні, відсутні продукти харчування, батько дітей ОСОБА_5 був у неадекватному стані, не усвідомлював своїх дій, з матір»ю ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов»язків, ведення здорового способу життя. /а.с.19/.

Матеріалами справи підтверджується, що як ОСОБА_5 так і ОСОБА_2 притягувались до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов»язків, а ОСОБА_5 - ще й за насильство в сім»ї стосовно дружини /а.с.21/.

Згідно акту відвідування учня на дому встановлено, що в помешканні антисанітарний стан, батьки перебували в алкогольному сп»янінні /а.с.22/.

За повідомленням комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» кримінальною міліцією 25.03.2014 року в педіатричне відділення лікарні доставлено двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, діти тубінфіковані /а.с.13/.

В подальшому діти перебували в санаторії «Лісовий берег» /а.с.14/.

За висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, від 16.04.2014 року №100 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відносно своїх малолітніх дітей /а.с.34-35/.

Як зазначено вище, батько дітей ОСОБА_5 у період розгляду цієї справи, помер.

Матеріалами справи, а саме письмовими доказами та показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтверджується, що після смерті чоловіка та відібрання дітей ОСОБА_2 почала відвідувати Біблійну школу «Перлина» та перебувала там постійно з листопада 2014 року по березень 2015 року /а.с.84/. У квартирі проведено частковий ремонт, полагоджено каналізацію, підключено електроенергію, погашено більшу частину заборгованості за комунальними платежами.

Свідок ОСОБА_9., фахівець відділу соціальної роботи міського центру соціальної служби для дітей, сім"ї і молоді, допитаний, як свідок в суді першої інстанції, пояснив, що батьки здійснювали спроби змін у своїй поведінці та облаштуванні побуту, однак кардинальних змін не було. Після смерті чоловіка, ОСОБА_2 робила спроби працевлаштуватись і у жовтні 2014 року деякий час працювала, потім наважилась на реабілітацію. У матері є бажання повернути дітей в сім"ю, емоційний зв»язок матері з дітьми не втрачено.

Допитана в суді першої інстанції дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, висловила бажання проживати з мамою.

Доказів про те, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями і перебуває на обліку в наркологічному диспансері матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як уже зазначено, у справі міститься висновок органу опіки та піклування від 16.04.2014 року, яким визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно своїх малолітніх дітей /а.с.34-35/.

Проте, за рік після винесення рішення органом опіки і піклування обстановка змінилась.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції було допитано, як свідка, фізичну особу підприємця ОСОБА_10 (свідоцтво про державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_1), яка пояснила, що ОСОБА_2 працює у неї продавцем, отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, старанно ставиться до виконання своїх обов»язків, жодного разу вона не помічала, що ОСОБА_2 вживала спиртні напої чи перебула в нетверезому стані.

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 7 квітня 2015 року, складеним спеціалістами у справах дітей Житомирської міської ради та Житомирського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді підтверджується, що в квартирі наявні світло, газ, вода, помешкання в стані ремонту, в дитячій кімнаті побілена стеля та поклеєні шпалери.

В суді апеляційної інстанції спеціалісти у справах дітей Житомирської міської ради визнали, що обстановка в соціально-побутових умовах життя ОСОБА_2 та її поведінці змінилася на краще.

Довідкою комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради стверджується, що діти перебувають у цьому закладі з 15 липня 2014 року, мама ОСОБА_2 відвідувала своїх дітей п»ятнадцять разів. Представник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції наголосив, що перебування дітей у цій відкритій установі виключає наявність у них тубінфеції.

Доказів про те, що ОСОБА_2 будь-коли негативно ставилась до своїх малолітніх дітей матеріали справи не містять. Натомість, знайшло підтвердження те, що від виконання своїх батьківських обов»язків ОСОБА_2 не ухиляється, вживає всіх заходів до виправлення своєї поведінки та повернення дітей в сім»ю.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що в судовому засіданні не встановлено, що втручання в сімейне життя малолітніх дітей буде відповідати їх інтересам, а розлучення з матір»ю та відсутність материнського піклування про дітей вплине на них позитивно як в теперішній час так і в майбутньому.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Підстави для застосування такого заходу відносно ОСОБА_2 відсутні.

Водночас, колегія суддів вважає за доцільне попередити ОСОБА_2 про необхідність покращення ставлення до виховання своїх малолітніх дітей шляхом зміни своєї попередньої поведінки та покласти на виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов"язків.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6.

Покласти на виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов"язків.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді