АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 53
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» - про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, доводи апелянта, вважає скаргу обґрунтованою, а оскаржуване рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 2011 року працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» «спеціалістом служби 8800» Г/О оператором, з 24.01.2013. спеціалістом з Fraud-моніторингу електронних операцій ГО/ведучий консультант.

Наказом від 17 вересня 2014 року його було звільнено з роботи за прогули по п. 4 ст. 40 КЗпП України через відсутність на роботі без поважних причин з 26.04.2014 до 08.08.2014. безперервно, а з 08.08.2014. до 17.08.2014. тривалий час.

Відмовляючи у позові про поновлення на роботі, райсуд виходив з того, що з 26 квітня 2014 року ОСОБА_2 не з'являвся на своєму робочому місці без поважних причин, свого табелювання не здійснював і свою роботу не виконував, твердження про створення йому адміністрацією умов недопущення до роботи - недовів.

Такий висновок не може вважатись обгрунтованим, оскільки він протирічить дійсним обставинам справи, доказам, що містяться в матеріалах справи, які суд залишив без з*ясування та оцінки в своєму рішенні.

Так, встановлено, що для ОСОБА_2 був затверджений новий Графік роботи 561 ковзний (опис графіка роботи співробітників за Графіком № 561 ковзний - 2 через 2 ніч (1 і 2 ніч робоча), час початку роботи 20:30 (початок табелювання до 21:30), обідня перерва 30 хвилин, час закінчення роботи 8:30. Специфічним для роботи такого працівника Банку є наявність доступу для його роботи в ПК «Промінь» для табелювання.

Наказом від 26 березня 2014 року позивачу було надано щорічну відпустку в період з 21 березня 2014 року по 23 квітня 2014 року. Наступна після закінчення відпустки зміна позивача- 26 квітня 2014 року. Згідно домовленості з його керівниками ОСОБА_3

та ОСОБА_4 після відпустки позивач повинен бути переведений у денну зміну, в зв*язку з чим для роботи в нічну зміну на його місце був прийнятий новий робітник ОСОБА_5

Між тим, 24 квітня 2014 року позивач виявив та звернувся з листом до керівництва, в якому повідомив, що після закінчення відпустки на його місце у денний графік роботи був прийнятий інший співробітник ОСОБА_6, він звернувся до безпосереднього керівника ОСОБА_4 з приводу та з'ясування чергової зміни, але отримав відповідь, що його зміна через два дні.

Як вбачається із матеріалів справи, починаючи з 26.04.2014., позивач, звернувшись з листом до Голови Правління Банку, в якому сповіщав про відсутність його прізвища у графіку та списку працівників відділу на квітень 2014р. відсутність доступу для його роботи в ПК «Промінь» для табелювання., про зайнятість його робочого місця,- просив вирішити питання щодо поновлення його законних прав відносно місця роботи та щодо його вимушених прогулів. Доведено, що даний лист був 29.04.14. отриманий відповідачем. Крім цього листа, у подальшому, позивач відправив на адресу Банку (з доказами про отримання) ще загальною кількістю 24 листа , пояснень, заяв, скаргу. Однак, Банк на його листи у встановленому законом порядку жодної відповіді не направив та упродовж тривалого часу спірну ситуацію не вирішував.

Більш того, після звернення позивача з позовом до Банку про стягнення зарплати,- 14 липня 2014 року ОСОБА_7 направив на адресу ОСОБА_2 лист з вимогою дати пояснення про причини відсутності на роботі з 26 квітня 2014 року (хоча такі пояснення ініціював сам позивач у зазначеному листі від 26.04.14.) та з пропозицією стати до роботи або розірвати трудовий договір. На даний лист 17.07.2014. позивач надав пояснення та згоду працювати, просив вказати робоче місце і розблокувати програмні комплекси для можливості працювати (підтверджено, що заява отримана Банком у цей же день).

Не дивлячись на це, 29 липня 2014 року ОСОБА_7, знову посилаючись на відсутність пояснень, повторно направив лист на адресу ОСОБА_2 з вимогою дати пояснення про причини відсутності на роботі з 26 квітня 2014 року.

Наведене дає підстави для висновку, що листи-вимоги Банку в частині ненадання пояснень причин відсутності позивача на роботі, є формальними, надуманими, голослівними та такими, що підтверджують висновок про небажання відповідача вирішити спір по суті при наявності доказів про прохання такого вирішення з боку самого позивача.

Разом з тим, встановлено, що зі згоди відповідача з 08 серпня 2014 року ОСОБА_2 вийшов на роботу згідно з установленим раніше графіком роботи №561. Однак, його багаточисленні заяви з цієї дати (а.с.39-64) свідчать про неможливість виконувати роботу в зв*язку з відсутністю відповідних доступів та статусу у ПриватПерсоналі «Отсутствует» . Його зарплатна картка була заблокована, в зв*язку з чим 07.09.14. він звертався із письмовою скаргою.

Із вказаних документів вбачається, що ОСОБА_2 не був допущений до роботи з серпня 2014 року без будь-яких законних підстав, про що неодноразово повідомляв адміністрацію ПАТ КБ «ПриватБанк», але остання ігнорувала його звернення та не надала на них ніяких відповідей, що свідчить про її недобросовісність в трудових правовідносинах.

За встановлених обставин, не можуть вважатись належними доказами та братись до уваги акти та доповідні працівників Банку про відсутність позивача на робочому місці.

З врахуванням всього встановленого, причини, з яких позивач не працював до 08.08.14. та після цієї дати до 17.08.2014. не можуть визнаватись неповажними.

Крім того, зважаючи на умови трудового договору, що укладався між сторонами, щодо виконання трудових обов*язків позивачем згідно Договору, Статуту Банку, внутрішніх документів Банку та діючого законодавства, а також враховуючи, що внутрішніми документами, зокрема, Бібліотекою управлінських рішень, передбачено прийняття рішень щодо звільнення працівників тільки у випадках, коли раніше зверталась увага співробітників на порушення або застосовувалось дисциплінарне стягнення, - є підстави для висновку, що ОСОБА_7, застосовуючи до позивача таке стягнення як звільнення, діяв у порушення правил, передбачених внутрішніми документами, оскільки доказів про наявність у позивача інших порушень та стягнень за відпрацьований час, - не надано.

Згідно правил п.4ч.1 ст.40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником у випадку прогулу без поважних причин.

Матеріалами справи встановлено, що законних підстав для звільнення позивача за даною нормою закону, зокрема, з підстав відсутності поважних причин прогулу, - не малось.

Зважаючи на те, що рішення Жовтневого суду від 06.08.14., на яке посилався райсуд, ухвалювалось згідно вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі, не можна погодитись з висновками райсуду про застосування ст. 61 ЦПК України до даної справи, оскільки предметом розгляду у попередній справі не були та не з*ясовувались обставини, передбачені п.4 ст.40 КЗпПУ, щодо поважності чи неповажності причин прогулу.

З врахуванням усього встановленого, рішення суду 1-ї інстанції є незаконним, підлягає скасуванню та на підставі ст.40п.4, 235 КЗпПУ новим рішенням позивач повинен бути поновлений на попередній роботі та посаді із стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення- 17.09.2014. по день ухвалення даного рішення в сумі 74 079грн. При цьому враховуються повні відпрацьовані позивачем місяці до звільнення, якими є лютий та березень 2014р., у яких, згідно довідки Банку (а.с.247) середньомісячна зарплата становить 6124,70грн., кількість відпрацьованих днів за кожний із цих м-ців: 11+10=21, середньоденна зарплата= 583,30грн. З врахуванням робочого графіку позивача- ковзний - 2 через 2 ніч (1 і 2 ніч робоча) усього відпрацьованих днів 127. Невиплачена зарплата становить 74 079грн.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПКУ з Банка на користь держави підлягає також стягненню судовий збір в сумі 740,79грн.

На підставі вимог ст.235 КЗпПУ, 367 ЦПК рішення в частині поновлення на роботі та стягнення зарплати за місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 307, 309п.1,3,4 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2014 року скасувати.

Поновити ОСОБА_2 на роботі в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_7 «ПриватБанк» на посаді спеціаліста з Fraud-моніторингу електронних операцій ГО/ведучий консультант.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_7 «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.09.2014 року по 04.06.2015 року в сумі 74 079 грн. (сімдесят чотири тисячі сімдесят девять гривень).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_7 «ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в сумі 740, 79 грн.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 6124, 70 грн.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_8