Провадження № 2/369/482/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів та визнання права власності на автомобілі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів та визнання права власності на автомобілі.

02 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій зважаючи на те, що відповідач має намір відчужити спірне майно, просив накласти арешт на автомобіль марки HONDA ACCORD (держаний номер НОМЕР_1, кузов №JHMCM 56596С414594, №JHMCM 56596С414594М) зареєстрований Києво-Святошинським РЕВ ДАІ 05.03.2011 року за відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, надане позивачем оголошення з мережі Інтернет на підтвердження наміру позивача відчужити спірний автомобіль не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки відомості, які в ньому містяться складені станом на 15.10.2014 року.

Враховуючи те, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, зважаючи на те, що позивач на надав доказів, тих обставин, які б свідчили, що на момент розгляду вказаної заяви автомобіль належить відповідачу, чи знаходяться у нього або в інших осіб, з метою уникнення можливого порушення прав інших осіб, суд вважає, що підстави, які могли б слугувати застосуванню заходів забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів та визнання права власності на автомобілі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Нікушин