Справа №: 272/234/15-ц
Провадження № 2-о/272/16/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

з участю заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,суд,-

встановив:

Заявники звернулись до суду з заявою, в якій зазначили, що перебувають в шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, 21 серпня 2008 року за актовим записом № 1346. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через різницю в характерах, різні погляди на шлюб та сім'ю виникають постійні суперечки, які негативно впливають на психологічний стан дитини, в результаті чого між ними втрачено почуття взаємодовіри та поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. За таких обставин вважають, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може.

Заявники в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши наведеними в ній обставинами.

Заслухавши пояснення заявників та дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо,а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права.

Заявники уклали письмовий договір про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини.

Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Заявник ОСОБА_1 в заяві просила присвоїти їй прізвище,яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст.113 СК України, заявнику ОСОБА_1 присвоїти прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.104,105,109,110,112,113 СК України, ст.ст.209, 212-215 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 21 серпня 2008 року за актовим записом № 1346.

ОСОБА_1 залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розірвано - ОСОБА_1.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на виховання батьку, визначивши її місце проживання разом з ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. І. Брагін