Провадження № 2/742/201/15
Єдиний унікальний № 742/230/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Білокур В.І.,

при секретарі Сірій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07 серпня 1993 року між ними був зареєстрований шлюб виконкомом Білорічицької с/Ради народних депутатів Прилуцького району, Чернігівської області. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісності характерів. Спільне подружнє життя припинено з червня 2014 року на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими і суперечать інтересам позивачки, тому вона і просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 30 січня 2015 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на два місяці.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що примирення з відповідачем не відбулося за строк наданий судом для примирення, відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований виконкомом Білорічицької с/Ради народних депутатів Прилуцького району Чернігівської області 07 серпня 1993 року, про що складено відповідний запис за № 12 (а. с. 4).

У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що за час наданого судом строку для примирення сторони не примирилися та те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити "ОСОБА_1".

На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 10,11, 60, 208, 209, 212-215, 218, ч. 8 ст. 235, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований виконкомом Білорічицької с/Ради народних депутатів Прилуцького району Чернігівської області 07 серпня 1993 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 12.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Шлюб вважати припиненим в день набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Білокур