Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, який у подальшому уточнив, посилаючись на те, що 09 грудня 1997 року ОСОБА_3 позичила у нього 11 000 доларів США, що було еквівалентно 132 000 грн, у той же день вона ще позичила в нього 4 000 доларів США, що було еквівалентно 48 000 грн. На підтвердження укладання договорів позики відповідачка написала розписки, в яких зобов'язалась повернути борг до 23 березня 1998 року. ОСОБА_3 частково погасила борг: по розписці на 11 000 доларів США - 1 000 доларів США, по розписці на 4 000 доларів США - 1 700 доларів США. У зв'язку із важким фінансовим становищем відповідачки, сторони дійшли згоди змінити умови укладеного між ними договору позики, а саме одну із суттєвих умов - термін повернення коштів. 24 липня 2012 року відповідачка надала позивачу нову розписку, за якою підтвердила факт отримання в позику 11 000 доларів США під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, але нових грошових коштів в борг ОСОБА_3 він не надавав. Сума боргу становить 8 300 доларів США, що еквівалентно 99 600 грн без зазначення строку його повернення. Однак відповідачка борг не повернула, на його претензію про повернення грошей не відповіла. Посилаючись на вказані обставини та на ст. ст. 533, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг в сумі 99 000 грн, 3 % річних від суми боргу в розмірі 2 968 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2013 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики у розмірі 66 341 грн 90 коп., 3 % річних за один рік у розмірі 1 990 грн 26 коп. Вирішено питання про поділ судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2013 року у частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказані судові рішення щодо розгляду вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 змінено в частині норми права на підставі якої вирішено спір.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 3 962 грн 31 коп. безпідставно стягнутих з ОСОБА_3 за скасованим судовим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович