Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2015 Справа №607/3542/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського» про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського» про визнання недійсною типової угоди про підготовку фахівців з вищою освітою № 64 від 01 вересня 2007 року, укладеної між відповідачем та її дочкою ОСОБА_3. Зазначає, що про укладення зазначеної угоди їй нічого не було відомо. Примірник угоди ні їй, ні її дочці не вручався, підпис ОСОБА_3 на цій угоді не є схожим на підпис її дочки. Крім цього, на час укладення угоди ОСОБА_3 була неповнолітньою, а вона, ОСОБА_1, згоди на її укладення не надавала.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав із викладених у позовній заяві обставин та просив задовольнити з тих підстав, що спірний правочин ОСОБА_3 не підписувала, на час його укладення була неповнолітньою, а ОСОБА_1 згоди на його укладення не давала, в подальшому його не схвалювала, оскільки дізналася про його існування лише 27 лютого 2015 року. Крім цього, зі сторони Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського угода не підписана ректором. Тому просить визнати її недійсною.

Представник відповідача Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського» Сагайдак В.В. у судовому засіданні позову не визнав, зіславшись на мотиви, викладені в письмових запереченнях. Крім цього, пояснив, що угода про підготовку фахівців з вищою освітою № 64 від 01 вересня 2007 року підписана першим проректором Марценюком В.П., на якого тимчасово, в тому числі на період укладення угоди, покладено виконання обов'язків ректора. Також вважає, що ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі. З цих підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як слідує з типової угоди про підготовку фахівців з вищою освітою № 64 від 01 вересня 2007 року, вона укладена між Тернопільським державним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського та студентом ОСОБА_3, та містить перелік обов'язків сторін, порядок внесення змін та доповнень до цієї угоди, припинення її дії за згодою сторін та вирішення спірних питань у судовому порядку.

Зокрема, умовами угоди передбачено ряд обов'язків університету - забезпечити студентові якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; місце працевлаштування після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації, а також обов'язки ОСОБА_3 - оволодіти теоретичними знаннями та практичними навичками, що передбачені вимогами відповідних кваліфікаційних характеристик фахівця і його майбутньої професійної діяльності за спеціальністю; прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати вартість навчання в установленому порядку.

Виходячи зі змісту зазначеної угоди, вона не створює жодних прав та обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін договору.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом не встановлено, що внаслідок укладення спірної угоди порушені будь-які права позивача ОСОБА_1, оскільки ця угода жодних прав, обов'язків чи наслідків для ОСОБА_1 не створює.

Позивач ОСОБА_1 не є стороною спірного договору та не діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 як законний представник.

Суд звертає увагу на те, що як на одну з підстав визнання угоди недійсною позивач у позовній заяві посилалась на те, що вона як законний представник ОСОБА_3 не давала згоди на укладення угоди при тому, що ОСОБА_3 була неповнолітньою. Однак, на час подачі цього позовуОСОБА_3 досягла повноліття і володіє повною цивільною і цивільною процесуальною дієздатністю. Разом із тим, з приводу порушення будь-яких її прав унаслідок укладення угоди про підготовку фахівців з вищою освітою № 64 від 01 вересня 2007 року ОСОБА_3 до суду не зверталася.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи положення ст. ст. 15, 16 ЦК України, суд приходить до переконання про безпідставність вимог ОСОБА_1, а тому в задоволенні її позову слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського» про визнання правочину недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя