Справа № 139/182/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

при секретарі Мельник А.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мурованокуриловецької селищної ради Давидова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Мурованокуриловецької селищної ради, третя особа Реєстраційна служба Мурованокуриловецького районного управління юстиції, про визнання права власності на житлове приміщення (квартиру), -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання права власності на житлове приміщення (квартиру). Свої вимоги мотивувала тим, що 21 жовтня 1997 року Мурованокуриловецьким комбінатом комунальних підприємств було видано свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на двох осіб, а саме на її чоловіка ОСОБА_5 та неї, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік, ОСОБА_5, помер і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вона набула права власності на ? частини квартири та стала єдиним власником на 100% квартири АДРЕСА_1. На даний час нею втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житло, а тому вона опублікувала в пресі оголошення про недійсність загубленого свідоцтва про право власності на дану квартиру. Отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона не може, так як не існує установи, яка видала оригінал свідоцтва про право власності. Тому, просить визнати за нею право власності на житлове приміщення (квартиру) АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Позовні вимоги уточнила, просила визнати за її довірителькою ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що рішенням №901 від 11.12.2014 року АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав. Проти його задоволення не заперечив. Суду пояснив, що Мурованокуриловецька селищна рада не може видати дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, видане Мурованокуриловецьким комбінатом комунальних підприємств, який ліквідований, оскільки не є його правонаступником.

Представник третьої особи - реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції Пушкар О.М. в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. (а.с.29). 19.03.2015 року подала суду письмові пояснення в яких зазначила, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на це майно органу державної реєстрації прав необхідно подати в тому числі завірену в установленому порядку органом, що видав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що 21 жовтня 1997 року органом приватизації при Мурованокуриловецькому комбінаті комунальних підприємств ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 10) і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1, позивач набула права власності на належну йому ? частину квартири (а.с.12).

У технічному паспорті на квартиру, виданому за матеріалами інвентаризаційної справи (а.с.13) позивач зазначена як власник квартири.

З рішення Мурованокуриловецької селищної ради №901 від 11.12.2014 року та довідки №944 від 24.03.2015 року вбачається, що АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1, а житловому будинку НОМЕР_2 був присвоєний НОМЕР_3.

Таким чином, з наданих документів вбачається, що позивач ОСОБА_4 є єдиним власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» № 45 від 26.09.2013 року вбачається, що свідоцтво про право власності на житло, видане органом приватизації при районному комбінаті комунальних підприємств 21 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_5 і ОСОБА_4 було втрачено (а.с. 8).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб №17768922 від 12.12.2013 року Мурованокуриловецький комбінат комунальних підприємств ліквідовано (а.с.17). Його правонаступники відсутні. 24.02.2015 року Мурованокуриловецькою селищною радою Вінницької області позивачу відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру виданого Мурованокуриловецьким комбінатом комунальних підприємств, що ліквідований, оскільки селищна рада не є його правонаступником (а.с. 16).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до загальних положень цивільного права, позови про визнання права власності заявляються як у випадку спірності правовідносин сторін із приводу майна, які є відносними, так і внаслідок реалізації абсолютних прав на спірне майно. Тобто, позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли інші особи не визнають належності йому цього майна або коли унеможливлюється реалізація позивачем свого права власності.

Таким чином, у випадку, коли підставою для подання позову про визнання права виступає відсутність правовстановлюючих документів на майно, таке право можна буде вважати остаточно захищеним з моменту видачі відповідних правовстановлюючих документів спеціально уповноваженими органами.

Втрата ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на квартиру підтверджується опублікуванням оголошення в пресі та відмовою Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області у видачі дубліката.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що у випадках, коли вимога про визнання права власності є передумовою для досягнення позивачем кінцевої мети позову, а саме, отримання офіційного підтвердження свого права відповідними правовстановлюючими документами, у її зверненні з заявою про поновлення свого права та видачі дубліката свідоцтва про право власності Мурованокуриловецькою селищною радою було відмовлено, і, за обставин які склалися, цю відмову не можна визнати безпідставною, а тому звернення до суду з даним позовом є єдино вірним та можливим для неї способом вирішення питання щодо поновлення свого права, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов про визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 підлягає задоволенню на підставі ст. 392 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житлове приміщення (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з 3-х житлових кімнат, житловою площею - 34,96 кв.м., коридора, кухні, комори, загальною площею - 47,18 кв.м., частини сходової клітки.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 30.03.2015 року.

Суддя: