АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8991/15 Справа № 202/1671/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Колодяжної Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року, посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи та доводи скарги, вважає рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору від 07.09.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00% на рік з кінцевим терміном повернення 04.09.2009 року.

Зобовязання за даним договором було забезпечено договором поруки від 20.10.2010 року, укладеним з ПАТ «Акцент-Банк» в межах суми 10 000,00 грн..

ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 22.10.2013 року виникла заборгованість у розмірі 92405,72 грн., яка складається з: 13848,11 грн. заборгованість за кредитом, 12591,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5175 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 60788,99 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відмовляючи Банку у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України - сплив.

Однак, з таким висновками суду погодитися не можна.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, підставою для застосування строку позовної давності є заява сторони під час розгляду справи.

Між тим, в матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строків позовної давності, хоча останный знав про розгляд справи (а.с 52), однак до суду не зявлявсь, заяву про застосуваня строку позовної давності не надав, а тому суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 257 ЦК України та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

В силу ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 як позичальник, свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача.

Право кредитора, в даному випадку вимагати від боржника повернення кредиту, передбачене ст.1050 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно вимог ст. 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

А тому підлягають задоволенню вимоги про солідарне стягнення з ПАТ «Акцент-банк» та ОСОБА_2 - 10 000,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Стосовно заборгованості відповідача в частині пені в розмірі 60 788,99 грн., -враховуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України, яка передбачає зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо вона значно перевищує розмір збитків і є неспівмірною стосовно заборгованості за кредитом, апеляційний суд вважає за можливе зменшити її розмір до 10 000, 00 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь Банку за мінусом стягнутої солідарно суми - 10 000,00 грн. становить 31 616, 73 грн.,

До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Витрати, що пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи відсутні докази про надання правової допомоги ПАТ КБ «ПриватБанк» з необхідними розрахунками часу адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, тому підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що по даній справі судовий збір в частині ОСОБА_2 становить 487,20 грн., в частині ПАТ «Акцент-Банк» - 1218 грн., позивач сплатив за подання позову 924,06 грн., - апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 462,03 грн. з кожного, а частину судового збору, що залишилась стягнути з відповідачів на користь держави.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені в результаті невірного застосування матеріального закону, а тому, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив незаконне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, є підстави для скасування судового рішення з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. 307, п. 1- 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 - про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 10 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № MKI0SE00000348 від 07.09.2006 року, яка складається з: 13 848,11 грн. заборгованість за кредитом; 12 593, 62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 000,00 грн. пеня за несвоєчасне виконання обовязків за договором, 5 175, 00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

За мінусом стягнутої солідарно суми - 10 000, 00 грн.., -

-стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» загальну суму заборгованості в розмірі - 31 616,73 грн..

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір: з ОСОБА_2 462,03 грн. та з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - 462,03 грн..

Стягнути на користь користь держави судовий збір: з ОСОБА_2 25,17 грн. та з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - 755,97 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Колодяжна

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3