Провадження №2/761/553/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 березня 2015 року м.Київ
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Гриньковської Н.Ю.,
при секретарі Савенко О.І.
за участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1
від органу опіки та піклування - Дрига Н.І.
від ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Шевченківська районна в м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні, -
До Шевченківського районного суду м.Києва в інтересах ОСОБА_6 звернувся адвокат ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій поставлено питання про зобов'язання відповідача ОСОБА_7 не чинити позивачу перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також, встановити позивачу порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, сторони є громадянами Республіки Білорусь, проте відповідач постійно проживає у м.Києві. Рішенням суду Фрунзенського району м.Мінська Республіки Білорусь від 02.04.2010 р. шлюб між сторонами було розірвано та визначено місце проживання дітей таким чином, що старший син ОСОБА_10 має проживати з батьком, а молодший син ОСОБА_8 - з матір'ю. Між тим, незважаючи на рівність прав обох батьків у вихованні дітей, відповідач з часу розірвання шлюбу перешкоджає позивачеві у спілкуванні з сином, навіть попри затверджену судом мирову угоду від 23.08.2012 р., якою обумовлено порядок спілкування батька з сином. Посилаючись на те, що відповідач не бажає в добровільному порядку вирішити питання участі позивача у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_8, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та усунення перешкод у вихованні дитини. При цьому, позивач просив встановити наступний порядок своєї участі та спілкування з малолітнім сином: кожного парного року - на весь час щорічних осінніх канікул; кожного парного року - на весь час першої половини щорічних зимових шкільних канікул; кожного непарного року - на весь час другої половини щорічних зимових шкільних канікул; кожного непарного року - на весь час щорічних весняних канікул; під час літніх канікул - один календарний місяць з 01 по 30 липня; не менше 10 хвилин безперешкодного спілкування телефоном щодня; не менше 2-х годин у випадку знаходження позивача в місцевості за місцем проживання сина.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що неодноразові звернення до Служби у справах дітей за місцем проживання відповідачки з сином, а також роз'яснення прав та обов'язків батьків, не надали позитивного результату, оскільки відповідач продовжує свідомо перешкоджати позивачеві навіть у спілкуванні з сином, налаштовує дитину проти батька, чим порушує не тільки права позивача, а і права дитини на безперешкодне спілкування з батьком.
Представник третіх осіб - батьків позивача, підтримав позовні вимоги та зазначив, що протягом тривалого часу позивач виказує свій намір приймати участь у вихованні дитини, а відповідач йому в цьому намірі перешкоджає, як перешкоджає і діду та бабі з боку батька у спілкуванні з онуком.
Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації підтримав позовні вимоги та надав свій висновок щодо можливого визначення зустрічей батька та сина без присутності матері.
Відповідач в судове засідання не прибула, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, поважних причин неприбуття суду не повідомила.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За викладених підстав, а також враховуючи згоду сторони позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.
Заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2; рішенням судді Фрунзенського району м.Мінська від 02.04.2010 р., що набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, місце проживання неповнолітнього ОСОБА_8 визначено разом з матір'ю ОСОБА_7.
Станом на час розгляду справи позивач ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2; та проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.67).
Відповідач ОСОБА_7 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 зареєстрована та проживає у м.Києві за адресою: АДРЕСА_1.
Також, матеріалами справи підтверджується, що у питанні участі батька у вихованні сина сторони згоди не дійшли, та намагалися врегулювати спір в судовому порядку. Зокрема, ухвалою Фрунзенського районного суду м.Мінська Республіки Білорусь було затверджено мирову угоду між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, за умовами якої встановлено наступний порядок спілкування батька, діда та баби з малолітнім ОСОБА_8: з 25.08 по 31.08.2012 р. в м.Києві в присутності матері за місцем проживання в м.Києві з правом відвідання дитячих розважальних закладів за домовленістю з матір'ю ОСОБА_7; в період щорічних осінніх канікул - за місцем проживання батька у м.Пінську Республіки Білорусь; в період зимових канікул непарного року першу половину з матір'ю, а другу - з батьком; в період зимових канікул парного року першу половину з батьком, а другу - з матір'ю; в період літніх канікул дитини - по місцю проживання батька в м.Пінськ Республіки Білорусь з правом виїзду за межі Республіки Білорусь протягом 30 днів з 01 по 30 липня; безперешкодне спілкування телефоном тривалістю 10 хвилин на день у випадку знаходження батька за місцем проживання дитини.
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 - мати дитини перешкоджає позивачу ОСОБА_6 - батьку дитини приймати участь у вихованні сина, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, й зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні з пояснень представника органу опіки та піклування щодо неодноразового проведення бесід з відповідачем стосовно участі у вихованні дитини батьком, які не призвели до вирішення конфліктної ситуації, з висновку Шевченківської районної в м. Києві держадміністрації №109/02/40-8595 від 16.12.2014 р.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст.142 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.
Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Враховуючи зазначені вимоги закону, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, в першу чергу, піклуючись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Як вбачається з висновку Шевченківської районної в м. Києві держадміністрації №109/02/40-8595 про визначення способів участі ОСОБА_6 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, питання щодо участі позивача у спілкуванні з дитиною було розглянуте на засіданні комісії по захисту прав дитини, досліджено умови проживання дитини по місцю проживання матері (відповідача у справі), та встановлено створення належних умов для виховання та розвитку малолітнього. Зазначено, що працівниками Служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди з гр.ОСОБА_7 на предмет врегулювання питання участі у вихованні дитини батька та дідуся з бабусею, які проживають нарізно від дитини. Приймаючи до уваги наявний акт обстеження місця проживання батька ОСОБА_6, яким також встановлено створення належних умов для виховання та розвитку дитини, з урахуванням приписів ч.2 ст.16 Закону України «Про охорону дитинства», орган опіки та піклування дійшов висновку, що правильним буде встановити судом порядок зустрічей батька з сином без участі матері таким чином: кожного парного року - на весь час щорічних осінніх канікул; кожного парного року - на весь час першої половини щорічних зимових шкільних канікул; кожного непарного року - на весь час другої половини щорічних зимових шкільних канікул; кожного непарного року - на весь час щорічних весняних канікул; під час літніх канікул - один календарний місяць з 01 по 30 липня.
Згідно ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають значення.
Згідно ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Із системного тлумачення вказаних статтей Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини.
Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними права батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
За таких обставин, в ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку органу опіки та піклування й погоджується з визначеним способом участі батька у спілкуванні з сином, оскільки такий спосіб забезпечить рівність батьків у здійсненні своїх прав та обов'язків, забезпечить надання неповнолітній дитині таких умов, що сприятимуть набуттю дитиною належного розвитку та виховання, тобто запропонований органом опіки та піклування спосіб участі батька у спілкуванні з сином повністю відповідає інтересам дитини. Разом з тим, приймаючи до уваги віддаленість проживання позивача та дитини, а також відсутність протягом тривалого часу (з часу розірвання шлюбу між сторонами) можливостей батька спілкуватися з сином, що безумовно вплинуло на порушення тісних природних стосунків, суд вважає обґрунтованою вимогу про закріплення в судовому рішенні можливості безперешкодного спілкування позивача з сином щодня тривалістю не менше 10 хвилин за допомогою телефонного зв'язку.
Отже, оцінюючи з'ясовані обставини справи, які перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в зазначеному вище обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.141, 157, 159 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Шевченківська районна в м.Києві державна адміністрація, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні - задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_7 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у вихованні і спілкуванні з його сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження.
Визначити способи участі батька ОСОБА_6 у вихованні та спілкуванні з його сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, без присутності матері ОСОБА_7 таким чином:
- кожного парного року - на весь час щорічних осінніх шкільних канікул;
- кожного парного року - на весь час першої половини щорічних зимових шкільних канукул;
- кожного непарного року - на весь час другої половини щорічних зимових шкільних канукул;
- кожного непарного року - на весь час щорічних весняних шкільних канікул;
- під час щорічних літніх шкільних канікул в період з 01 по 30 липня;
- безперешкодне спілкування засобами телефонного зв'язку щодня тривалістю не менше 10 хвилин.
В задоволенні інших вимог позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя