Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/1604/15 Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ТОВ ІН-ТАЙМ" про відшкодування шкоди.

В позові зазначено, що 03.05.2014 року між ним та ТОВ "ІН-ТАЙМ" було укладено разовий договір про надання послуг з перевезення вантажу, про що свідчить декларація про прийняття вантажу №. За цим договором перевізник прийняв на себе обов'язки щодо перевезення та доставки вантажу (мотоциклу) за умовою післяплати, оголошеною оціночною вартістю вантажу 45000 грн. з пункту навантаження - м.Біла церква до пункту розвантаження - м. Свердловськ, одержувач ОСОБА_4 За послугою "Пост Сервіс" відповідач взяв на себе обов'язок передати вантаж після його оплати та гроші перерахувати відправнику. Однак, вантаж у пункті розвантаження виданий був без попередньої оплати ОСОБА_4 Гроші за мотоцикл позивач не отримав. Вказана послуга була відмінена ОСОБА_5, але позивач йому будь яких повноважень на це не надавав. Тому позивач просить стягнути з відповідача вартість мотоцикла 45000 гри., оплату юридичних послуг в розмірі 4000 грн. та 540 грн. судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "ІН-Тайм" на користь ОСОБА_3, 45000 грн. матеріальної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ "ІН-Тайм" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з"явився, від його представника ОСОБА_6 надійшло клопотання в якому він просить розглядати справу без позивача та без представника позивача, позовні вимоги підтримують. Виходячи з викладеного та у відповідності до вимог ст. 305 ЦПК України, колегія суддів не вбачає поважності причин неявки ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6 в судове засідання, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення 45000 грн. матеріальної шкоди, районний суд виходив з того, що 03.05.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ " Ін-Тайм" було укладено разовий договір про надання послуг з перевезення вантажу, відповідно якого ТОВ "Ін-Тайм" взяло на себе зобов'язання щодо перевезення вантажу (мотоциклу) за умовою післяплати, оголошеною оціночною вартістю вантажу 45000 грн. з пункту навантаження - м.Біла церква до пункту розвантаження - м. Свердловськ, одержувач ОСОБА_4 За послугою "Пост Сервіс" відповідач взяв на себе обов'язок передати вантаж після його оплати та гроші перерахувати відправнику. Однак, вантаж у пункті розвантаження виданий був без попередньої оплати ОСОБА_4, гроші за мотоцикл позивач не отримав.

За ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 2 ст. 909 ЦК України, договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 встановлено правила укладення договорів, якими також передбачено ствердження договору підписом та печаткою.

Як встановлено судом першої інстанції, предметом спору є стягнення заборгованості за надані послуги за договором.

Судом встановлено, що разовий договір про надання послуг з перевезення вантажу № від 03.05.2014 року, на який посилається позивач, не підписаний посадовою особою відповідача, уповноваженою на це установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, що є порушенням чинного законодавства, договір не містить печатку ТОВ " Ін-Тайм" з кодом ЄДРПОУ, а також інші дані, що договір укладався з ТОВ " Ін- Тайм".

В договорі в розділі " ПЕРЕВІЗНИК" міститься запис "ЧП", без конкретизації суб"єкта господарювання ( а.с. 5).

Організаційно-правова форма підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін-Тайм", скорочено ТОВ "ІН-ТАЙМ", що підтверджується уставними документами ( а.с. 38-43).

В зазначеному договорі в розділі " ВАНТАЖ ПРИЙНЯВ ПЕРЕВІЗНИК" взагалі відсутні дані будь-якого суб"єкта господарювання, а саме, прізвище з ініціалами, код ЄДРПОУ, підпис, печатка, тощо. В договорі також відсутній підпис Одержувача ОСОБА_4 про отримання вантажу.

Отже, даний договір не може бути підтвердженням договірних відносин між ТОВ " Ін-Тайм" та позивачем ОСОБА_3

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ " Ін-тайм" взяло на себе зобов"язання перерахувати грошові кошти в розмірі 45 000, 00 грн позивачу, посилаючись на те, що на сайті компанії "Ін-Тайм", який є в загальнодоступному доступі міститься інформація про те, що за послугою "Пост-Сервіс" компанія виступає гарантом оплати вантажу отримувачем ТОВ "Ін-Тайм" гарантує повернення необхідної суми на банківський рахунок відправника.

Натомість, судом не взято до уваги, що відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов"язання вчиняється у письмовій формі, якщо правочин щодо забезпечення виконання зобов"язання, вчинений із недодержанням письмової форми, він є нікчемним.

Позивач не надав жодного договору про забезпечення виконання зобов"язання, вчиненого у письмовій формі відповідно до вимог ст. 207 ЦК України.

Суд першої інстанції також прийшов до висновку, що ТОВ " Ін-Тайм" відмінив після оплату за разовим договором № 7 на підставі заяви ОСОБА_7 При цьому суд взяв до уваги копію заяви ОСОБА_7, яку нібито остання надала ТОВ "Ін-тайм", проте, на даній заяві відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що дану заяву взагалі було надано та отримано ТОВ " Ін-Тайм" ( а.с. 6).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір за загальними правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печаткою, якщо договір вчиняє юридична особа.

Відповідно ст. ст. 57, 60 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дана неправильна юридична оцінка обставинам справи, разовий договір перевезення вантажу № від 03.05.2014 року не є підтвердженням договірних відносин між ТОВ " Ін-тайм" та позивачем ОСОБА_3, тому у суду першої інстанції не було законних підстав про стягнення з відповідача вартості мотоцикла в розмірі 45 000 грн. за порушення умов цього договору відповідачем..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 450 грн. слід покласти на позивача.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є переконливими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 45000 грн. та судового збору в розмірі 450 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні в позові та в стягненні судових витрат.

Рішення суду, яким відмовлено в решті позовних вимог слід залишити без мін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2014 року у цій справі в частині задоволення позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" про стягнення 45 000.00 грн. матеріальної шкоди та судових витрат в розмірі 450 грн. скасувати. В цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту. В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН-ТАЙМ" про стягнення 45 000.00 грн. матеріальної шкоди та судових витрат в розмірі 450 грн. - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: