Справа № 588/464/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2015 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., при секретарі Доля Н.В., з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Семереньківської сільської ради про визнання права на закінчення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Семереньківської сільської ради про визнання права на закінчення приватизації земельної ділянки в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Степанівка Сумського району Сумської області померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті померла склала заповіт на ім'я позивача. Позивач прийняла спадщину та 20.02.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус відмовив, посилаючись на відсутність державного акту на вказану земельну ділянку, який померла за життя не отримала. В інший спосіб позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку, тому звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право на закінчення приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Семереньківської сільської ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду письмову заяву, де просить справу слухати у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.26).

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Згідно зі свідоцтвом про смерть встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Степанівка Сумського району Сумської області (а.с.9), яка за життя 10.01.1999 року скала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно з довідкою виконкому Семереньківської сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 за рішенням Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області 15 сесії ХХІ скликання від 12.07.1993 року передано в приватну власність земельну ділянку розміром 0,46 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Листом відділу Держземагенства у Тростянецькому районі встановлено, що у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.12).

Як вбачається, позивач після смерті матері ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, та розташований на приватизованій земельній ділянці згідно рішення Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області 15 сесії ХХІ скликання від 12.07.1993 року (а.с.13), про що були внесені відомості до Спадкового реєстру (а.с.14). Відомості про належність ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_1 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15).

Нотаріус роз'яснив позивачу її право вирішити питання щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у судовому порядку, оскільки відсутній державний акт на земельну ділянку (а.с.16).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР 1963 р., яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу).

Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері (ст..ст.534, 548,549, 560 ЦК УРСР ), отримала на спадкове нерухоме майно свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Оскільки судом встановлено те, що на вищевказану земельну ділянку відсутній правовстановлюючий документ, такий як державний акт на право власності на землю, оскільки не видався ОСОБА_4 за її життя, то позивач, яка успадкувала право на нерухоме майно своєї матері, що розташоване на вищевказаній земельній ділянці, набуває право на закінчення приватизації цієї земельної ділянки та отримання на її ім'я правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті цього визнання не знайдено.

За таких обставин суд вважає, що позивач довела свої позовні вимоги у повному обсязі, які підлягають задоволенню. Судові витрати необхідно залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задоволено повністю

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на закінчення приватизації та отримання на її ім'я правовстановлюючого документу на приватизовану земельну ділянку загальним розміром 0,46 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Сумської області та яка передана колишньому власнику ОСОБА_4 в приватну власність згідно рішення Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області 15 сесії ХХІ скликання від 12.07.1993 року, але при житті Державний акт не отриманий - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Степанівка Сумського району Сумської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Линник