Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/9806/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 27 червня 2014 року ОСОБА_2 отримала від нього в борг грошові кошти у розмірі 3 000,00 евро. Відповідачка власноруч написала розписку, відповідно до якої зобов'язалася повернути кошти до 27 вересня 2014 року. Окрім того, 26 листопада 2014 року ОСОБА_2 додатково отримала від нього 3 525,00 евро строком на шість місяців, тобто до 26 травня 2015 року. Разом з тим, у встановлений договором строк, відповідачка позичені кошти не повернула, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав. Тому просив суд стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 6 525,00 евро, що є еквівалентом 161 428, 50 грн згідно з офіційним курсом НБУ, а також стягнути судові витрати.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При розгляді справи судом встановлено, що 27 червня 2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг грошові кошти у розмірі 3 000,00 евро.

ОСОБА_2 власноруч написала розписку, відповідно до якої зобов'язалася повернути кошти до 27 вересня 2014 року.

Окрім того, 26 листопада 2014 року ОСОБА_2 додатково отримала від ОСОБА_1 кошти у сумі 3 525,00 евро строком на шість місяців, тобто до 26 травня 2015 року, що підтверджується розпискою від 26 листопада 2014 року.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається

Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що позивач виконав свої договірні зобов'язання перед ОСОБА_2 у повному обсязі, передавши останньому грошові кошти в сумі, визначеній договорами позики.

Однак, у встановлений договором строк, ОСОБА_2 не повернула позивачу борг, тим самим порушивши умови надання позики.

Як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу 6 525,00 евро, що за офіційним курсом НБУ станом на 03.09.2015 року становить (за 1 евро 24,74 грн.) еквівалентно 161 428, 50 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують укладення договору позики та неналежне виконання відповідачем умов договору. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 615,29 грн, що підтверджується квитанцією №8695 від 11 вересня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 526,536, 610 ЦК України та ст.ст.88, 208, 213-215, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3/22, кв. 120 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, - суму боргу в розмірі 6 525,00 евро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 161 428 грн 50 коп (сто шістдесят одна тисяча чотириста двадцять вісім грн. пятдесят коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 615 грн. 29 коп (одна тисяча шістсот пятнадцять грн. двадцять дев`ять коп).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Нікушин