УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,Касьяна О.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про примусове виконання обов'язку в натурі, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» конвертувати (переоформити) його вклад у сумі 188 747 грн 43 коп., що існувала станом на дату його звернення - 29 січня 2014 року, у долар США за комерційним курсом банку, що діяв на момент його звернення, та зобов'язати відповідача з цього часу нараховувати відсотки на суму вкладу за період з 29 січня 2014 року по дату закінчення договору 16 жовтня 2014 року.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 16 жовтня 2013 року між ним та відповідачем було укладеного договір, за яким він передав банку кошти у сумі 170 тис. грн для розміщення на депозитному вкладі, строком на 366 днів по 16 жовтня 2014 року включно із нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 18 % річних та мультивалютною властивістю, що дозволяє йому переоформити свій чинний вклад на депозит в іншій валюті.

29 січня 2014 року він звернувся до банку із заявою про конвертацію валюти вкладу за договором із гривні на долар США, однак цієї операції відповідач не здійснив, що суперечить вимогам закону та умовам договору, просив задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено. Вирішено питання про розподіл судового збору.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що банк прийняв пропозицію вкладника щодо конвертації депозитних коштів із національної валюти у долари США, однак останній після розмови з керівником банку, яка відбулася 26 лютого 2014 року, покинув відділення банку та не повернувся туди в цей же день, отже, позивач добровільно відмовився від конвертації коштів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що 29 січня 2014 року позивач відповідно до умов договору банківського вкладу звернувся до банку із заявою про конвертацію валюти вкладу з гривні у долар США, проте відповідач відмовився здійснити такі дії, тому його потрібно зобов'язати провести конвертацію за курсом долара США станом на дату звернення позивача та нарахувати відповідні відсотки на суму вкладу.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи з огляду на наступне.

Судом установлено, що 16 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладеного договір, за яким позивач передав банку 170 тис. грн для розміщення на депозитному вкладі, строком на 366 днів по 16 жовтня 2014 року включно із нарахуванням на суму вкладу процентів за ставкою 18 % річних та мультивалютною властивістю, що дозволяє йому переоформити свій чинний вклад на депозит в іншій валюті.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із п. п. 2.2.3.6.2, 2.2.3.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг, які є частиною договору, у будь-який робочий для банку день протягом терміну вкладу (але не раніше 7 банківських робочих днів з дати оформлення договору) клієнт має можливість всю або частину суми вкладу проконвертувати в одну із доступних на день конвертації валют. Кількість операцій конвертації коштів у рамках даного договору не обмежена. Сума коштів для конвертації в іншу валюту не повинна бути менше встановленої тарифами банку.

Конвертація проводиться на підставі заявки клієнта, представленої в письмовому вигляді у відділенні банку. Сторони погодилися, що розпорядження клієнта про конвертацію коштів, що надійшла за телефоном клієнтської підтримки (0562) 390000 або 3700, за умови здійснення банком стандартної процедури верифікації клієнта, встановленої правилами міжнародних платіжних систем, прирівнюється до письмового розпорядження клієнта. Конвертація коштів здійснюється за курсом банку, що діють на момент конвертації.

З матеріалів справи вбачається та встановлено апеляційним судом, що 29 січня 2014 року позивач у визначеному договором порядку за телефоном клієнтської підтримки 3700 звернувся до відповідача із усною заявкою про конвертацію валюти вказаного вкладу за договором вкладу із гривні на долар США, чого не заперечує відповідач.

Однак банк не здійснив необхідних дій для виконання розпорядження клієнта щодо конвертації валюти вкладу, що підтверджується наданими позивачем та наявними в матеріалах справи доказами, та фактично безпідставно відмовив йому у проведенні відповідних операцій, чим порушив вимоги закону, умови договору та права позивача.

Ураховуючи те, що позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою провести конвертацію валюти вкладу, а банк відмовився провести її, апеляційний суд, посилаючись на Умови та Правила, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, зобов'язавши банк конвертувати вклад станом на дату першого звернення позивача - 29 січня 2014 року, та нарахувати відповідні відсотки із цього часу по дату закінчення строку дії договору - 16 жовтня 2014 року.

Посилання банку у касаційній скарзі на ті обставини, що для здійснення конвертації валюти вкладу потрібно подати письмову заяву про закриття гривневого вкладу, відкрити валютний вклад та за його особистої участі провести відповідні розрахункові операції, однак позивач не звертався з такою заявою, як передбачено п. п. 20.7, 20.8, 10.12, 5.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, та не надав відповідних доказів, є безпідставними, оскільки цими положеннями Інструкції визначено порядок дострокового розірвання договору банківського вкладу, тоді як позивач звернувся до банку із заявою про конвертацію валюти вкладу за договором із гривні на долар США.

Крім того, доказів, які б свідчили про наміри відповідача на переукладення депозитного договору та здійснення ним дій, необхідних для конвертації валюти вкладу відповідно до умов договору чи вжиття заходів для реалізації прав вкладника, відповідач не надав.

Посилання банку на п. 5.1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 грудня 2002 року № 502, про обов'язкову видачу касових квитанцій під час здійснення валютно-обмінних операцій є безпідставним, оскільки Інструкція стосується порядку проведення цих операцій саме банком.

Доводи касаційної скарги про те, що після звернення до банку із вимогою про конвертацію вкладу у долари США позивач продовжував вносити на свій рахунок кошти у гривні, отже, відмовився від конвертації коштів, а суд не вправі зобов'язати банк конвертувати вклад, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, крім того, такі дії позивача не свідчать про відмову від конвертації коштів, а його порушені права підлягають захисту шляхом зобов'язання банку вчинити визначені договором дії, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

За таких обставин рішення апеляційного суду про задоволення позову ухвалено з додержанням норм процесуального і матеріального права, доводами касаційної скарги не спростоване, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Отже, касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити, рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко О.П. Касьян Г.І. Мостова