У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 22 січня 2015року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014року позивачка звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сторони уклали шлюб 14 серпня 1999року у відділі РАЦСу Виноградівського РУЮ, про що зроблено актовий запис за №108. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначала, що з відповідачем припинили спільне проживання, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200,00 грн. щомісячно.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей по 700 гривень на кожного.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього скаргу, в якій просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до суми по 400гривень на кожну дитину. Посилається на те, що він офіційно не працевлаштований, має тимчасові заробітки, та що стягнення з нього аліментів у присудженому розмірі поставлять його у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

По справі є встановленими та доведеними слідуючі обставини: сторони уклали шлюб 14серпня 1999 року у відділі РАЦСу Виноградівського РУЮ Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за №108; від шлюбу у сторін народилася двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно свідоцтв про народження батьками дітей є сторони по справі (а.с. 4, 5). Неповнолітні сини сторін проживають разом з матір'ю і відповідач нерегулярно приймає участь в утриманні дітей.

Також судом встановлено, що відповідач не працює, відтак має мінливий (нерегулярний) дохід, що ним не заперечується.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України закріплено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів в сумі 700 гривень в повній мірі врахував вимоги ст. 182 СК України. Так, з матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що у відповідача не існує будь-яких інших зобов'язань з утримання, стан здоров'я у нього задовільний, він є працездатною особою, яка тимчасово не працює, а тому не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власних дітей у повному обсязі і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення дітям можливості нормального розвитку.

Посилання апелянта на те, що він офіційно не працевлаштований, не звільняє його від обов'язку батька надавати дітям матеріальну допомогу. Щодо доводів апелянта про занадто великий розмір аліментів, то такі доводи також є безпідставними, оскільки менший розмір аліментів не зможе забезпечити нормального розвитку дитини.

При цьому, слід зазначити, що ст. 192 СК України закріплено, право платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я, тощо звернення до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 22 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді