Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Троценко Т.А. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 310/7899/14
31 березня 2015 року Справа № 22ц/778/1959/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Кримська О.М., Подліянова Г.С.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.12.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі-Банк) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25.09.2013 року для Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНХІМТРАНС" (далі-Товариство) були надані кредитні кошти у сумі 37 650 Євро на строк до 24.09.2016 року зі сплатою 13% річних та комісії 1% від суми кредиту. Про те, свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом Товариство не виконувало. У зв'язку з цим, на 03.09.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 33 978,62 Євро, із яких; прострочена заборгованість кредитних коштів - 6026,21 Євро, прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 26145,87 Євро, прострочена заборгованість на нарахованими процентами - 1070,63 Євро, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 383,39 Євро, пеня - 352,52 Євро. Відповідач є поручителем боржника. Посилаючись на викладене, заявник прохав стягнути на його користь зазначену заборгованість.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.12.2014 року вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі Банк наполягав на скасуванні ухваленого рішення стверджуючи, що суд неправильно визначив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції у разі неправильного застосуванням норм матеріального права.

Матеріали справи свідчать, що за кредитним договором № 6-0033/13/15-LTf від 25.09.2013 року Товариство одержало в Банку грошові кошти у 37 650 Євро на строк до 24.09.2016 року зі сплатою 13% річних та комісії 1% від суми кредиту (а.с.6).

Позичальник не сумлінно виконував прийняті зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 03.09.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 33 978,62 Євро, із яких; прострочена заборгованість кредитних коштів - 6026,21 Євро, прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 26145,87 Євро, прострочена заборгованість на нарахованими процентами - 1070,63 Євро, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 383,39 Євро, пеня - 352,52 Євро (а.с.15).

Наявність кредитної заборгованості не спростована.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК боржник зобов'язаний мав би сплатити позивачу всі нараховані і несплачені суми за умовами договору.

Відповідач поручився перед Банком за виконання боржником свого обов'язку (а.с.11).

Матеріали справи свідчать, що 04.09.2014 року Банк направив Товариству та Поручителям окремі повідомлення (претензію), у зв'язку з порушенням порядку сплати кредитних коштів. Проінформував про розмір заборгованості та вимагав сплатити її (п.1.3 Договору поруки) (а.с.61,62,63).

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

За змістом пунктів 1.1,4.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених у кредитному договорі.

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки відповідальність поручителя й боржника є солідарною.

Окрім того, за цим Пунктом договору поруки встановлено право кредитора у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя (а.с.11).

Суд зазначає, що положення ст.543 ЦК дозволяють Банку вимагати виконання обов'язку від усіх боржників разом та і від будь-кого окремо.

Як підсумок, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволені заявлених вимог з підстав не притягнення Товариства до участі у справі Позичальника як відповідача не є виправданими.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 352,52 Євро.

За ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014р., на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися, у період з 14 квітня 2014 року, з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам -підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення актитерористичної операції.

Відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" розпочато Антитерористичну операцію

За інформацією Служби безпеки України від 07.04.2014р. у відповідності з вимогами діючого законодавства України, зокрема, ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" прийнято рішення про проведення антитерористичної операції (АТО), в тому числі у Донецькій області.

Статтею 10 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" передбачено, що антитерористична операція проводиться тільки за наявності реальної загрози життю і здоров'ю громадян, інтересам суспільства або держави в разі, якщо усунення цієї загрози іншими засобами неможливо.

Населенні пункти, на території яких розташоване підприємство Боржника, а саме: м.Торез Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється АТО, затвердженому Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року (а.с.64).

Таким чином за спірними правовідносинами існують обставини (мораторій) на стягнення пені.

Втім, ст.2 Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" заборона на нарахування пені та штрафів, починається з 14.04.20134 року.

Перевіркою розрахунку з'ясовано, що пеня у справі нарахована з 14.03.2014 року по 02.09.2014 року (а.с.15).

З огляду на викладене, позивач має право на пеню лише за березень 2014 року, що становить0,3 Євро.

Як підсумок, аргументи скарги є обґрунтованими й підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.12.2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" прострочену заборгованість кредитних коштів у сумі 6026,21 Євро, прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів - 26145,87 Євро, прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 1070,63 Євро, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 383,39 Євро, пеню - 0,3 Євро, а всього - 33 626,4 Євро.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 1827 грн..

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: