Єдиний унікальний номер 725/1342/15-ц
Номер провадження 2/725/259/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

У позові посилалась на те, що з 21 червня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2

04 серпня 2002 року у них з чоловіком народився син ОСОБА_3

З лютого 2014 року вони з відповідачем разом не проживають як подружжя, хоча шлюб між ними не розірвано.

З часу окремого проживання відповідач добровільно не допомагає їй утримувати сина, а всі витрати по забезпеченню та вихованню дитини вона несе одноосібно. Чоловік лише іноді зустрічається з сином, але коштами, продуктами харчування чи одягом дитині не допомагає.

Син навчається в школі, стан здоровя його задовільний. Щомісяця на утримання дитини вона витрачає кошти на його навчання, харчування та одяг. ЇЇ середньомісячний заробіток становить в середньому 3800 грн. щомісяця та більшу частину цих коштів вона витрачає на сина.

Відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоровя, він працює та отримує пристойний заробіток, так як займається діяльністю, повязаною зі створенням програм для торгівельних підприємств, у власності має транспортний засіб. У звязку із цим, вважає, що останній має реальну можливість сплачувати 2000 грн. щомісяця на утримання їх неповнолітнього сина.

Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Додатково пояснила, що син росте, тому потребує якісного та здорового харчування. Крім того, щомісяця вона сплачує внески в школі, де навчається дитина. При цьому всі витрати вона несе одноосібно, так як відповідач відмовився добровільно допомагати дитині.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 також підтримала позовні вимоги своєї довірительки. Зазначила, що запропонований розмір аліментів є достатнім для того, щоб задовольнити потреби дитини та при цьому він не буде порушувати прав відповідача. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що дійсно, з лютого 2014 року вони не проживають з позивачкою як подружжя. Але незважаючи на це, він допомагає синові, займається його вихованням, так як час від часу, зустрічається з ним. Вказав, що дійсно, допомогу у грошовому еквіваленті він не надає, але постійно купує дитині одяг, взуття та інші необхідні речі. Минулого року він також надав позивачці кошти для оздоровлення дитини на морі. Підтвердив, що дійсно займається підприємницькою діяльністю, але його дохід є мінливим та нестабільним. Крім того, на даний час у нього є інша сім'я, яку також утримує лише він. У звязку із цим, просив суд стягувати з нього аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця, так як саме така сума, на його думку, буде справедливою та достатньою для задоволення потреб дитини.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною ч.1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 21 червня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції (а.с.3).

04 серпня 2002 року у сторін народився син ОСОБА_5 (а.с.3)

Як було встановлено судом, з лютого 2014 року сторони припинили свої шлюбні відносини та проживають окремо, хоча їх шлюб не розірвано у встановленому законом порядку.

Згідно довідки КЖРЕП №9 від 05.02.2015 року неповнолітній син сторін ОСОБА_5 зареєстрований та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 (а.с.4).

Неповнолітній ОСОБА_5 навчається в 7 класі Чернівецького ліцею №1 математичного та економічного профілів (а.с.28).

Як передбачено нормами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При призначенні аліментів суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю та має мінливий нерегулярний дохід.

У свою чергу, позивачка ОСОБА_1 працює вчителем в ЗОШ №14 та згідно довідки про заробітну плату, її середньомісячний дохід становить 3800 грн. (а.с.5).

Як пояснила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 в середньому щомісяця вона витрачає на утримання сина приблизно 2000 грн.

Таким чином, виходячи з принципу розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивачки на утримання сина підлягають стягненню аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця.

Керуючись ст.ст.141,180-183,184 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, Конвенції про права дитини, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 11 березня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич