РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Якуша Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, за участі третьої особи - ОСОБА_6, про усунення перешкод, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, ОСОБА_4 із вимогою про усунення перешкод в отриманні нею свідоцтва про право власності №6-12-308721 на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язанні управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради видати їй свідоцтво №6-12-308721 на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі рішення Київського РВК №253-3 від 05.12.2006 року ОСОБА_4 із родиною на трьох осіб був отриманий ордер №2693/06 від 07.12.2006 року на право заняття житлового приміщення - трьохкімнатної квартири житловою площею 39,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Вказувала, що з 11.04.2007 року вона та їх спільний з відповідачем ОСОБА_4 син були зареєстровані у вищевказаній квартирі, а на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду №608 від 11.04.2012 року квартира була передана у спільну сумісну власність всім членам родини у рівних долях та виписано свідоцтво про право власності на квартиру, реєстраційний номер №6-12-308721.

Проте, зазначала, що до теперішнього дня правовстановлюючі документи на житло нею не отримані, право власності не зареєстровано з підстав того, що відповідач ОСОБА_4 відмовляється з'явитися до управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та отримати вищезазначені документи, а окремо від інших співвласників свідоцтво не видається, оскільки існує тільки в одному екземплярі.

У зв'язку з вищезазначеним, вказувала, що порушується її майнове право, в результаті якого вона позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю - частиною квартири АДРЕСА_1, а тому просила суд винести рішення на її користь.

Позивач ОСОБА_3 в судове засіданні не з'явилась, її представник за угодою про надання правової допомоги від 02.04.2014 року ОСОБА_7, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в обґрунтування позову послалась на обставини, викладені у заяві, та зазначала, що позивач неодноразово намагався домовитися мирним шляхом з відповідачем ОСОБА_4, проте позитивних результатів не домігся. Надала до суду докази, що письмово зверталась до відповідача ОСОБА_4 із проханням призначити дату, коли усі співвласники вищезазначеної квартири зможуть з'явитися для отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Його представник за довіреністю від 01.07.2014 року ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позову, вказував, що він є безпідставним, оскільки жодних заперечень з боку ОСОБА_4 щодо отримання свідоцтва про право власності на квартиру не має. Звертав увагу суду, що всі письмові звернення до його довірителя з боку позивача були зроблені вже після звернення до суду із позовом про усунення перешкод. Крім того вказував, що позивач та третя особа тільки 09.12.2014 року погасили житлові чеки на квартири, несплата яких на його думку і була перепоною в отриманні свідоцтва.

Представник відповідача Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради Горбинська Н.М., яка діє на підставі довіреності від 12.01.2015 року в судове засідання не з'явились, надали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просили суд ухвалити рішення згідно чинного законодавства України на підставі наявних в матеріалах справи доказах (а.с.38-39).

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.53).

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами по справі, на підставі рішення Київського РВК №253-3 від 05.12.2006 року ОСОБА_4, в склад родини якого входили ОСОБА_3 та ОСОБА_6, було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

У відповідності до п. п. 6, 8, 9,10 Положення про порядок передачі квартир /будинків/ у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 р. №56, яке діяло на час спірних правовідносин, передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно, виходячи з розрахунку санітарної норми 21 кв. м загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 кв. м на сім'ю. Якщо загальна площа квартир, що підлягають приватизації, відповідає вказаній площі, зазначена квартира передається наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім'ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами.

Згідно п. 16 вищевказаного Положення, передача квартир у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації.

Відповідно п. 28 Положення, свідоцтво на право власності на квартиру підлягає обов'язковій реєстрації в органах технічній інвентаризації.

Згідно п. 1.1 Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів, затвердженого Постановою Правління НБУ №179 від 27 квітня 2000 року, платежі за придбані об'єкти приватизації здійснюються з приватизаційних депозитних рахунків, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян, які мають право на приватизацію належного їм державного житлового фонду відповідно до чинного законодавства.

Отже, вище вказаними нормативними документами визначений порядок приватизації квартир.

Позивач, звертаючись до суду із вимогами про усунення перешкод в отриманні нею свідоцтва про право власності №6-12-308721 на вищезазначену квартиру, як підставою для задоволення позову вказувала відмову відповідача ОСОБА_4 з'явитися до управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради для отримання свідоцтва.

Проте, як вбачається з пояснень представника відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні, його довіритель не заперечує проти відвідування управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради для отримання свідоцтва про право власності на квартиру разом із іншими членами його родини.

Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що 24.12.2014 року та 29.01.2015 року до відповідача ОСОБА_4 від імені позивача були направлені листи, в яких остання повідомляла ОСОБА_4 про необхідність як погашення житлових чеків для отримання свідоцтва про право власності на квартиру так і визначення часу для відвідування управління з метою отримання на руки правовстановлюючого документу на квартиру.

Отже, виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку, що на час звернення до суду жодних відмов та перешкод з боку відповідача для отримання вищезазначеного свідоцтва не існувало, оскільки відповідно до долучених до матеріалів справи копії приватизаційного платіжного доручення №608 від 26.11.2014 року, ОСОБА_4 здійснив свій обов'язок по погашенню житлових чеків ще до звернення позивача до суду із позовом про усунення їй перешкод в отриманні свідоцтва(а.с.71).

Навпаки, матеріали справи містять відомості про те, що позивач по справі та третя особа здійснили погашення по житловим чекам навіть пізніше за відповідача, а саме 09.12.2014 року (а.с.61-64) і вже після звернення до суду із позовною заявою.

Крім того, аналізуючи долучені до матеріалів справи листи управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 17.04.2014 року №4268, від 30.05.2014 року №5736, судом вбачається, що позивачу було роз'яснено, що свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 буде видано у єдиному екземплярі тільки після проведення усіма членами родини банківської операції по погашенню приватизаційних паперів - житлових чеків (а.с.5,6).

Цим же листом позивача було повідомлено, що згідно з Постановою Правління НБУ №179 від 27 квітня 2000 р., операції з погашення житлових чеків здійснюються кожним власником квартири особисто, тільки за умови надання до відділення Ощадбанку України приватизаційних платіжних доручень.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, позивачем по справі не доведено, а судом не встановлено, що управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради відмовляло у видачі свідоцтва з причин неявки одночасно усіх разом членів родини ОСОБА_4, а вказувало єдину підставу відмови - несплата житлових чеків, що було зроблено позивачем вже після звернення до суду.

Доводи позивача стосовно того, що порушується її майнове право, яке підлягає захисту шляхом видачі їй свідоцтва про право власності на квартиру, судом не приймаються, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Способом захисту цивільних прав може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно вимог ст.345 ЦК України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог п. 28 Положення про порядок передачі квартир / будинків/ у власність громадян, свідоцтво про право власності на квартиру підлягає обов'язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації.

Отже, право власності на приватизовану квартиру виникає, з моменту реєстрації особами свідоцтва про право власності на квартиру в органах технічної інвентаризації.

Оскільки свідоцтво про право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 м. Харків в органах технічної інвентаризації не зареєстроване, то суд приходить до висновку, що відповідачами по справі не порушується майнове право позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, за участі третьої особи - ОСОБА_6, про усунення перешкод, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2015 року.

Суддя Н.В. Якуша