Провадження № 2/712/439/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВІЙ О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Черкаська державна нотаріальна контора про відшкодування шкоди, завданої спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої спадкодавцем, посилаючись на те, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2005 року було засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України ОСОБА_3. По даній справі вона як мати загиблого, була визнана потерпілою. В ході розгляду кримінальної справи було задоволено її цивільний позов та стягнуто із засудженого 50 000 грн. З метою виконання вироку суду в частині цивільного позову державним виконавцем 05 червня 2006 року був накладений арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Проте, виділена для реалізації частина квартири реалізована не була. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, яка була прийнята дружиною боржника ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом звернення із заявою до третьої Черкаської державної нотаріальної контори м. Черкаси та на той час неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, враховуючи вимоги ч.3 ст. 1268 ЦК України. На даний час ОСОБА_2 вже досяг повноліття. 24 листопада 2012 року вона звернулась до третьої Черкаської державної нотаріальної контори з кредиторською претензією до спадкоємців на суму 50 000 грн. 14 жовтня 2013 року вона звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з неї суми боргу спадкодавця, помилково вважаючи її єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 Проте, в ході розгляду справи їй стало відомо, що спадкоємцями померлого є також двоє його неповнолітніх синів - ОСОБА_5, 2004 року народження та ОСОБА_2, 1996 року народження. Враховуючи, що на той час у неї не було відомостей щодо матері неповнолітнього ОСОБА_2 вона не заявляла клопотання про залучення останнього до участі в розгляді справи в якості співвідповідача. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2014 року позов до ОСОБА_4 був задоволений частково, а саме на суму 33 334 грн., що становить 2/3 частини боргу спадкодавця. Оскільки відповідач на даний час досяг повноліття він повинен відшкодувати шкоду, завдану його батьком в розмірі вартості 1/3 частини спадкового майна, що складає 16 666 грн. 66 коп., що не перевищує вартості успадкованого майна.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача завдану спадкодавцем ОСОБА_3 шкоду в сумі 16 666 грн. 66 коп.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що з двох років свого життя проживає разом зі своєю бабусею, так як його мати розірвала шлюб з ОСОБА_3 Останній ніколи не цікавився його життям, мати з позовом про стягнення аліментів до суду не зверталась. Ніякого відношення до спірної квартири він не має взагалі. Після смерті ОСОБА_3 ні він, ні його мати до нотаріальної контори не зверталися.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2005 року із засудженого ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 05 липня 2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири № АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, що надійшли до суду з Третьої Черкаської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_4, яка діяла також в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5. За вказаною завою була заведена спадкова справа № 215/2012. У даній заяві остання зазначила, що на день смерті померлого залишилось майно, яке вона приймає як по закону так і по заповіту в разі його наявності. Крім неї інших спадкоємців не має.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 звернулась 24 листопада 2012 року до нотаріальної контори із кредиторською претензією до спадкоємців ОСОБА_3

Процедура правонаступництва спадкоємцями обов'язків спадкодавця передбачена статтями 1281, 1282 ЦК України. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одного платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці відповідають перед кредиторами спадщини в межах вартості майна, одержаного у спадщину, спадкоємець перш за все повинен прийняти спадщину. А одержаним може вважатись лише те спадкове майно, на яке у спадкоємців виникло право власності .

Як встановлено в судовому засіданні і даний факт не був спростований позивачем, після смерті ОСОБА_3 ні відповідач ОСОБА_2, ні його мати ОСОБА_7 , яка на той час діяла в його інтересах так як він був неповнолітнім, із заявами про прийняття спадщини не звертались. Ніяких претензій з приводу спадкового майна, яке прийняли у спадок дружина та син померлого у відповідача не має, так як з батьком не проживав з дворічного віку та не підтримував ніяких відносин. Вказане також підтверджується і матеріалами спадкової справи.

У відповідності зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу. У встановлений законом шестимісячний строк відповідач до нотаріальної контори не звертався, що свідчить про неприйняття ним спадщини.

Таким чином, особами, які на даний час фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 та син спадкодавця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.1281, 1282 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволені позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: