Справа № 640/3079/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"11" березня 2015 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати за нею право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень підвалу АДРЕСА_1

стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі 260 000 грн. за проданий без її згоди автомобіль Volkswagen РАSSАТ 2009р. випуску чорного кольору, з об'ємом двигуна 2.04 літри, державний номер НОМЕР_1;

визнати за відповідачем право власності на: стаціонарний телефон Панасонік - 288,36грн., пилосос Самсунг -394,04грн., мийка повітря Бонеко - 3656грн., диван Шпех - 1768грн., монітор Самсунг - 1400грн., кухонний комбайн Райнфорд - 1500грн., цифрове піаніно Yаmаhа - 6870грн., а всього майна на 14377,40грн.;

визнати за нею право власності на електрокамін - 867,75грн., масляний обігрівач Томас- 379грн., диван Сант-Петербург 4845грн., кондиціонер Панасонік -3000грн., фільтр для води - 500грн., посудомийку Аристон - 2000грн., а всього майна на 11591,75грн.;

стягнути з відповідача компенсацію вартості майна - побутової техніки та меблів, які залишаються в його власності в розмірі 1392,82грн.;

стягнути з відповідача судові витрати.

19.02.2015 року через канцелярію суду позивач надала заяву про забезпечення позову, у якій просила:

1. забезпечити позовні вимоги шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу на праві особистої чи спільної сумісної власності;

2. передати автомобіль Volkswagen РАSSАТ 2009р. випуску чорного кольору, з об'ємом двигуна 2.04 літри, державний номер НОМЕР_1 на відповідальне збереження на уповноважену штраф площадку УДАІ УМВС України в Харківській області;

3. з метою встановлення місця знаходження Volkswagen РАSSАТ 2009р. випуску чорного кольору, з об'ємом двигуна 2.04 літри, державний номер НОМЕР_1 оголосити його у розшук;

4. виконання ухвали суду щодо забезпечення позову в частині розшуку та збереження вказаного автомобіля покласти на УДАЇ УМВС України в Харківській області;

5. виконання ухвали суду щодо арешту майна ОСОБА_2 покласти на Державну виконавчу службу України в Харківській області. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач 12.02.2014р. начебто продав своєму рідному брату ОСОБА_3 Автомобіль було продано за 12000 доларів США при тому, хоча коштує автомобіль 20000 доларів США. На теперішній час відповідач продовжує по довіреності особисто користуватися автомобілем. Дії відповідача щодо відчуження автомобіля рідному брату одразу після сповіщення про подачу позову про розірвання шлюбу свідчать про його намагання будь-яким чином запобігти розподілу спільного майна, шляхом укладення угод, що спрямовані на унеможливлення проведення справедливого розподілу майна.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Згідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.60 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить накласти арешт на майно, що належить відповідачу на праві особистої чи спільної сумісної власності. Однак, не зазначено на яке конкретне майно необхідно накласти арешт, чи має відповідач майно на праві власності. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за яким відповідач є власником нежитлових приміщень, датований 30.10.2006 року, тобто не виключено, що нежитлові приміщення могли неодноразово відчужуватися та належати вже іншим особам, тому при накладенні заборони відчуження можуть бути порушені права зовсім інших осіб, які не є учасниками справи. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з облікової картки ТЗ від 12.02.2014 року, власником автомобілю "Volkswagen РАSSАТ" 2009р., державний номер НОМЕР_1, з 12.02.2014 року є ОСОБА_3.

Враховуючи, що предметом спору є поділ майна подружжя, а договір відчуження спірного автомобілю є дійсним, та не є предметом розгляду справи, то підстави для накладання арешту на спірний автомобіль відсутні.

На підставі викладено, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -