РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1230/14-ц

пр. № 2/759/122/15

02 квітня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретарів судового засідання Левко О.О., Борисенко А.М., представника позивача: ОСОБА_1, представника відповідача: Ковригіної В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Форум-Інвест», треті особи: ОСОБА_4, ДП «Житлоінбуд», про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.01.2014 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Форум-Інвест», третя особа: ОСОБА_4, про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії.

У зазначеному позові позивач зокрема просив зобов'язати відповідача за свій рахунок усунути наявні в квартирі недоліки та привести квартиру у відповідність вимог ст. 50 ЖК України. Стягнути з ТОВ «Форум-Інвест» на користь позивача пеню в сумі 1 004 497,00 грн. Стягнути з ТОВ «Форум-Інвест» на користь позивача 893 099,34 грн. індексу інфляції на заборговану суму.

В процесі розгляду справи, представником позивача 10.06.2014 року подано заяву про уточнення позовної вимоги пункту 2 позову, а саме: зобов'язати ТОВ «Форум-Інвест» за свій рахунок усунути наявні в квартирі АДРЕСА_1 недоліки, а саме:

- полагодити балконні двері (усунути недоліки, через які вказані двері не зачиняються);

- полагодити віконні рами та вікна (усунути недоліки, через які вікна щільно не зачиняються);

- усунути наскрізний отвір у підлозі, що розташований у туалетній кімнаті (а.с. 59).

Позов обґрунтовано тим, що 11.11.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №К19/79 про залучення інвестицій в будівництво житла, згідно якого позивач інвестував будівництво житлового приміщення квартири АДРЕСА_1. Організація взяла на себе зобов'язання, що плановий строк введення будинку в експлуатацію є 4-й квартал 2006 року.

У квітні 2013 року відповідач передав позивачу згадану квартиру. Однак, позивач вважає, що передана квартира є неблагоустроєною, не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Поряд з цим, позивач зазначає, що при побудові його квартири допущені суттєві недоліки і порушення будівельних норм і правил. Зокрема у його квартирі не зачиняються балконні двері, віконні пройми зроблені зі щілинами, в туалеті існує отвір в підлозі, через який видно квартиру з 14 поверху, що знаходиться під квартирою позивача. Разом з тим, добровільно усунути вказані недоліки забудовник відмовляється.

Поряд з цим, згідно п. 4 додаткової угоди №1 від 22 листопада 2004 року, до первинного договору від 11 листопада 2004 року було внесено доповнення, п. 4.4, згідно якого, «у випадку перевищення встановлених термінів введення будинку в експлуатацію з будь-яких причин, крім визначених п.п. 4.3;5 договору, більш ніж на 6 місяців організація сплачує інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми отриманих інвестицій».

Згідно п.1.2 договору, введення будинку в експлуатацію мало бути здійснене у 4-му кварталі 2006 року, а введення здійснилось у грудні 2012 року, що призвело до виникнення обов'язків організації сплатити позивачу пеню у сумі 1 004 497,00 грн.

З цих підстав, і з підстав видачі позивачу правовстановлюючих документів на побудовану квартиру, позивачем до Святошинського районного суду м. Києва було подано позов до відповідача. Однак, в процесі досудової підготовки слухання справи, відповідач позовні вимоги, в частині передачі документів виконав добровільно та взяв на себе обов'язок добровільно розрахуватись з позивачем за його додатковими грошовими вимогами, з приводу чого позивачем було подано заяву про залишення зазначеного позову без розгляду.

Відповідач зобов'язувався розрахуватись з позивачем до 01 жовтня 2013 року, однак, до цього часу не виконав свої зобов'язання, що змусило позивача вдруге звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Окрім того, позивач зазначив, що у зв'язку з простроченням виконання грошового обов'язку, який не був виконаний у вигляді передачі позивачу побудованої квартири - у грудні 2006 року, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 893 099,34 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Ухвалою суду із занесенням до журналу судового засідання від 19.02.2015 року заяву представника позивача ОСОБА_1 щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи ДП «Житлоінбуд» задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ДП «Житлоінбуд» (а.с. 141-143).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, з урахуванням уточнень позову, в частині пункту 2 позовної заяви.

У судовому засіданні представник відповідача Ковригіна В.Є. заперечувала щодо задоволення позову, зазначивши, що між позивачем та відповідачем 11 березня 2013 року було укладено додаткову угоду №3 до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, відповідно до п.1, якої було внесено зміни до договору №К19/79 про залучення інвестицій в будівництво житла від 11.11.2004 року, а саме: «у випадку перевищення встановлених термінів введення будинку в експлуатацію збудь-яких причин більше ніж на 6 місяців, організація сплачує інвестору пеню в розмірі 100 000,00 грн.». Таким чином, представник відповідача зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Відповідно до п.6) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2004 року між позивачем та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено договір №К19/79 про залучення інвестицій в будівництво житла (а.с. 3-4).

Відповідно до п. 1.2. договору, об'єктом інвестування є житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, поверх 15, кількість кімнат - 3, загальна площа - 148,50 кв.м., житлова площа - 65,60 кв.м., плановий строк введення будинку в експлуатацію 4-й квартал 2006 року.

Разом з тим, 17.11.2004 року між позивачем та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено додаткову угоду №1 до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, якою було доповнено договір №К19/79 про залучення інвестицій в будівництво житла п.п.4.4.: «у випадку перевищення встановлених термінів введення будинку в експлуатацію з будь-яких причин, крім визначених п. 4.3., п.5 цього договору, більше ніж на 6 місяців Організація сплачує Інвестору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми отриманих інвестицій за цим договором за кожний місяць прострочки або за бажанням інвестора повертає внесені ним інвестиції з урахуванням нарахованої за цим пунктом пені» (а.с. 5).

24.11.2008 року між позивачем та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено ще одну додаткову угоду до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, якою було визначено розмір несплаченої частини на день підписання даної додаткової угоди (а.с. 33).

12.03.2013 року між позивачем та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено додаткову угоду №2 до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, відповідно до п.2 якої встановлено суму доплат, що станом на 12.03.2013 року становила 84 510,00 грн. (а.с. 34).

11.03.2013 року між позивачем та ТОВ «Форум-Інвест» було укладено додаткову угоду №3 до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, відповідно до п.1, якої було внесено зміни до договору №К19/79 у наступній редакції: «у випадку перевищення встановлених термінів введення будинку в експлуатацію з будь-яких причин більше ніж на 6 місяців, організація сплачує інвестору пеню в розмірі 100 000,00 грн.» (а.с. 35).

Відповідно до п.1) ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В процесі розгляду справи 17.06.2014 року представниками сторін подано спільну заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Форум-Інвест», на вирішення якої представники сторін просили встановити експертів, зокрема, чи виконаний підпис в додатковій угоді №3 від 11.03.2013 «Про внесення змін до договору №К19/79 про залучення інвестицій у будівництво житла від 11 листопада 2004 р.», у графі «Інвестор», біля надрукованого прізвища «ОСОБА_3.», що розташована в правій нижній чверті даного документу формату А4, ОСОБА_3 (а.с. 70-71).

Ухвалою суду від 17.06.2014 року спільну заяву сторін, про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі задоволено (а.с. 75-76).

02.10.2014 року на адресу суду надійшла з експертної установи, ухвала суду від 17.06.2014 року без виконання, у зв'язку з несплатою сторонами повної вартості проведення експертизи (а.с. 77).

Ухвалою суду від 08.10.2014 року провадження у даній справі відновлено (а.с. 80).

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не спростовано обставину не укладення з ТОВ «Форум-Інвест» додаткової угоди №3 до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, відповідно до п.1, якої було внесено зміни до договору №К19/79 у наступній редакції: «у випадку перевищення встановлених термінів введення будинку в експлуатацію з будь-яких причин більше ніж на 6 місяців, організація сплачує інвестору пеню в розмірі 100 000,00 грн.».

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що на виконання додаткової угоди №3 від 11.03.2013 року до договору №К19/79 від 11.11.2004 року, ТОВ «Форум-Інвест» відповідно до платіжного доручення №2682 від 20.12.2013 року сплачено позивачу грошову суму у розмірі 10 000,00 грн. шляхом переказу готівкових коштів на картку ОСОБА_3 (а.с. 58).

Отже, оскільки 11.03.2013 року сторонами було досягнуто згоди та внесено зміни до п. 4.4. договору №К19/79 від 11.11.2004 року про залучення інвестицій в будівництво житла від 11.11.2004 року, змінений зміст договору, а саме змінені його умови призводять до зміни зобов'язання, зокрема, проте не виключно, до його змісту. Зміна договору не тягне за собою припинення зобов'язання, що ним породжене, назване зобов'язання змінюється відповідно до змінених умов договору.

Таким чином, посилання позивача на п.4.4. договору №К19/79 у редакції від 17.11.2004 року є помилковими, оскільки не враховано зміни, які були внесені шляхом підписання додаткової угоди №3 від 11.03.2013 року.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання ТОВ «Форум-Інвест» за свій рахунок усунути наявні в квартирі АДРЕСА_1 недоліки, а саме: полагодити балконні двері (усунути недоліки, через які вказані двері не зачиняються); полагодити віконні рами та вікна (усунути недоліки, через які вікна щільно не зачиняються); усунути наскрізний отвір у підлозі, що розташований у туалетній кімнаті, оскільки, відповідно до розділу 2 умов договору №К19/79 від 11.11.2004 року, ТОВ «Форум-Інвест» зобов'язувалось здійснювати інвестування залучених до договору грошових коштів інвестора у будівництво згаданого в договорі житлового будинку, сприяти будівництву об'єкта інвестування, тощо.

Разом з тим, відповідно до п.4 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.03.2002 року № 532 про будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1, визначено, що замовником та інвестором житлового будинку по АДРЕСА_1 є Державне підприємство «Житлоінбуд» (а.с. 128).

Таким чином, ТОВ «Форум-Інвест», в силу укладених договорів з позивачем, не може нести відповідальність за недоліки про які зазначено позивачем, що виявлені ним в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 627, 628, 629, 651, 652 ЦК України, ст.ст. 2, 4 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «Форум-Інвест», треті особи: ОСОБА_4, ДП «Житлоінбуд», про захист прав споживачів, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник