Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

"06" вересня 2010 роху

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді:Худякова А.М.,

суддів: Олексієнка М.М.,

Заполовського.Й.,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в

м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2,

ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного

суду Житомирської області від 14 травня 20І0 року по

цивільній справі за позовом ОСОБА_2,

ОСОБА_3 до відділу освіти Овруцької

районної державної адміністрації, Овруцької міської ради про

стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування

моральної шкоди,

в с т а н о в и л а

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому зазначала, що з 1960 року вона працювала на посаді вчителя математики, фізики Овруцької ЗОШ №1 і з ЗО серпня 2006 року звільнена за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

Посилаючись на те, що на протязі 2000 - 2006 років відповідач проводив їй оплату праці не по відповідному тарифу, та недоплачував кошти за звання «вчитель методист» позивачка просила стягнути з відділу освіти Овруцької райдержадміністрації 84876 грн.26 коп. заборгованості та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У березні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначав, що з 197 6 року він працював на посаді вчителя історії та директора Овруцької СШ №1 і в 2006 року звільнений у зв'язку із виходом на пенсію.

Посилаючись на те, що на протязі 2000 - 2006 років відповідач проводив йому оплату праці не по відповідному тарифу, та недоплачував кошти за звання «вчитель методист» і відпускні та за роботу з групою продовженого дня позивач просив Стягнути з відділу освіти Овруцької райдержадміністрації 121651 грн.26 коп. заборгованості та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 14 квітня 2009 року справи за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об'єднані в одне провадження. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 14 травня 2010 року в задоволені позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

У апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, та ОСОБА_3 у період з 2000 року по 2006 рік працювали на посаді вчителів в Овруцькій ЗОШ №1. '

Як встановив суд, оплата праці педагогічних працівників У вказаний період здійснювалась відповідно до наказу МО України №102 в редакції від 15.04.1993 року, яким затверджена Інструкція «Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти».

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у спірний період до зазначеної Інструкції на підставі наказів №252 від 25.07.1996 року, №41 від 17.02.1999 року, №161 від 29.03.2001; року, №118 від 24.02.2005 року та №557 від 2 6.09.20057 року вносились зміни і доповнення, які в цілому зводились до нарахування складової заробітної плати педагогічним працівникам без врахування тарифних розрядів, що діяли раніше.

Суд також встановив, що у спірний період оплата праці педагогічним працівникам, в тому числі позивачам, за звання «вчитель методист» та за роботу з групою продовженого дня (що в подальшому впливало на відпускні) обчислювалась за коефіцієнтом від мінімальної заробітної плати 0,6 грн.

Як свідчать матеріали справи, за час своєї роботи позивачі до. виходу на пенсію своєчасно отримували нараховану їм заробітну плату із застосуванням вказаного коефіцієнту та виходячи з реальних можливостей видаткової частини Держбюджет на відповідний рік.

з

Крім того, відповідно до Закону України «Про встановлення величини вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної плати на 1998 рік» з послідуючими змінами, який не втратив чинність у період з 2000 року по 2006 рік, мінімальна заробітна плата не застосовувалась як розрахункова величина для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат, а відтак правильним є висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позовів.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність судового рішення не впливають.

Рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись,, ст. ст. 303, 304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Суддя