АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9079/15 Справа № 175/2581/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
15 жовтня 2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік жовтень 15 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання права власності на 41/100 частину нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на 41/100 частину нерухомого майна, посилаючись на те, що 23.11.1973 року відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між нею та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, від якого 23.09.1974 року народилася донька ОСОБА_7, а 25.05.1981 року син ОСОБА_8.

19.11.2003 року ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 завдаток у розмірі 3 400 доларів США на придбання нерухомого майна, а саме квартири № 14, розташованої в будинку № 4 по вулиці Леніна в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджено відповідною розпискою, за якою підтверджується і факт досягнутої домовленості про здійснення остаточного розрахунку за зазначену квартиру у розмірі 1 100 доларів США після належного оформлення договору купівлі-продажу.

В подальшому, 14.01.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між позивачкою та ОСОБА_6 зареєстровано розірвання шлюбу, а 30.01.2004 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_10, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії I-КИ № 205256.

27.02.2004 року ОСОБА_6 здійснив нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу квартири № 14, розташованої в будинку № 4 по вулиці Леніна в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

20.12.2013 року ОСОБА_6 помер.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що оскільки розмір спільних коштів на придбану квартиру № 14, розташованої в будинку № 4 по вулиці Леніна в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області у процентному відношенні від розміру спільних коштів, переданих за розпискою ОСОБА_9 складає 40,80% або 41/100 частину, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Ухвалою Дніпропетровського районного суду дніпропетровської області від 10 липня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як представник неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання права власності на 41/100 частину нерухомого майна відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги щодо визнання права власності на 41/100 частину спірної квартири задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з мотивів обґрунтування, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 23 листопада 1973 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб /18, 52/, від якого 23.09.1974 року народилася донька ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу 24.08.1991 року ОСОБА_3 /а.с. 62, 98, - 99/ та 25.05.1981 року син ОСОБА_8 /а.с. 90/.

12.11.2003 року від відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 народилася донька ОСОБА_5 /а.с. 57, 85, 129/.

14 січня 2004 року шлюб між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано /а.с. 19, 53/.

30 січня 2004 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 зареєстровано шлюб /а.с. 56 57, 83, 128 /.

27.02.2004 року за договором купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі № 652, ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_12 та по дорученню від ОСОБА_13 і ОСОБА_14, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 41,4 кв.м. та житловою 24,7 кв.м. /а.с.14, 54/.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2012 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано /а.с. 58/.

20 грудня 2013 року ОСОБА_6 помер / а.с. 13, 55,82, 96, 107 109, 111/.

Відповідно до даних спадкової справи після смерті ОСОБА_6, померлого 20.12.2013 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_4, діюча як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька померлого ОСОБА_3, мати померлого ОСОБА_15 та Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» /а.с. 80 - 113/.

16 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району про визнання права власності на 41/100 частину нерухомого майна в порядку статей 69 72 СК України та статті 372 ЦК України /а.с. 8 11/.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що спірна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 41,4 кв.м. та житловою 24,7 кв.м. обєктом права спільної сумісної власності позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не являється, оскільки була придбана ОСОБА_6 та ОСОБА_4 27.02.2004 року, тобто в період знаходження їх з 30.01.2004 року в зареєстрованому шлюбі, у звязку з чим за положеннями статті 60 СК України зазначене спірне житлове приміщення являється майном, набутим подружжям за час шлюбу, яке належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з мотивів обґрунтування не може залишатися в силі і підлягає зміні. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п. 3 ст. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року змінити з мотивів обґрунтування. В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :