Справа № 565/1546/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В:

Покликаючись на ст.ст.70, 75, 79, 84 СК України та ч.1 і п.1 ч.2 ст.22, ч.ч.1, 2 ст.23, ч.1 ст.1166, ст.1167 ЦК України, ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. з наступними вимогами: стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання під час вагітності в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн., щомісячно з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трьох років; та стягнути з відповідача в її користь компенсацію понесених матеріальних витрат під час лікування в сумі 3000 (три тисячі) грн. та моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) грн. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 12 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Франківському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис №663 від 12 жовтня 2013 року, під час якого вона завагітніла та на даний час термін її вагітності складає 36 тижнів, у зв'язку з чим вона перебуває на обліку у жіночій консультації м.Кузнецовськ. Згідно з доводами позивачки у зв'язку з тяжким перебігом вагітності з травня до серпня 2014 року вона перебувала у закладах лікування м.Кузнецовськ та м.Рівне. Незважаючи не це, як зазначила ОСОБА_1, відповідач відмовився під час її лікування з травня 2014 року проживати разом та вивіз речі без її згоди з будинку, де вони проживали у с.Наварія, на винайняту квартиру АДРЕСА_1, чим погіршив її самопочуття та здійснював психологічне і моральне насильство стосовно неї. Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, з часу залишення сім'ї з травня 2014 року ОСОБА_2. не надавав жодної допомоги на її утримання та лікування, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здоровим і працездатним. Позивачка ствердила, що вона працює військовослужбовцем у Академії Сухопутних військ м.Львів, але з травня 2014 року знаходиться на лікуванні та на даний час перебуває у відпустці в зв'язку з пологами, але вже зовсім через невеликий проміжок часу піде у відпустку по догляду за дитиною. В якості підстав для стягнення із відповідача аліментів ОСОБА_1 зазначила, що у зв'язку з перебуванням у закладах охорони здоров'я з травня 2014 року вона понесла значні фінансові витрати на дорогі медикаменти, транспортування її до м.Рівне, обстеження та УЗД, та на забезпечення належних умов для збереження її здоров'я та народження здорової дитини. Понесені витрати протягом лікування в період часу травень-жовтень 2014 року позивачка оцінює в 3000 (три тисячі) грн. ОСОБА_1 вказала, що вона неодноразово телефонувала ОСОБА_2., повідомляла про свій душевний та тяжкий матеріальний стан, про необхідність сплачувати значні для неї грошові кошти, що пов'язано із складністю протікання вагітності, проте відповідач відмовився допомагати фінансово під час всієї вагітності, натомість у серпні 2014 року він здійснив поїздку на морський відпочинок за кордон та відвідав декілька країн Європи, про що особисто повідомив її після приїзду, купив дорогий мобільний телефон, оплачував заняття з тенісу, постійно розважається з друзями у недешевих закладах та у зв'язку з цим несе фінансові затрати. Покликаючись на висновок Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області №67/7473 від 08 вересня 2014 року, позивачка зазначила, що, окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями ОСОБА_2. їй було завдано і моральної шкоди. Згідно з доводами ОСОБА_1, зважаючи на те, що відповідач не допомагав їй під час лікування та наносив значні моральні страждання від байдужості до майбутньої дитини, було порушено її нормальний спосіб життя, оскільки вона була змушена докладати зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладах охорони здоров'я. Зокрема, позивачка вказала, що здійснено позбавлення її можливості професійної працездатності протягом 4 місяців та через складне протікання вагітності вона змушена була перебувати під постійним наглядом лікарів протягом серпня-жовтня 2014 року. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2. своїми діями умисно завдавав їй моральної шкоди протягом 6 місяців, що не тільки не покращувало її самопочуття, але й погіршувало його. Розмір завданої моральної шкоди позивачка оцінює в сумі 7000 (сім тисяч) грн. Розмір заявлених у позові аліментів в сумі 1/6 (одної шостої) частини всіх видів заробітку відповідача, у твердій грошовій сумі - 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. ОСОБА_1 обґрунтовує матеріальним становищем ОСОБА_2., зазначивши, що відповідач працює в інституті геології і геохімії горючих копалин НАН України м.Львів спеціалістом, отримує заробітну плату у розмірі приблизно 1600 (одна тисяча шістсот) грн., є аспірантом Національного інституту стратегічних досліджень (філія у м.Львів), де отримує стипендію у розмірі приблизно 2200 (дві тисячі двісті) грн., здає в оренду власну однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (без укладення договору) та отримує приблизно 2000 (дві тисячі) грн. від орендарів, здає в оренду разом з матір'ю трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, 1/3 (одна третя) якої є його власністю, частка плати за яку складає 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн., постійно має додатковий та мінливий дохід з надання послуг по декорації та оформлень святкових заходів «Ефекти свята», реклама яких розміщена в інтернеті, вартість яких складає 3000 (три тисячі) - 4000 (чотири тисячі) грн. на місяць, має рахунок у банку понад 20000 (двадцять тисяч) грн. та отримує щорічно відсотки близько 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн., що сукупно становить 11000 (одинадцять тисяч) грн. Проте, як стверджує позивачка, незважаючи на своє матеріальне становище, відповідач не надає їй матеріальної допомоги у добровільному порядку, через що вона вимушена звернутися до суду.

У подальшому позивачка ОСОБА_1 відкликала позовну заяву в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2. компенсації понесених матеріальних витрат під час лікування в сумі 3000 (три тисячі) грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 7000 (сім тисяч) грн., про що подала в суд письмову заяву від 17 грудня 2014 року. У зв'язку з цим на підставі п.1 ч.3 ст.121 ЦПК України ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 січня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2. в частині вимог про стягнення компенсації понесених матеріальних витрат під час лікування та відшкодування моральної шкоди повернуто позивачці.

15 травня 2015 року від відповідача ОСОБА_2. в суд надійшли письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких відповідач просить суд відмовити позивачці у задоволенні її вимог про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. з мотивів їх безпідставності. ОСОБА_2. зазначив, що 12 жовтня 2013 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 і від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилася дочка - ОСОБА_4. Подані заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що з травня 2014 року позивачка фактично залишила його і стала проживати окремо. Причиною цього, як вказав ОСОБА_2., виявилась неготовність позивачки до самостійного - без материнської опіки та без настанов і підказок - дорослого життя, до виконання своїх шлюбно-сімейних обов'язків. Згідно з доводами відповідача ще до народження дитини він надав ОСОБА_1 матеріальну допомогу як в грошовому, так і в побутовому забезпеченні, та після народження дочки продовжує надавати і буде надавати надалі матеріальну допомогу дружині на утримання дитини в добровільному порядку. ОСОБА_2. ствердив, що позов є надуманим, оскільки фактично спору щодо надання матеріальної допомоги на утримання дружини в період вагітності та після народження доньки не було і немає, всі питання вирішуються в добровільному порядку. При цьому відповідач зазначив, що обставини, викладені у позовній заяві ОСОБА_1, не відповідають дійсності, так як для потреб дружини у травні 2014 року він залишив спільні грошові кошти в розмірі 700 (сімсот) доларів США, також на вимогу позивачки він орендував у її знайомих та оплачував орендовану для дружини квартиру в період з травня до листопада 2014 року, підтвердженням чого є договір оренди, квитанції про оплату оренди, акт прийому-передачі орендованої квартири та розписка представника власника квартири. ОСОБА_2. пояснив, що він надавав позивачці грошові кошти на утримання, як до народження доньки, так і продовжує надавати в даний час. Останній платіж був здійснений ним у квітні 2015 року. Всього було сплачено аліментів на утримання дочки в сумі 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн. і придбано дитячі речі та іграшки для дитини на суму 6134 грн. (шість тисяч сто тридцять чотири) грн. Згідно з доводами відповідача покликання ОСОБА_1 на ненадання ним матеріальної допомоги дитині, на приховування доходів, а також наведений позивачкою розрахунок його доходів - безпідставні та голослівні, не підтверджуються жодним доказом та спростовуються даними, наведеними самою ОСОБА_1 у позовній заяві про стягнення аліментів на утримання дитини (справа №565/1769/14-ц), щодо отримання нею грошових коштів у листопаді-грудні 2014 року, відомістю з ДРФО про суми виплачених доходів та утримання податків за 2013 рік, копіями квитанцій про надання матеріальної допомоги на утримання дитини в січні-квітні 2015 року. Відповідач вказав, що він погоджується надавати матеріальну допомогу і на утримання дружини відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому ОСОБА_2. зазначив, що на даний час він працює в інституті геології і геохімії горючих копалин НАН України і навчається в аспірантурі Національного інституту стратегічних досліджень. За даними відповідача на час пред'явлення позову його середній заробіток становив 1307 (одну тисячу триста сім) грн. 88 коп., а розмір його стипендії складає 2293 (дві тисячі двісті дев'яносто три) грн. 92 коп. Покликаючись на вимоги ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» і ч.1 ст.80 СК України, ОСОБА_2. вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. На думку відповідача, з врахуванням здійснення стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини його заробітку щомісячно на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2015 року загальний розмір усіх відрахувань (аліментів) в даному випадку не повинен перевищувати п'ятдесяти відсотків його заробітної плати, тому за таких обставин є можливим встановлення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 (одної шостої) всіх видів його заробітку.

15 травня 2015 року представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в суд подана письмова заява про уточнення позовних вимог від 14 травня 2015 року, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2. на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років. Вказані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з травня 2014 року сторони проживають окремо, на даний час ОСОБА_1 ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги на своє утримання як дружини під час вагітності та з якою проживає дитина до досягнення трьох років. Згідно з доводами представника позивачки відповідач є фізично здоровим, працездатним, працює інженером в інституті геології і геохімії горючих копалин НАН України в м.Львів, де отримує заробітну плату в розмірі більше 1300 (одної тисячі триста) грн., є аспірантом Національного інституту стратегічних досліджень, філія якого знаходиться в м.Львів, де отримує стипендію більше 2300 (дві тисячі триста) грн. та постійно має додатковий і мінливий дохід близько 3000 (три тисячі) грн. - 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, здаючи в оренду власне житло та надає послуги щодо проведення святкових заходів. Необхідність визначення розміру аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі представник ОСОБА_1 обґрунтовує наявністю у ОСОБА_2., окрім заробітної плати, нерегулярного та мінливого додаткового доходу від підробітків, розмір якого неможливо відстежити. За таких обставин, представник позивачки просить суд стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років.

У судове засідання сторони та їх представники, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце розгляду справи, не з'явилися.

15 травня 2015 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в суд надійшла письмова заява про розгляд даної справи його участі та без участі позивачки на підставі наявних у справі доказів. У вказаній письмовій заяві представник позивачки просить суд задоволити позовні вимоги з врахуванням заяви про їх уточнення від 14 травня 2015 року.

15 травня 2015 року ОСОБА_2. подав у суд письмову заяву про розгляд даної справи без його участі та без участі його представника - ОСОБА_6 Зі змісту цієї письмової заяви слідує, що відповідач не заперечує проти уточнених позовних вимог ОСОБА_1 та погоджується сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, що відповідно свідчить про визнання ним позову ОСОБА_1

Враховуючи зазначені письмові заяви представника позивачки і відповідача, суд вважає за належне здійснити розгляд даної справи без участі сторін і їх представників на підставі письмових доказів.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною трьох років підлягають задоволенню.

Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах і нормах права.

12 жовтня 2013 року ОСОБА_2. і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 12 жовтня 2013 року (актовий запис №663 від 12 жовтня 2013 року).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 09 грудня 2014 року (актовий запис №523 від 09 грудня 2014 року) слідує, що в період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народилася дитина: дочка - ОСОБА_4, яка на момент вирішення спору є малолітньою дитиною.

Вагітність ОСОБА_1 в момент її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до моменту народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року підтверджується довідкою державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» про тимчасову непрацездатність від 05 червня 2014 року, довідкою комунального закладу «Обласний перинатальний центр» Рівненської обласної ради №251 від 27 червня 2014 року, рішенням ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №571 від 25 липня 2014 року, довідкою державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» про тимчасову непрацездатність №158 від 15 серпня 2014 року та довідкою державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» про тимчасову непрацездатність №169 від 17 вересня 2014 року.

Малолітня дитина сторін: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_1 Зазначені обставини наведені у письмовій заяві представника позивачки - ОСОБА_5 про уточнення позовних вимог від 14 травня 2015 року та не заперечуються відповідачем, як слідує із його письмових заперечень від 21 квітня 2015 року, що надійшли в суд 15 травня 2015 року, та із його письмової заяви від 15 травня 2015 року.

Із довідки інституту геології і геохімії горючих копалин НАН України № 77/14 від 15 січня 2015 року судом встановлено, що ОСОБА_2. працює в цьому інституті на посаді інженера з 16 грудня 2013 року і його середньомісячний заробіток (дохід) у 2014 році становив 1307 (одну тисячу триста сім) грн. 88 коп.

Довідка Національного інституту стратегічних досліджень №293/11-к від 29 січня 2015 року свідчить, що відповідач є аспірантом другого року навчання з відривом від виробництва Національного інституту стратегічних досліджень за спеціальністю 21.04.01 - економічна безпека держави (економічні науки), середньомісячний розмір його стипендії складає 2293 (дві тисячі двісті дев'яносто три) грн. 92 коп.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2015 року, ухваленим в результаті розгляду справи №565/1769/14-ц, яке набрало законної сили 17 лютого 2015 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково, зокрема: стягнуто із ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (одної четвертої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а в задоволенні інших вимог відмовлено за їх безпідставністю.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведених підстав обставини, визнані сторонами в даній справі, та обставини, встановлені рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2015 року, доказуванню не підлягають.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку ОСОБА_2. повністю визнав позов ОСОБА_1 в обсязі уточнених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною трьох років, що підтверджується письмовою заявою відповідача від 15 травня 2015 року.

Визнання ОСОБА_2. позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною трьох років не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Окрім вказаних норм процесуального права, при вирішенні даної цивільної справи суд застосував наступні норми матеріального права, що регулюють правовідносини сторін.

Частиною 1 ст.79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлені судом фактичні обставини та визнання відповідачем позову свідчать про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною трьох років з врахуванням уточнення їх розміру - у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - 30 жовтня 2014 року до досягнення малолітньою дитиною - дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі викладених обставин, керуючись ч.ч.1, 2, 4 ст.84 СК України, керуючись ст.4, ч.1 ст.11, ст.60, ч.1 ст.61, ч.1-3 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною трьох років задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини під час вагітності та до досягнення малолітньою дитиною - дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2014 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд