Cправа № 359/3010/15-ц,
Провадження № 2о/359/78/2015
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 квітня 2015 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області про встановлення факту належності державного акту на земельну ділянку -

встановив:

02 квітня 2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : ухвалити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0802 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України).

Невиконання зазначених вимог зумовлює наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК.

Так, згідно ч. 2, 3, 4, 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Вивченням позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: позивачем до суду подано позовну заяву, проте в по тексту позовної заяви та в резолютивній частині мова йде про встановлення факту, що має юридичне значення, що слід розглядати в окремому провадженні, де позов оформлюється у формі заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 243 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 243 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім того, сторони по справі зазначені як «позивач» та «відповідач», проте відповідно до ч.4 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Статтею 258 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

На виконання вище зазначених приписів, позивачем не надано суду докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме : рішення Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27 листопада 1997 року, на підставі якого ОСОБА_1 набула право власності на земельні ділянку.

Окрім того, відповідачем по справі зазначено Гірська сільська рада Бориспільського району Київської області, проте жодних позовних вимог до них не пред'явлено, а також позивачем не викладені в позовній заяві обставини та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування щодо порушення відповідачем прав ОСОБА_1, а саме не зазначено яким рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкт владних повноважень порушив її права, свободи або інтереси.

Крім того, заявником на викладені обставини у заяві не зазначено доказів щодо звернення до організації, яка видавала державний акт щодо внесення виправлень в документ та відповіді організації на таке звернення, оскільки у відповідності до ч.1 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких недоліках вважаю, що заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення вище зазначених недоліків, строком п'ять днів з дня отримання заявником копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області про встановлення факту належності державного акту на земельну ділянку - залишити без руху та надати строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Яковлєва