У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр «Рятівник-Інформ» про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати й виплати доплати особам, які працюють у зоні відчуження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до державного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр «Рятівник-Інформ» (далі - ДП «Інформаційно-аналітичний центр «Рятівник-Інформ») про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати й виплати доплати особам, які працюють у зоні відчуження

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено в задоволеінн позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що анулювання спеціального дозволу на право діяльності на територіях зон відчуження і безумовного (обов'язкового) відселення було фактором відсутності організаційних умов, необхідних для виконання роботи та підставою для оголошення простою, що в свою чергу фактично призупинило виконання позивачами їх посадових обов'язків незалежно від перебування на робочих місцях.

Судами також встановлено, що посадовою інструкцією прибиральника непередбачено здійснення охорони та збереження майна, а також відсутні будь-які розпорядчі документи, які б зобов'язували позивачів продовжувати виконувати свої посадові обов'язки чи обов'язки інших штатних працівників ДП «Інформаційно-аналітичний центр «Рятівник-Інформ», крім того позивачами не доведено належними і допустимими доказами факти виконання іншої роботи та обсягу такої роботи, які б давали змогу суду застосувати положення постанови Кабінету Міністрів України «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» від 10 вересня 2008 року № 831.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр «Рятівник-Інформ» про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати й виплати доплати особам, які працюють у зоні відчуження.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк