У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначав, що після ухвалення зазначеного вище рішення йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, та які йому не були відомі під час розгляду вказаної справи, а саме: 27 листопада 2014 року він отримав відповідь правоохоронних органів про те, що медична довідка, надана позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини сфальсифікована, оскільки заступником головного лікаря КЗ «Дніпропетровська 6 міська клінічна лікарня» повідомлено, що лікарня цю довідку не видавала та лікар на прізвище ОСОБА_5 в цій лікарні не працює. Враховуючи викладене, просив скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року та призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року, заяву залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових ухвал вбачається, що вони відповідають вимогам процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2014 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова