Провадження № 2/537/673/2015
Справа № 537/1733/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю позивача ОСОБА_1, при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив ухвалити рішення про стягнення з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь: суму вкладу в розмірі 120 000 грн., пеню в розмірі 21 600 грн., суму 3 % річних в розмірі 59 грн. 17 коп. та 20 000 грн. моральної шкоди.
Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем 08.01.2015 року укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Нові гроші», на виконання якого вкладник вніс, а банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 120 000 грн. на строк з 08.01.2015 року по 08.04.2015 року. В порушення умов договору відповідачем після закінчення строку депозитного договору та неодноразових звернень про повернення депозиту, вклад не повернуто. Позивач, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню, яка з розрахунку: 120 000 (сума депозиту)*0,09(пеня за кожний день прострочення)*6(загальна кількість прострочених днів з 09.04.2015 року по 14.04.2015 року), складає 21 600 грн. Окрім того, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України позивач розрахував заборгованість по 3% річних, яка складає 59 грн. 17 коп. У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 зазначає, що діями банку йому спричинені моральні страждання та переживання, які стали наслідком порушення права власності, тому останній оцінює завдану моральну шкоду в 20 000 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі на підставі зазначених вище обставин.
Представник відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі пояснень позивача та наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд, вислухавши позивача, вивчивши представлені докази по справі приходить до наступних висновків.
08.01.2015 року між ОСОБА_1 з однієї сторони та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з іншої укладено договір-заяву № 300131/122333/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 міс. в національній валюті.
Як вбачається з вищевказаного договору - предметом договору є внесення вкладником на вкладний рахунок № 2630.3.109488.010 грошових коштів в національній валюті в сумі 120 000 грн. на строк з 08.01.2015 року по 08.04.2015 року. За час користування коштами вкладу протягом строку, банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 25% річних.
Згідно з п.4.1.3 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», нарахування процентів за вкладом проводиться від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня який передує його поверненню вкладнику або списанню з вкладного рахунка.
Пунктом 3 договору передбачено, що вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані за вклад протягом строку, передбаченого п. 4.2, 4.3.2 Основних умов, відповідно до яких при розміщенні вкладу на умовах щомісячної виплати процентів, виплата проводиться банком протягом строку вкладу щомісячно, з «01» числа кожного місяця, наступного за місяцем внесення вкладу.
Також, 08.01.2015 року позивач та банк уклали додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит)№ 300131/152333/3-15, згідно якого позивач доручив банку всі нараховані проценти, що підлягають виплаті, по депозитному вкладу згідно з Договором про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/152333/3-15 від 08.01.2015 року перерахувати на свій картковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Банк «Фінанси та Кредит».
У відповідності до умов договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Нові гроші», 08.01.2015 року позивач вніс на свій депозитний рахунок у банку кошти в сумі 120 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №9015.
Позивач, скориставшись своїм правом на повернення вкладу , 02.04.2015 року звернувся до банку з заявою, яка була отримана відділенням банку в той же день, про свій намір 08.04.2015 року забрати депозитні кошти в сумі 120 000 грн.
06.04.2015 року позивач повторно звернувся до голови правління АТ «Банк Фінанси та Кредит» та начальника відділення №43АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з завою про повернення банківського вкладу в день закінчення депозитного договору, а саме 08.04.2015 року, заява була отримана відділенням банку 06.04.2015 року.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду, дія договору-заяви про банківський строковий вклад(депозит) «Нові гроші» від 08.01.2015 року на підставі п. 7 договору та заяви позивача від 02.04.2015 року припинена.
Згідно зі ст. 629, абз. 1 ч.2 ст. 1060 та абз. 2 ч. 6 ст. 1061 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Згідно правової позиції ВСУ (постанова №6-140цс13 від 25.12.2013 року), під терміном «повернення вкладу і нарахованих процентів» слід розуміти наявність у вкладника реальної можливості отримати та розпоряджатися на свій розсуд вкладом.
Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід і іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку , що оскільки термін дії договору закінчився 08.04.2015 року, то саме в цей день відповідач був зобов'язаний повернути позивачу вклад (депозит), виходячи з викладеного позовні вимоги в частині стягнення суми вкладу в розмірі 120 000 грн. підлягають задоволенню.
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідачем фактично прострочено виконання свого грошового зобов'язання щодо повернення вкладу, вимога позивача щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, а саме 6 днів прострочення, з 09.04.2015 року по 14.04.2015 року, в сумі 59 грн. 17 коп., позов в цій частині є доведеним та підлягає задоволенню. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року за №6-140цс13, яка згідно зі ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для судів.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: - коли право на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень; - у випадках, передбачених Цивільним Кодексом України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; - при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Виходячи з наведених положень закону, моральна шкода при порушенні зобов'язання підлягає відшкодуванню тільки у випадках, коли таке передбачено законом або договором. Оскільки положення договору, укладеного між сторонами та відповідно норми закону, які регулюють побідні правовідносини, не містять відповідних умов, підстави для стягнення моральної шкоди на користь позивача відсутні, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Керуючись 10, 11, 60, 88,110, 212, 213, 215, 224, 226 Цивільно-процесуального Кодексу України, статтями 525, 526, 611, 625, 629 1058, 1060, 1061 Цивільного Кодексу України, суд ,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з АТ «Банк Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 141 659 грн. 17 коп. за умовами договору про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300131/152333/3-15 від 08.01.2015 року, які складаються з:
- суми вкладу в розмірі 120 000 грн.;
- пені в розмірі 21 600 грн.;
- суми 3% річних в розмірі 59 грн. 17 грн.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення в десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя : Д.О. Зоріна