Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Василенко В.В.

при секретарі Демиденко Л.В.

з представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи Управління ДАЇ УМВС України у Черкаській області та Черкаська митниця про повернення предмета гуманітарної допомоги, -

в с т а н о в и в :

Департамент соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Управління ДАІ МВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги, посилаючись на ті обставини, що 19.09.2003 року ОСОБА_4 (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Nissan Primera» 1996 року випуску, для передачі його інваліду ОСОБА_5 Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 20 листопада 2003 року указаний автомобіль було визнано гуманітарною допомогою. Після митного оформлення автомобіль передано у користування ОСОБА_5 з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС у Черкаській області.

На підставі заяви ОСОБА_5, рішенням колегії Головного управління від 24 березня 2004 року № 4-5 у зв'язку з неспроможністю керувати автомобілем, право керування передане йому синові - ОСОБА_2.

20 серпня 2014 року управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради направлено лист-повідомлення на адресу Департаменту соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

22.10.2014 року Департаментом соціального захисту населення направлено листа членам сім'ї померлого інваліда з вимогою у добровільному порядку повернути автомобіль «Nissan Primera».

Враховуючи, що членом сім'ї автомобіль в добровільному порядку не був повернутий, чим порушені вимоги ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу», згідно з якою отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

Представник позивача Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації Маврєнкова С.А., у судовому засіданні повністю підтримала заявлений позов та просила його задовольнити посилаючись на те, що автомобіль, що надавався інваліду ОСОБА_5, та на даний час утримується відповідачем ОСОБА_2 неправомірно, всупереч порядку забезпечення інвалідів автомобілями.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації не визнав та пояснив, що рішенням комісії з гуманітарної допоги при Кабінеті Міністрів України від 20.11.2003 року №26/ГД-9778 автомобіль «Nissan Primera» 1996 року випуску визнано гуманітарною допомогою, який в дальнійшому переданий в користування його батькові ОСОБА_5 На підставі заяви ОСОБА_5, рішенням колегії Головного управління від 24 березня 2004 року № 4-5у зв'язку з неспроможністю керувати автомобілем, право керування передане йому ОСОБА_2, як синові.

Після смерті батька він отримав дозвіл від позивача на перереєстрацію вказаного автомобіля в органах ДАЇ і 04.08.2004 року він отримав на своє ім'я Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1. Крім цього вважає, що позивачу було відомо про факт смерті його батька в 2004 році при видачі дозволу на перереєстрацію автомобіля (в такому випадку нова реєстрація була б неможливою), тому той факт, що позивач дізнався про смерть батька в 2014 році з листа виконкому Смілянської міськради не відповідає дійсності. Вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду, що теж є підставою у відмові задоволення позову.

Представник третьої особи Черкаської митниці Державної фіскальної служби України у судове засідання не з'явився, але в письмовій заяві підтримав позицію позивача.

Представник третьої особи УДАІ УМВС України в Черкаській області Рябоконь В.І. в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши сторони, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

Згідно дарчої від 19.09.2003 2003 року ОСОБА_4 (Німеччина) подарував Головному управлінню праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Nissan Primera» 1996 року випуску, для передачі його інваліду ОСОБА_5. Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при КМУ від 20 листопада 2003 року указаний автомобіль було визнано гуманітарною допомогою. Після митного оформлення автомобіль передано у користування ОСОБА_5 з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС у Черкаській області.

На підставі заяви ОСОБА_5, рішенням колегії Головного управління від 24 березня 2004 року № 4-5 у зв'язку з неспроможністю керувати автомобілем, право керування передане синові ОСОБА_5 - відповідачу ОСОБА_2.

Листом від 20 серпня 2014 року управління праці та соціального захисту населення повідомило відповідача про необхідність повернення автомобіля управлінню, на підставі п.16 Постанови КМУ від 19 липня 2006 року № 999 «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями» в зв'язку з тим, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно п. 41 (на який посилається представник позивача) Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, у редакції, що діє на час розгляду справи у суді, після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Так, відповідно до Постанови Верховного суду України від 16 травня 2012 року (справа№ 6-10цс12) визначено, що питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда.

Згідно абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ № 999 від 19 липня 2006 року, (у редакції, яка діяла на час смерті інваліда) після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України.

Відповідач ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_5 відповідно до вимог п.37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 08.09.1997 року №999 яка була чинна на той час, після смерті батька залишив спірний транспортний засіб за собою, та з дозволу органів соціального захисту провів перереєстрацію автомобіля з органів соціального захисту на своє ім'я та отримав Свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_1, таким чином, суд вважає що відповідач набув право власності на автомобіль на законних підставах. Оскільки позивач не ставить питання про скасування Свідоцтва про реєстрацію автомобіля виданого на ім'я ОСОБА_2 він не має права вимагати вилучення транспортного засобу у власника яким в даний час є відповідач.

Крім цього, суд вважає, що заява відповідача про відмову в позові в зв'язку з пропуском строку позовної давності не підлягає до задоволення, тому що сторонами не надано об'єктивних даних про час коли органам соціального захисту стало відомо про смерть ОСОБА_5, який отримав автомобіль як гуманітарну допомогу.

При подачі позову позивач був звільнений від оплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України оплату судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 261 ЦК України та постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999, суд, -

в и р і ш и в :

В позові Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2, треті особи Управління ДАЇ УМВС України у Черкаській області та Черкаська митниця про повернення предмета гуманітарної допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Василенко