Справа №583/4079/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мовчан Н. В.
Номер провадження 22-ц/788/952/15 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Охтирської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про визнання незаконним рішення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

З цим рішенням позивачка не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку та, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що внаслідок прийняття відповідачем рішення про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки фактично зменшилася площа ділянки, що перебуває у користуванні заявниці та частина якої слугує єдиним проходом до її помешкання. Суд першої інстанції не звернув увагу, що при передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки мав бути використаний проект землеустрою, а не технічна документація.

Заслухавши заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи й перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела порушення її прав оскаржуваним рішенням, яке прийняте компетентним органом, в межах своїх повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його незаконним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що

громадянка ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_3 є власником 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 2006 року (а.с. 9-13).

Власником решти будинку є третя особа у справі ОСОБА_5

ОСОБА_4 була співвласником житлового будинку по АДРЕСА_2, що межує з вище зазначеним будинком. Після виділення в судовому порядку її частки в цьому будинку в натурі і реєстрації права власності на неї, як на об'єкт нерухомості, вона стала власником цілого жилого будинку, якому присвоєно АДРЕСА_3, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.83 та а.17 інвентарної справи).

У 2009 році між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спір щодо межі земельних ділянок та користування хвірткою, розташованої між їх домоволодіннями. Він неодноразово розглядався узгоджувальною комісією міської ради, яка за результатами перевірок рекомендувала їм звернутися до землевпорядних організацій щодо виготовлення землевпорядної документації для посвідчення їх прав на земельні ділянки та визначення їх меж, а також вирішити питання сервітуту (а.с. 80-81, 86, 107).

Скориставшись цією рекомендацією ОСОБА_4 звернулася до Охтирської міської ради з заявою про приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка перебувала в її користуванні.

Рішенням цієї ради від 28 січня 2014 року №1005-МР їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 68-69).

ТОВ «ЗЕМ-ЦЕНТР» була виготовлена така документація, складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання і погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами та землевласниками (а.с.73-85).

Рішенням Охтирської міської ради від 15 квітня 2014 року технічна документація була затверджена та безоплатно передано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 0,0186 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 (а.с.71).

В передбаченому законом порядку була проведена державна реєстрація цієї земельної ділянки.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що безоплатне надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку здійснене у відповідності до вимог ст.116 ЗК України, компетентним органом, в межах його компетенції, з дотриманням порядку, передбаченого ст.118 ЗК України.

Погоджується колегія суддів і з висновком суду про те, що оскаржуваним рішенням право користування земельною ділянкою позивачки не порушене.

Так, за даними інвентарних справ розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 становить 545 кв.м, а будинку, в якому проживає ОСОБА_4- 920 кв.м.(а.с.136,161-163).

Після надання ОСОБА_8 земельної ділянки у власність у спільному користуванні інших співвласників будинку залишилося 0,0700 га, що в сумі (0,0186 +0, 0700) становить 0,0886 га та не перевищує розміру площі, закріпленого за цим будинком (а.с.168, 179).

З наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог копій плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 вбачається, що за матеріалами польових геодезичних вимірювань 2009 року площа цієї ділянки становила 0,0600 га, а в листопаді 2014 року - 0, 0562 га, тобто зменшилася на 0,0038 га (а.с.103,104, 171).

Однак ця площа перевищує закріплену за цим будинком площу, що становить 0,0545 га, та не свідчить про порушення прав позивачки.

На це також вказує й незмінність протяжності спірної земельної ділянки вздовж вул. Петровського, яка становить 29,8 м.

З огляду на зазначене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для визнання оскарженого рішення незаконним, а тому обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального й процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: