Справа № 175/752/15-ц
Провадження № 2/175/293/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 березня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Карпенко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейному цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру АДРЕСА_1 та домоволодіння АДРЕСА_2. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомила. За згодою позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 08 травня 2007 року жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області батьком позивача по справі ОСОБА_1 є ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим 11 травня 2007 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Оскільки правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 виникли в період 2003 року, тобто, до набрання законної сили ЦК України 2004 року, вони повинні регулюватись нормами цивільного законодавства, діючими на той час, а саме ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.- діючого на момент смерті спадкодавця) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Вимогами ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.- діючого на момент смерті спадкодавця) встановлено наступне, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.- діючого на момент смерті спадкодавця) - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 червня 2000р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Продан О.Г., зареєстрованого у реєстрі за №3019, ОСОБА_6 (спадкодавець) є власником квартири АДРЕСА_1.

Після смерті батька позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: проживав зі спадкодавцем на момент його смерті; поховав спадкодавця; проживав та проживає з родиною у спадковій квартирі; користувався нею, ремонтував її, підтримував у належному стані. Таким чином, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), який діяв на момент виникнення спадкових правовідносини, позивач прийняв спадщину після смерті батька. Дані обставини підтверджуються довідкою №2754 від 20 листопада 2014 року Комунального підприємства «Північне».

Однак, постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карлової Т.Г. від 04 грудня 2014р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не надано доказів фактичного прийняття спадщини та роз'яснено його право на звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Таким чином, у даному випадку підлягає встановленню факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 - загальна площа квартири складає 21,3 кв.м., житлова площа складає 11,7 кв.м.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, єдиним правовим способом захисту порушених прав є визнання права власності в порядку спадкування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у частині встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

Однак суд приходить до висновку про необхідності відмови у задоволенні позову у частині визнання права власності домоволодіння АДРЕСА_2, оскільки позивачем у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог саме у цій частині.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 223, 224, 225, 226 ЦПК України, ч.1 ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 16, 1218 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,- задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Дніпропетровська, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_4 виданий 04 травня 2007 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21,3 кв.м., житловою площею 11,7 кв.м., містить: 1 - коридор площею 2,2 кв.м.; 2 - житлова площею 11,7 кв.м.; 3 - кухня площею 4,8 кв.м.; 4- санвузол площею 2,3 кв.м.; 5 - кладова площею 0,2 кв.м.; І - балкон площею 0,1 кв.м.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.А. Борисов