Справа № 202/9177/15-ц
Провадження № 2/202/5272/2015
18 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно за іпотечним договором шляхом реалізації майна з прилюдних торгів, -
У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» про стягнення заборгованості шляхом стягнення коштів та звернення стягнення на майно за іпотечним договором та реалізації майна з прилюдних торгів.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання договору про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р., як на підставу позовних вимог. Позивач також надав суду договір іпотеки від 09.06.2015р. та договір поруки від 09.06.2015р. Зазначив, що за наслідками невиконання договору про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р., в нього виникло право вимоги майна, що є предметом іпотеки та право на стягнення грошових коштів за договором поруки, а також право стягнення частини заборгованості за самим договором б/н від 09.06.2015р. про надання маркетингових послуг.
Представник позивача в судовому засіданні підстави, викладені у позовній заяві, підтримав та просив суд задовольнити вимоги у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» укладений договір №б/н про надання маркетингових послуг.
Пунктом 1.1 договору про надання маркетингових послуг зазначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає виконавцеві, а виконавець зобовязується надати останньому послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять замовника і які визначені у цьому договорі.
Відповідно до п.1.2 договору про надання маркетингових послуг, об'єктом маркетингових досліджень за цим Договором є виявлення кола цільових споживачів, потенційних конкурентів, визначення попиту, пропозицій та ціноутворення в наступних сферах ведення господарської діяльності: надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (основний); роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет.
Пунктом 5.2-5.3 договору про надання маркетингових послуг встановлено, що виконавець надає результати досліджень в термін до 08.07.2015р. Висновок з проведених досліджень складається в одному екземплярі в письмовій формі і передається Замовнику в оригіналі та на електронному носії інформації (СD-диск). Під час передачі висновку проведених досліджень, сторони складають акт приймання-передачі виконаних робіт в двох примірниках (по одному примірнику для зберігання кожною стороною). Акт приймання-передачі виконаних робіт є підставою для здійснення оплати послуг за цим договором.
Також, у п.3.1 договору про надання маркетингових послуг вказано, що виконавець зобовязаний надати результати досліджень в термін до 08.07.2015р. з детальним та повним описом усіх питань у відповідності до узгоджених напрямків досліджень.
Згідно пункту 6.1, 6.2 договору про надання маркетингових послуг, винагорода Виконавця за цим Договором складає 40 000 000, 00грн. Терміни оплати: протягом 15 (пятнадцяти) календарних днів з моменту підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (або акта приймання-передачі доопрацювань остаточний розрахунок). Підставою для оплати є акт приймання-передачі виконаних робіт, а у випадку доопрацювання результатів дослідження акт приймання-передачі доопрацювань.
Відповідно до п.8.2 договору про надання маркетингових послуг, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим Договором.
Як вбачається з наданих до позову документів, позивач виконав свої зобовязання за договором про надання маркетингових послуг, що вбачається з підписаного замовником та виконавцем акту приймання передачі підписаного сторонами 09.07.2015р. без заперечень та зауважень, повноважними сторонами сторін.
Однак, замовник не виконав зобовязання, передбачені договором про надання маркетингових послуг, не сплатив виконавцю суму винагороди у розмірі 40 000 000,00 (сорок мільйонів) гривен у строк передбачений договором. Договором про надання маркетингових послуг зазначено, що термін оплати, протягом 15 календарних днів з моменту підписання акту приймання передачі виконаних робіт. У звязку із тим, що акт приймання-передачі підписаний 09.07.2015р., то кінцевий строк сплати винагороди позивачу сплинув, а отже вимоги щодо стягнення винагороди Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» обґрунтовані.
Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускаються.
За приписом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
З огляду на викладене, наявність боргу відповідача ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» перед позивачем за договором про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р. у розмірі 40 000 000,00 гривень підтверджена належними доказами та наявними в матеріалах справи документами.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки, який посвідчено 09.06.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та який зареєстрований у реєстрі за №1243 (надалі по тексту іпотечний договір).
Пункт 1.1 договору іпотеки передбачає, що іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в цьому договорі передає в іпотеку, а іпотекодержательприйняє в іпотеку на умовах, визначених у Договорі, нерухоме майно, зазначене в п.2.1 статті 2 цього Договору.
Згідно п.1.2 договору іпотеки, іпотекою за цим договором забезпечується виконання зобовязань на підставі договору про надання маркетингових послуг, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» 08 червня 2015 року у розмірі 40 000 000 (сорок мільйонів) гривен 00 копійок (надалі-Основне зобовязання), іпотекодвця перед іпотеко держателем, а саме: сплатити грошові кошти у розмірі 40 000 000 (сорок мільйонів) гривен 00 копійок в порядку та на умовах, визначенх «ОСОБА_4 договором», але не пізніше «08» липня 2015 року.
Загальна вартість предмета іпотеки становить 32 997 908,00 (тридцять два мільйони девятсот девяносто сім тисяч девятсот вісім) гривень 00 копійок (п. 2.2 іпотечного договору).
Відповідно до п.2.3 іпотечного договору, іпотекодавець інформує Іпотекодержателя, що земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки знаходиться у комунальній власності.
Іпотечний договір, відповідно до п.п. 6.1, 6.2, 6.3 іпотечного договору, набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобовязань. Цей договір припиняється у разі припинення ОСОБА_4 зобовязання ті з інших підстав, передбачених Законом України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов основного зобовязання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені в основному зобовязанні, іпотекодавець не поверне (повністю або частково) іпотекодержателю суму боргу, передбачену основним зобовязанням.
При цьому, статтею 7 іпотечного договору встановлений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки.
Пунктом 7.1 іпотечного договору визначено, що в разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем в строк, встановлений для виконання зобов'язання за основним договором, сторони домовилися про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено з наступного дня за останнім днем виконання зобовязання за основним договором будь-яким наведеним нижче способом, а саме:
- на підставі рішення суду;
- шляхом вчинення виконавчого напису з покладенням обов'язку оплати нотаріальних дій на іпотекодавця;
- згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя;
- шляхом звернення стягнення на «предмет іпотеки»;
- шляхом визнання за собою права власності на предмет іпотеки.
Визначені цим Договором способи звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджають іпотекодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю сторін. У разі, якщо визначені цим договором та/або чинним законодавством України заходи позасудового врегулювання з будь-яких причин не призвели до задоволення вимог іпотекодержателя в повному обсязі, іпотекодержатель вправі в будь-який час припинити процедуру позасудового врегулювання та звернути стягнення на предмет іпотеки в цілому чи окреме майно, що входить до його складу, на підставі виконавчого напису нотаріуса чи за рішенням суду (за вибором іпотекодержателя).
Реалізація предмету іпотеки, на який звернено стягнення за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 7.2. іпотечного договору).
На підставі п. 7.3 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в строк, встановлений для виконання зобов'язання за основним договором, цей договір передбачає, що з дня наступного за останнім днем виконання зобовязання за основним договором, іпотекодержатель має право звернутись до суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за основним зобовязанням шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку».
Позивачем до матеріалів справи також надано витяг з держаного реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №38804046 від 09.06.2015р., що підтверджує реєстрацію іпотеки.
Одночасно з нотаріальним посвідченням іпотечного договору, відповідно до п. 2.7. іпотечного договору, на предмет іпотек було накладено заборону на відчуження, про що свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №38801985 від 09.06.2015р.
Проаналізувавши виниклі правовідносини між сторонами, з огляду на приписи законодавства, дослідивши зміст вищевказаного договору, судом встановлено, що останній складений із дотриманням вимог законодавства, недійсним в судовому порядку не визнаний, є дійсним і повинен бути виконаний сторонами в повному обсязі за їх домовленістю. Зазначений договір за своєю правовою природою є засобом забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р. та підпадає під правове регулювання ст.575 ЦК України та ЗУ «Про іпотеку».
У зв'язку з несплатою боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» - у встановлений строк заборгованості за договором про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р., Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» набуло право звернути стягнення на майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 09.06.2015р. в забезпечення виконання вищезазначених зобов'язань.
Згідно ст.575 ЦК України, іпотека є окремим видом застав. Згідно частини першої зазначеної статті іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку», та ст.572 ЦК України іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч.1 ст.7 ЗУ «Про іпотеку»).
Згідно із ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За приписом ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вже зазначено, пунктом 7.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем в строк, встановлений для виконання зобов'язання за основним договором, сторони домовилися про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено з наступного дня за останнім днем виконання зобовязання за основним договором будь-яким наведеним нижче способом, а саме:
- на підставі рішення суду;
- шляхом вчинення виконавчого напису з покладенням обов'язку оплати нотаріальних дій на іпотекодавця;
- згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя;
- шляхом звернення стягнення на «предмет іпотеки»;
- шляхом визнання за собою права власності на предмет іпотеки.
Частина 3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» встановлює, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється і у тому числі на підставі рішення суду.
Окрім того, згідно ч.1 ст.41 ЗУ «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до ч.6 ст.38 ЗУ«Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотеко держателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Згідно ст.39 ЗУ«Про іпотеку», суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає, зокрема, початкову ціну продажу предмету іпотеки.
Відповідно до ч.2 ст.43 ЗУ«Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.
Таким чином, при винесенні судового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно враховувати норми статей 38, 39 ЗУ "Про іпотеку", зокрема, вказати початкову ціну продажу предмету іпотеки не нижче якої заставлене майно може бути реалізоване в рахунок задоволення вимог позивача по Кредитному договору.
В позовній заяві позивач просить визначити спосіб реалізації предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що зазначена у п. 2.2 договору іпотеки від 09.06.2015р., тобто 32 997 908,00 гривень.
Приймаючи до уваги те, що відповідачем-2 не надано заперечень щодо такої вартості іпотечного майна, суд вважає необхідним встановити вартість предметів іпотеки відповідно до зазначеної вартості предмету іпотеки, визначеної у п.2.2 договору іпотеки від 09.06.2015р.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення частини суми заборгованості за договору про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р. в розмірі 32 997 908,00 гривень. шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки за договором іпотеки від 09.06.2015р. шляхом проведення прилюдних торгів в порядку виконавчого провадження із визначенням початкової вартості майна в сумі 32 997 908,00 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, позивачем було заявлено вимоги про солідарне стягнення частини суми заборгованості в розмірі 100 000,00 гривень за договором про надання маркетингових послуг б/н від 09.06.2015р.
Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРИДІАН СМАРТ ТРЕЙД» (кредитор), фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» було укладено договір поруки.
Відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором за виконання грошових зобовязань Боржника за договором про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р., (далі іменуються Основне Зобовязання), за умовами якого до Кредитора може перейти право вимоги з Боржника суми коштів в загальному розмірі 40 000 000,00грн. Поручитель відповідає за належне виконання Боржником ОСОБА_4 зобовязання перед Кредитором солідарно, але в розмірі, що не перевищує 100 000,00грн. (сто тисяч гривень 00коп.).
Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору поруки зазначено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань перед Кредитором за ОСОБА_4 Зобовязанням, Кредитор має право предявити вимоги до Поручителя про погашення Поручителем боргових зобовязань Боржника в сумі, що не перевищує суму цього Договору, вказану в п.1.2 цього Договору. У випадку невиконання зобовязань Боржником, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, проте розмір відповідальності Поручителя не може перевищувати суми вказаної в п.1.2 цього Договору. Поручитель, у випадку виконання зобовязань перед Кредитором, набуває прав Кредитора за цим зобовязанням у розмірі сплаченої Поручителем суми.
Проаналізувавши зміст вищевказаного договору поруки, суд дійшов висновку, що за своєю суттю він є правочином, яким забезпечується виконання договору про надання маркетингових послуг та підпадає під правове регулювання норм параграфу 3 Глави 49 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ч.ч.1-2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Договором поруки від 09.06.2015р. встановлено, що поручитель відповідає за неналежне виконання боржником основного зобовязання перед кредитором солідарно, але в розмірі, що не може перевищувати 100 000, 00грн.
З огляду на встановлений факт невиконання відповідачем-2 основного зобовязання, що виразилось у несплаті позивачеві як виконавцеві за договором про надання маркетингових послуг від 09.06.2015р. суми винагороди у розмірі 40 000 000,00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 (солідарного боржника за договором поруки від 09.06.2015р.) 100 000,00 є обґрунтованим. При цьому, суд зауважує, що оскільки суми 32 997 908,00 грн. (вартість предмета іпотеки) не вистачає для погашення усього боргу (40 000 000,00 грн.) за договором про надання маркетингових послуг від 09.06.2015р., то суд приходить до висновку, що до поручителя необхідно застосувати максимальний розмір відповідальності та стягнути з нього 100 000, 00грн.
Крім цього, суд приходить до висновку, що частина заборгованості за договором про надання маркетингових послуг від 09.06.2015р. у розмірі 6 902 092,00 грн. підлягає стягненню з відповідача-2, оскільки є сумою залишку несплаченої та нестягненої винагороди за договором про надання маркетингових послуг від 09.06.2015р. оскільки в силу приписів ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог ст.ст. 525, 615 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускаються.
За приписом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Всупереч приписам закону та умовам договору, відповідач-2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, винагороду у встановлений строк договору не сплатив.
До прийняття судового рішення по справі відповідачами доказів погашення заборгованості за договором про надання маркетингових послуг б/н від 08.06.2015р. не надано.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 5, 60, 212-216, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 (Дніпропетровська область,
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.П. Мороз