АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/965/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - ПритулаН.Г.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ящук Т.І.

суддів - Чобіток А.О., Немировської О.В.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Мозолевської Вікторії Вікторівни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У серпні 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 856 грн. 01 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 741 грн. 72 коп. та судові витрати.

В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по відсотках - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник апелянта вважає, що судом першої інстанції не було у повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, та не взято до уваги те, що відсотки за користування кредитом, які позивач просив стягнути з відповідача, були нараховані ПАТ «Кредитпромбанк» до набуття права вимоги позивачем, та після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувались, про що свідчить розрахунок заборгованості.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, колегією суддів визнано за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що 05 лютого 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 49.29/05350/07-ТК000400299, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 830 грн. 46 коп., зі сплатою 24 % річних.

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13 856 грн. 01 коп., яка складається з 12 741 грн. 72 коп. - заборгованості по тілу кредиту та 1114 грн. 29 коп. - заборгованості по відсотках, тому просив стягнути з відповідача зазначену суму коштів.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого, враховуючи витяг з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги, ПАТ «Кредитпромбанк» відступив позивачу право вимоги по кредитному договору, укладеному з ОСОБА_3, і зазначена загальна сума заборгованості за договором - 12 742 грн.

З довідки, що надана до матеріалів справи позивачем, встановлено, що станом на 18.07.2014 року заборгованість ОСОБА_3 становить 13 856 грн. 01 коп., з яких - 12 741 грн. 72 коп. - тіло кредиту, 1114 грн. 29 коп. - відсотки.

При цьому в розрахунку заборгованості зазначено, що позивач не нараховував відсотків після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги, а сума відсотків 1114 грн. 29 коп. була нарахована станом на 20.05.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги на суму 12 741 грн. 72 коп., суд першої інстанції виходив з того, що вказана заборгованість утворилась станом на 05.02.2010 року - на час закінчення дії договору, саме зазначену суму заборгованості було переуступлено позивачу, що становить прострочену заборгованість, яка складається з тіла кредиту та відсотків. При цьому в матеріалах справи відсутні дані про те, що сума у розмірі 12 741 грн. 72 коп. є тілом кредиту.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків у сумі 1114 грн. 29 коп., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, за який період та на яку суму розраховані відсотки у даному розмірі.

Проте з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та зроблені без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення в цій частині.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Разом з тим, судом першої інстанції не була належним чином встановлена обставина щодо суми отриманого кредиту та зазначено, що розмір отриманого кредиту становить 10 830 грн. 46 коп.

Проте, як вбачається зі змісту п.1.1 кредитного договору, укладеного між ВАТ КБ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3, кредит надано позичальнику на такі цілі: в сумі 10830 грн. 46 коп. - на придбання позичальником ноутбука «Аsus W7K00J13.3» ( п.1.1.1 договору) та у сумі 1911 грн. 26 коп. - на здійснення оплати комісії за переказ коштів за дорученням клієнта на договірне списання з карткового рахунку при здійсненні кредитної операції (п.1.1.2 договору). Таким чином, розмір отриманого кредиту становить: 10830 грн. 46 коп. + 1911 грн. 26 коп. = 12 741 грн. 72 коп. ( а.с. 5)

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», загальний розмір грошового зобов'язання за кредитним договором (сума за договором) становить 12 472 грн., що відповідає умовам п.1.1. договору, і ця ж сума зазначена як прострочена заборгованість, виходячи із того, що остаточний строк повернення кредиту настав 05.02.2010 року ( а.с. 19).

Також необґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо відсутності у матеріалах справи розрахунку суми відсотків, які позивач просив стягнути з відповідача - 1114 грн. 29 коп., оскільки із наявного у матеріалах справи розрахунку, що був наданий представником банку суду першої інстанції вбачається, що станом на час укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами - 20.05.2013 року сума заборгованості ОСОБА_3 за відсотками становила 1114 грн. 29 коп., і в подальшому ПАТ «Дельта Банк» відсотків не нараховував.

У вказаному розрахунку зазначено, що відсотки у розмірі 1114 грн. 29 коп. нараховані ПАТ «Кредитпромбанк» за період з 06.02.2007 року по 18.06.2007 року на суму заборгованості - 12 741 грн. 72 коп. за формулою: сума заборгованості х відсоткову ставку/365 днів х кількість днів періоду нарахування. ( а.с. 41).

Тобто : 12 741 грн. 72 коп. ( сума кредиту) х 24% ( ставка за договором)/ 365 днів х 133 дні ( період зазначений у розрахунку) = 1114 грн. 29 коп.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано до суду першої інстанції розрахунок суми нарахованих відсотків, у якому зазначено, за який період та на яку суму заборгованості вони нараховані, і зазначений розрахунок відповідає умовам укладеного кредитного договору, тому висновки суду першої інстанції у цій частині не відповідають обставинам справи. Отже, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення відсотків за користування кредитом на суму 1 114 грн. 29 коп. також є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника ПАТ «Дельта Банк» щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за відсотками та доведеності позовних вимог у цій частині, а тому рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення зазначених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованих відсотків - 1114 грн. 29 коп.

В решті рішення суду сторонами не оскаржувалось, обов'язкових підстав для скасування не вбачається, тому в іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення відсотків та ухвалити у цій частині нове рішення наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 1114 ( одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 29 коп.

В іншій частині заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: