Справа № 307/612/15-ц
Провадження № 2/307/639/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю представників позивача Куцин Ю.М.

Джуган М.В.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. Посилається на те, що 26.04.2006 р. між ПАТ «Закарпатгаз» та ОСОБА_3 було укладено типовий договір про надання послуг з газопостачання № 2632, АДРЕСА_1. Згідно п.п. 1.1. договору передбачено, що виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві та членам його сім'ї, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні послуги з постачання природного газу, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ і користування послугами за встановленими згідно із законодавством цінами в термін і на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 4.2. договору, оплата за надані послуги з газопостачання здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів до 10 числа місяця, наступного за звітним. Підпунктом 5.5.3. договору передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно та у повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов цього договору. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 р. № 2246, якою регламентується порядок надання населенню послуг з газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарним місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Однак відповідач вчасно не проводив розрахунки за природний газ, тому станом на 16.02.2015 р. в нього виникла заборгованість у сумі 1450.76 грв.

Представник позивача Куцин Ю.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що заборгованість виникла у результаті зміни в 2013 році цінової категорії споживання відповідачем природного газу з першої на другу, оскільки за 2012 рік ним було використано більше ніж 2500 м.куб. газу. Йому невідомо чи повідомляли ОСОБА_3 про переведення на його іншу категорію, але згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» споживач зобов'язаний звіряти показники фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу. В 2014 році споживача переведено знову в першу цінову категорію споживання природного газу, і він сплатив частину боргу, проте в нього залишається борг в сумі 823.52 грв. Просить стягнути вказану суму з ОСОБА_3 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз».

З пояснень представника позивача Джуган М.В., яка була допитана у судовому засіданні в якості свідка вбачається, що контролери ПАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» не завжди можуть перевірити стан лічильників газу та їх показання через відсутність вдома споживачів на момент здійснення контрольного зняття показань лічильника газу. При проведенні обстеження дотримання вимог «Правил експлуатації споруд проведено газопостачання та побутових газових приладів» працівниками газового господарства було встановлено, що станом на 11.12.2012 р. на лічильнику газу відповідача показник становив 13879 м.куб., що перевищує категорію до 2500 м. куб. на рік. На підставі чого, ОСОБА_3 було переведено до категорії споживачів до 6000 м. куб. на рік та був здійснений перерахунок спожитого у 2012 р. природного газу за вказаним тарифом.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що за рік він використовує не більше 1500 м.куб. газу. За використаний газ завжди вчасно здійснював оплату. Вважає, що у другу категорію користувачів його було переведено помилково, так як він ніколи не перевищував ліміт встановлений для першої категорії споживачів. У підтвердження своїх доводів надав дві розрахункові книжки за 2010-2013 р.р.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 цього ж кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У статті 27 ЦПК, поряд з іншими правами та обов'язками осіб, які беруть участь у справі вказано і право брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів. Згідно ст.ст. 57-59 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У статті 64 ЦПК вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено договір, предметом якого є надання позивачем відповідачу послуг з постачання природного газу для побутових потреб (а. с. 6-7). На ім'я ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок та видано розрахункову книжку. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1450.76 грв. Сума позову складається із вартості спожитого відповідачем газу у листопаді - грудні 2014 р. та у січні 2015 р., а також у різниці між сумою сплаченою відповідачем за газ спожитий у 2013 році та у сумі яку було нараховано позивачем, так як через перевищення ліміту газу для споживачів 1-ї категорії у 2012 р. ОСОБА_3 був переведений у 2-у категорію споживачів. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року за № 1697, на території держави почали діяти роздрібні диференційовані ціни на природний газ для населення. При цьому виділено 4 категорії ціни: І категорія - для абонентів, споживання природного газу якими не перевищує 2500 куб. метрів на рік, - 339 гривень за 1 тис. куб. метрів; II категорія - для абонентів, річне споживання яких не перевищує 6000 куб. метрів на рік, - 480 гривень за 1 тис. куб. метрів; III категорія - для абонентів, споживання газу якими не перевищує 12000 куб. метрів на рік, - 980 гривень за 1 тис. куб. метрів; IV категорія - для абонентів, річне споживання яких перевищує 12000 куб. метрів на рік, - 1173 гривні за 1 тис. куб. метрів. Судом встановлено, що на 2013 рік відповідачу визначена II цінова категорія (до 6000 м. куб. на рік). В той же час, відповідач проводив оплату за газопостачання, виходячи із ціни для споживачів І категорії (до якої він був віднесений в 2012 році), внаслідок чого і виникла заборгованість, яка складає 823.52 грв., що підтверджується витягом з особового рахунку № НОМЕР_1 (а. с. 10). У зв'язку з тим, що відповідач оплатив вартість газу спожитого у листопаді - грудні 2014 р. та у січні 2015 р. представник позивача зменшив суму позову до 823.52 гривень, тобто до різниці, яка виникла через переведення платника у 2-у категорію.

З хронології абонента № НОМЕР_1 (ОСОБА_3), наданої представником позивача вбачається, споживач раніше (договір укладено у 2006 році) ніколи не споживав більше 2000 м. куб. газу, але і не менше 750 м. куб. Однак у цій хронології чомусь вказано, що за 2011 - й рік ним було спожито всього 140 м.куб. Станом на 31.01.2012 р. показник лічильника вказує 11340 м. куб., а відповідно до акту обстеження газопроводу та експлуатації газового обладнання ПАТ «Закарпатгаз» Тячівської філії ПАТ «Закарпатгаз» станом на 11.12.2012 року при проведенні обстеження житла ОСОБА_3, показник на лічильника становив 13879 м. куб. Віднявши різницю між цими показниками постачальник газу вирахував, що за 2012 рік ОСОБА_3 використав 2539 м. куб. газу.

Із розрахункової книжки на ім'я ОСОБА_3 по розрахунках за газ при наявності лічильника за листопад 2010 рік по січень місяць 2012 рік та абонентної книжки про оплату за використання природного газу по лічильнику за 2012 по 2013 роки вбачається, що згідно показника лічильника з січня 2011 р. по грудень 2011 р. ОСОБА_3 використав 1400 м. куб. газу, за який сплачував щомісяця, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями. Тобто відповідно цих книжок станом на січень 2012 року показник лічильника вказував 12900 м. куб., а не 11340, як вказано у хронології абонента. За 2012 рік відповідачем було спожито 1550 м. куб. природного газу, а не 2539, як вважає позивач.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що надані відповідачем розрахункові книжки є належним доказом того, що він не перевищував ліміт споживання природного газу встановлений для користувачів 1-ї категорії і його було переведено у 2-гу категорію помилково через занижені показники використання газу в 2011 році, і відповідно завищені показники використання у 2012 році. З огляду на це, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Тому, керуючись ст.ст. 10, 27, 57- 61, 64, 209, 213-215 ЦПК України, 15, 16, 525, 526 ЦК України суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.