АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/340/15 Доповідач - Гурзель І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - апелянта - ОСОБА_4, представника позивача - ОСОБА_2, представника УМВС України в Тернопільській області - Сліворського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна із чужого володіння-,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідачів УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 31.10.2013 року, який вступив в законну силу 12.03.2014 року, засуджено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_1 є рідним братом. Під час досудового слідства, при проведенні обшуку у його квартирі було виявлено та вилучено ряд речей та грошові кошти: -125 купюр номіналом 200 грн., -232 купюри номіналом 100 грн., -17 купюр номіналом 500 грн., -23 купюри номіналом 100 доларів США, 4 купюри номіналом 20 доларів США, 3 купюри номіналом 50 доларів США, 6 купюр номіналом 5 доларів США, -1 купюра номіналом 1 долар США; -24 купюри номіналом 50 Євро, 4 купюри номіналом 10 Євро, -5 купюр номіналом 20 Євро на загальну суму 56700 грн., 2561 доларів США та 1340 Євро. Вказані кошти постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області Матвіїва О.Л. визнано та долучено до кримінальної справи в якості речового доказу та передано на зберігання у бухгалтерію УМВС України в Тернопільській області.

Зазначена сума грошей належить йому на праві приватної власності, оскільки він тривалий час перебував на роботі за кордоном.

Про повернення зазначеної суми грошей він звертався під час досудового слідства та в ході судового розгляду, однак, йому було відмовлено.

У даний час вищевказані кошти перебувають на зберіганні у бухгалтерії УМВС України в Тернопільській області.

Вказує, що кошти в розмірі 2561 доларів США та 1340 Євро належать йому на праві приватної власності.

Позивач просить визнати за ним право власності на кошти на загальну суму 2561 доларів США та 1340 євро, які були вилучені у ОСОБА_1, визнані та долучені до кримінальної справи в якості речового доказу і передані на зберігання у бухгалтерію УМВС України в Тернопільській області та зобов'язати відповідача ОСОБА_1 повернути належні йому кошти на загальну суму 2561 доларів США та 1340 євро, які зберігаються у бухгалтерії УМВС України в Тернопільській області на підставі ст.ст.386, 387 ЦК України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду 12 січня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки оскаржуване рішення не відповідає обставинам справи а також в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши представника апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу в межах наведених доводів, відповідача ОСОБА_1 який позов визнав, представника УМВСУ який просить апеляцію відхилити, дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги вбачається, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Так відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що суду не були представлені належні докази приналежності коштів позивачу, які були вилучені у підозрюваного на той час у скоєні злочину ОСОБА_1

Однак з таким висновком суду колегія не погоджується, оскільки обставини справи встановлено невірно, як наслідок неправильно визначено правовідносини.

Колегією встановлено наступні обставини справи.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.З ст.185, ч.4 ст.185 та ч.1 ст.393 КК України та призначено покарання покарання два роки обмеження волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 101880 грн. по 50940 гривень з кожного заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.04.2014року, вирішено: подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Пінєгіна В.М. про звернення стягнення на кошти, які належать ОСОБА_1 - задовольнити. Звернути стягнення на кошти в розмірі 56644,00грн., які належать ОСОБА_1 та перебувають в бухгалтерії УМВС України в Тернопільській області, що знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул. Валова, 1.

Таким чином вирок в частині цивільного позову що до Римара виконано. Стягнуті з ОСОБА_1 кошти повернено потерпілій.

Також стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в користь НДЕКЦ при УМВС України у Тернопільській області солідарно 11264 грн. 20 коп. вартості експертиз по 5632 грн. 10 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в користь НДЕКЦ при УМВС України на Львівській залізниці солідарно 860 грн. вартості експертиз по 430 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВС України у Тернопільській області 2179 грн. 44 коп. вартості експертиз.

Як пояснив відповідач ОСОБА_1 зазначені кошти в користь НДКЦ він має намір повернути після отримання братом коштів вилучених у нього, так як своїх коштів на даний час немає.

Ухвалою судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2014 року апеляційне провадження у справі закрито. Отже, вирок Тернопільського міськрайонного суду від 31.10.2013 року вступив в законну силу 12 березня 2014 року.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області Матвіїв О.Я. від 17.05.2012 року визнано та долучено до кримінальної справи в якості речового доказу гроші в сумі 56700 грн., 2561 доларів США та 1340 Євро, які було вилучено під час обшуку в квартирі ОСОБА_1 та передано на зберігання в бухгалтерію УМВС України в Тернопільській області.

Вироком не вирішувалось питання повернення вилучених у Римара речових доказів - валютних коштів.

Зазначене питання вирішувалось постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2014року, якою заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Повернуто ОСОБА_1 речі а заяву ОСОБА_4 про повернення йому вилучених грошей: 125 купюр номіналом 200 грн.; 17 купюр номіналом 500 грн.; 232 купюр номіналом 100 грн.; 23 купюр номіналом 100 доларів США; 4 купюр номіналом 10 доларів США; 3 купюр номіналом 50 доларів США; 6 купюр номіналом 5 доларів США; 1 купюри номіналом 1 долар США; 24 купюр номіналом 50 Євро - залишено без розгляду з мотивів що ОСОБА_4 в ході кримінальної справи заявляв свої права на зазначені кошти а тому існує цивільний спір.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В даному випадку сторони по справі відповідач ОСОБА_1 визнає обставини приналежності вилучених у нього коштів ОСОБА_4

Суду першої інстанції слід було перевірити чи зазначене визнання позову не порушує прав інших осіб і чи не спрямовано воно на ухилення ОСОБА_1 від майнової відповідальності за вчинені ним злочинні діяння.

З матеріалів справи вбачається, що збитки ОСОБА_1 за заявленим до нього цивільним позовом погашені. Залишились невідшкодованими тільки суми судових витрат, які не є значними.

Відмовляючи у поверненні речових доказів в кримінальному судочинстві у постанові судді (а.с.5) зазначено наявність цивільного спору що до зазначених речових доказів зі сторони позивача. Тобто зазначене питання в кримінальному прорцесі не було вирішено із за наявності спору приналежності речових доказів між ОСОБА_1 чи ОСОБА_4, а не з інших питань.

Відомостей про те, що з часу постановлення вироку до цього часу є наявні звернення з іншими позовами, які б випливали з кримінальної справи до ОСОБА_1 у справі немає. Як не встановлено інших осіб, які б претендували на вилучені речі. Заперечуючи позов представник УМВСУ посилається на припущення можливості заявлення позову іншими особами в майбутньому, чим в силу п.4 ст.60 ЦПК України колегія суддів не може керуватись.

Суд першої інстанції відмовивши ОСОБА_4 в визнанні права власності на вилучені речові докази, неповно встановив обставини справи, не взяв до уваги вищенаведене, не врахував вимоги цивільно-процесуального законодавства, внаслідок чого зазначені речові докази залишились безгосподарними на зберіганні у УМВСУ.

За вказаних обставин рішення суду слід скасувати як ухвалене за неповно з"ясованих судом обставин справи з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав передбачених ст. 397, ч.1 ст.391 ЦК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317 ЦПК України, колегія суду апеляційної інстанції,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_4 право власності на валютні кошти: - 23 купюри номіналом 100 доларів США,

- 4 купюри номіналом 10 доларів США,

- З купюри номіналом 50 доларів США,

- 6 купюр номіналом 5 доларів США,

- 1 купюра номіналом 1 долар США;

- 24 купюри номіналом 50 Євро,

- 4 купюри номіналом 10 Євро,

- 5 купюр номіналом 20 Євро, на загальну суму 2561 долар США та 1340 Євро та зобов"язати УМВС України в Тернопільській області повернути вище зазначені кошти, які знаходяться на їх зберіганні- ОСОБА_4.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.В. Гурзель