Справа №2/489/577/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка одночасно виступає в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 р. ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, яким просила визначити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів не порушувати визначений порядок користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй та її малолітній доньці ОСОБА_2, а також відповідачкам належати ідеальні частини в праві власності на будинок, але останні перешкоджають їй в праві користування будинком.

У зв'язку із укладанням шлюбу позивачка змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.24).

Надалі позовні вимоги уточнила - зазначила, що просить визначити порядок користування житловим будинком для себе та малолітньої доньки ОСОБА_2 шляхом виділення в користування житлових кімнат літ. 1-5 та 1-6 в житловому будинку, а підсобні приміщення та коридор 1-1-просила залишити в спільному користуванні (а.с.126).

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що предметом позову є визначення порядку користування лише тільки житловим будинком.

Відповідачки з представником проти задоволення позову заперечували.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідачкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (матері та доньці, відповідно) належить по 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 03 липня 1998 р. (а.с.43).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 спадщину після нього прийняла мати ОСОБА_3, його вдова - позивачка та донька ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтвом державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори про право на спадщину від 18 липня 2014 р. за реєстровим №5-623 за спадкоємцями ОСОБА_6 визнано право власності на 1/3 частину за кожним від 1/3 частини належної спадкодавцю в праві власності на спірний житловий будинок, тобто на 1/9 кожному (а.с.43-45, 86).

Згідно технічного паспорту станом на 21 лютого 2014 р. на адресу АДРЕСА_1 там розташований один житловий будинок літ. «А» загальна площа приміщень якого 56,8 кв.м., житлова площа 52,0 кв.м.

Будинок складається з житлових кімнат: 1-2 площею 17,5 кв.м., 1-3 площею 8,9 кв.м., 1-4 площею 7,0 кв.м., 1-5 площею 7,7 кв.м., 1-6 площею 10,9 кв.м. та коридору площею 4,8 кв.м. (а.с.117-122).

Як встановлено судом, позивачка з донькою не проживала в будинку та порядок користування його приміщеннями з нею відповідачками не визначався. Також позивачка не проживала там на час заміжжя зі спадкодавцем.

В будинку у відповідності до виписки з будинкової книги є зареєстрованими відповідачка ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_4 з чоловіком та двома синами 2009 та 2010 років народження, а також з 04 серпня 2011 р. позивачка з донькою (а.с.61-63).

У задоволенні позову заявленого позивачко одночасно і в інтересах малолітньої доньки слід відмовити.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Із положень ст. 358 ЦК України випливає, що надання співвласнику в користування частини майна має ґрунтуватися на встановленні відповідності між розміром частки співвласника в праві спільної власності та часткою того майна, надання якого в користування вимагає такий співвласник. За домовленістю співвласників може бути допущено відступ від засад відповідності між розміром частки в праві та розміром частки в майні.

Встановити порядок користування житловим будинком із дотриманням прав кожного із співвласників на володіння, користування та розпорядження відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, на думку суду, неможливо. Виділення позивачці з донькою кімнати 1-5,1-6 (суміжні між собою, вхід через кімнату 1-6) площею в сумі 18,6 кв.м. в користування не відповідатиме належним їм 2/9 частинам (відповідає 11,56 кв.м. житлової площі) в праві спільної часткової власності, чим будуть порушені права інших співвласників спірного будинку.

Клопотання про призначення технічної експертизи для розробки можливих варіантів визначення порядку користування будинком на пропозицію суду сторони не заявили.

Відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати позивачці не відшкодовуються.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький