АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа № 638/5630/14. Головуючий І інст.: - Аркатова К.В.
Провадження №22-ц /790/1026/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, 3-особа: Дзержинський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМВС в Харківській області - про усунення перешкод у праві користування та розпорядження власністю шляхом зняття з реєстрації та виселення,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_7 звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира придбана нею на прилюдних торгах по реалізації арештованого нерухомого майна - предмету іпотеки.

В зазначеній квартирі зареєстровані та мешкають колишня власниця квартири ОСОБА_6 та члени її сім'ї ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10

Добровільно знятися з реєстраційного обліку та звільнити приміщення належної їй квартири відповідачі не бажають, що спонукає її звернутися з позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 16, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 109, 150, 156 ЖК України, ОСОБА_7 просила суд визнати ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1

Виселити ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та інших осіб із спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Зняти ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 з реєстраційного обліку з квартири за адресою: АДРЕСА_1

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, представник Дзержинського районного відділу у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 такими, що втратили право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та інших осіб із спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Знято ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 з реєстраційного обліку з квартири за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року заява ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачі втратили право на користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з набуттям позивачкою права власності на цю квартиру, а тому вони підлягають виселенню з квартири та зняттю з реєстраційного обліку.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Матеріали справи свідчать, що згідно протоколу №2113209 по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - предмету іпотеки належного ОСОБА_6, затвердженого директором філії №21 ПП «Нива -В.Ш» 5 лютого 2014 року, в ході проведення прилюдних торгів ОСОБА_7 придбала за ціною 368 900 грн. 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_6, ( а. с.12).

6 лютого 2014 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ складено акт про реалізацію предмета іпотеки, а 13 лютого 2014 року приватним нотаріусом Харківського МНО Яровинською К.В. за р. №161 видано ОСОБА_7 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_7 13 лютого 2014 року (а. с. 9-11,13).

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» №4815/2/0705 від 6 березня 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та мешкають ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 ( а. 8).

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 не бажають добровільно знятися з реєстраційного обліку та звільнити житлову площу квартиру, що належить ОСОБА_7, чим порушують її права власника на володіння, користування та розпорядження належною їй квартирою.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно поновив порушене право позивачки на користування належною їй квартирою та обґрунтовано виселив ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 зі спірної квартири зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи позивачки, дослідив надані нею докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що прилюдні торги з продажу належної їй квартири відбулися з порушенням норм чинного законодавства, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки ОСОБА_6 не надано до суду першої та апеляційної інстанції доказів щодо визнання прилюдних торгів недійсними.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: