Справа № 467/424/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивувала тим, що 20 листопада 2007 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки між сторонами постійно виникають сварки через несумісність характерів, вони мають різні погляди на життя, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, відповідач добровільно матеріальної допомоги сім'ї не надає, а діти проживають разом з нею і знаходяться на утриманні позивача, остання звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття.

До початку судового засідання позивачем, через канцелярію суду, надано заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачем до досудового засідання, надано заяву, згідно якої проти задоволення позову він не заперечує та просить слухання у справі провести за його відсутності.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши письмові матеріали справи та надані суду докази в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як видно із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 листопада 2007 рокуу відділі реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 59

У відповідності до копії свідоцтв про народження, сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На думку суду, позивачем доведено, що сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Сторони тривалий час разом не проживають.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, а за такого суд не має права зобов'язати одного з подружжя зберегти сім'ю, якщо він категорично заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ст. 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України).

Виходячи з наведеного, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає сплата судового збору за позовними вимогами про розірвання шлюбу, а також на користь держави підлягає сплата судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20 листопада 2007 рокувідділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 59.

ОСОБА_1 змінити прізвище, на те, яке вона мала до реєстрації шлюбу тобто - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2015 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова