Справа № 203/7463/14-ц
12 січня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Цекместрук Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу позики, -
Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, у поданій заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності, наполягаючи на задоволенні вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно.
На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.
Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).
Судом встановлено, що 16 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у простій письмовій формі був укладений договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 214000,00 грн. на умовах повернення всієї суми коштів в строк до 01 серпня 2014 року, що підтверджується письмовою розпискою від 16 червня 2014 року, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с.8).
За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За змістом ст.526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У встановлений договором строк відповідач позику не повернув, як і не повертав її частинами протягом строку користування.
Правила щодо сплати процентів від суми позики містяться у статті 1048 ЦК України.
Так, згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, у ч.1 ст. 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.
Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.
Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в ч.2 ст. 1048 ЦК України, і є такими якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.
Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Сума боргу (грн.)Період прострочкиКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір облікової ставки НБУ на деньСума пені за період прострочки
214000.016.06.2014 - 16.07.2014319.5000 %0.026 %*1726,66
214000.017.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.034 %*8721,24
214000.013.11.2014 - 20.11.2014814.0000 %0.038 %*656,66
Крім того, за умовами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
В судовому засіданні встановлено, що свої зобов'язання за договором відповідач у відповідності до вимог ст.526, 1049 ЦК України до 01 серпня 2014 року не виконав і грошові кошти в належній сумі не повернув, прострочивши таким чином перед позивачем виконання взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим права позивача згідно зі ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням на його користь всієї суми основного боргу в розмірі 214000,00 грн.
Одночасно, згідно з правилами ч.2 ст.625 ЦК України витрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсація (плати) боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами становитимуть за час прострочення в період з 01 серпня 2014 року по 20 листопада 2014 року:
Період заборгованостіСума боргу(грн.)Сукупний індекс інфляції за період (Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості)Інфляційне збільшення суми боргу (інфляційне збільшення суми боргу розраховано за формулою: С. інфл. = С х IIср., где С - сума боргу; IIср. - сукупний індекс інфляції)Сума боргу з урахуванням індексу інфляції (розрахована за формую: С заг. = С + С інфл., где С - сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшеннясуми боргу)
· три відсотки річних (01.08.2014-20.11.2014): (214000,00 грн. х 3 х 112 днів) : 365 : 100 = 1969,97 грн.
За правилами ст.88 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 209, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені ним судові витрати на сплаті судового збору в розмірі 2407,27 грн. (дві тисячі чотириста сім гривень 27 коп.).
Відповідач має право подати до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.В. Колесніченко