Справа № 212/713/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

при секретарі Плотнікової Т. Б.,

за участю сторін, позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. В березні 2015 року позовні вимоги уточнила, просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000, 00 гривень, щомісяця. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини в сумі 4 000, 00 гривень в рахунок майбутніх витрат на обстеження та лікування дитини, та 360, 00 гривень - витрати за придбання одягу та іграшок для дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави вказані у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400, 00 гривень, щомісяця, так як працює без оформлення, отримує заробітну платню в розмірі 3 000, 00 гривень. Крім того, пояснив, що постійно піклується про сина, купує ліки, оплачує витрати на освіту та сплачує кошти репетиторам, яких відвідує дитина. Згоден за власні кошти відвести свого сина на обстеження до м. Києва і тому заперечує з приводу стягнення 4000, 00 грн. В лютому 2015 року купував сину одяг і тому заперечує з приводу вимог позову про стягнення 360 грн.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року по 06 березня 2013 рік, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий мешкає з позивачем.

Шлюбні відносини сторін припинені, мешкають окремо. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 400 грн.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходив з того, що відповідач має нерегулярний дохід, за станом здоров'я дитини встановлена інвалідність, та з урахуванням доходу позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з відповідача на користь позивача стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі твердої грошової сумі 900, 00 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 03 лютого 2015 року.

Стосовно вимог про додаткові витрати на утримання дитини, суд вказує, що ці вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На думку суду, позивачем не надано ні усних, ні письмових доказів на підтвердження доводів з приводу додаткових витрати на утримання дитини, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги. Надані до суду квитанції з приводу вартості придбаного товару та медичних довідок про стан здоров'я дитини є неналежними та недопустимими доказами з приводу позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та прийнявши до уваги матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише у частині стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 900 грн., інші вимоги не підлягають задоволенню, так як вони не знайшли свого доказового підтвердження під час розгляду справи.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243, 60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 91 ч. 2, 180-182, 184 СК України, ст.ст. 213 - 215, 367 п. 1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, аліменти у твердій грошовій сумі 900, 00 гривень, щомісяця, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_1 починаючи стягнення з 03 лютого 2015 року.

Суму місячного платежу відповідно до ст.367 п.1 ЦПК України допустити до негайного виконання, у межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 - судовий збір у сумі 243,60 гривень на користь держави.

В інший частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Ваврушак