АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/401/2015р. Головуючий в І інстанції Іванцова Н.К.
Категорія: 44 Доповідач: Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 17 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, ПП "Жилтранс" про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, ПП "Жилтранс" про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він на підставі ордеру №3 від 24.02.1995 року зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1, в якій як члени його сім'ї зареєстровані також його колишня дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 Оскільки відповідачі вже більше десяти років не проживають у спірній квартирі, витрат по утриманню житла не несуть, позивач просив суд з підстав, визначених ч.1 ст.71, ст.72 ЖК України, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням і зобов'язати Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області зняти відповідачів з реєстрації за вказаною адресою.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2014 року залишено без розглядупозовні вимоги в частині зобов'язання Комсомольського РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області зняти відповідачів з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, ПП "Жилтранс" про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задоволено, визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають суттєве значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнав, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту не проживання відповідачки за місцем реєстрації без поважних причин понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Крім цього, згідно роз'яснень, даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985року із наступними змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 05.08.1994 року по 09.04.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі наказу №3 від 07.02.1995 року, виданого житлово-експлуатаційним об'єднанням Комсомольського району м. Херсона про надання службового житла, а також відповідно до архівного витягу із рішення виконкому Херсонської міської ради народних депутатів за № 56 від 21.02.1995 року про затвердження спільних рішень адміністрацій і профспілкових комітетів про надання жилої площі громадянам по підприємствах і установах міста та за місцем проживання, у користування ОСОБА_4 передано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сім`ї 1-2 чоловіка.

Згідно довідки про склад сім'ї, виданої ПП «Жилтранс» 30.06.2013 року, в зазначеній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою, неодноразово були предметом судового розгляду. Так, зокрема, рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 лютого 2000 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання втратившою право користування житловим приміщенням, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення задоволено та вселено ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 до спірної квартири.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідачі понад 10 років без поважних причин не проживають за місцем реєстрації та не сплачують комунальних послуг, у зв'язку із чим вважав, що відповідно до ст.71 ЖК України вони втратили право користування житловим приміщенням.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ОСОБА_2 зазначала, що відповідач навмисно створює непридатні умови для проживання у спірній квартирі шляхом заміни замків від вхідних дверей, вивезення меблів, в квартирі відсутні газо, електро та водопостачання, у зв'язку з чим з 2007 року вона змушена була виїхати на тимчасове проживання до своєї матері.

Крім того, на підтвердження факту оплати нею комунальних послуг, відповідачка надала суду розписку, складену позивачем та датовану 02.10.2013 роком про те, що аліменти в розмірі 5000 грн. з дозволу ОСОБА_2 витрачені на оплату квартплати та зносу газової труби, проекту та штрафу (а.с.20).

Як вбачається з матеріалів справи, вказана сума коштів, зокрема, є достатньою для покриття витрат за нараховані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 03.05.2007 року по 01.10.2014 року в сумі 2521,79 грн. (а.с.108).

З огляду на відсутність газопостачання у спірній квартирі починаючи з 2003 року і використання позивачем у квартирі газового балону всупереч технічних норм та правил проекту на газопостачання, що створювало небезпеку для проживання та було підставою звернень відповідачів до компетентних органів за захистом своїх прав, а також внесення відповідних приписів позивачу щодо усунення порушень контролюючими органами і зазначені обставини сторонами визнані та не заперечуються, враховуючи покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про періодичне навідування позивачки у спірну квартиру протягом спірного періоду, зважаючи на надані відповідачкою докази оплати комунальних послуг протягом спірного періоду, колегія суддів приходить до висновку про поважність відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад 6 місяців, у зв'язку з чим підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, як незаконне та необгрунтоване, відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, ПП "Жилтранс" про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст.303,309,314 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 09 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Комсомольський РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, ПП "Жилтранс" про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді