Справа № 202/2633/15-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2015 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення станом на 01.02.2015 року в сумі 10550 грн. 65 коп. та судового збору в сумі 121 грн. 80 коп.

У прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити за наступних підстав:

Відповідно до ч. 6 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте дані щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи, що в заяві ставиться питання про солідарне стягнення заборгованості, заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий.

Крім того, згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто у разі розгляду питання про стягнення заборгованості більш ніж за три роки в порядку наказного провадження, боржник позбавляється можливості застосування наслідків спливу строку позовної давності, що в свою чергу порушує його права.

Таким чином, зобов'язання боржника не можуть вважатися безумовними та підлягають доказуванню разом з пред'явленою до стягнення грошовою сумою.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо із заяви і доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

З заяви та доданих документів вбачається, що на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу по частині вимог сплинув строк позовної давності.

Відповідно до п. 2 ч. 3, ч. 5 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право; у разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У прийняті заяви Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення станом на 01.02.2015 року в сумі 10550 грн. 65 коп. та судового збору в сумі 121 грн. 80 коп. відмовити.

Розяснити заявнику право відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України звернутися до суду з такими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Ю. Марченко