Справа № 541/3041/14-ц
Номер провадження 2/541/72/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 квітня 2015 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ГРИБ М.В.,

при секретарі - Непокупній Л.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2014 року в суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сім'я у них розпалась остаточно по причині систематичних сімейних сварок, що призвело до втрати подружніх почуттів одне до одного. Тому просила розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги і просила задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вважав можливим збереження сім'ї та просив надати йому строк для примирення з позивачкою.

Після збігу наданого судом строку для примирення сторони в судове засідання не з'явилися, а позивачка звернулася до суду із письмовою заявою, якою наполягала на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1» (а.с.30).

Відповідач, після збігу строку для примирення, в судове засідання не з'явився, а електронною поштою надіслав до суду заяву, якою позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу і просив справу розглянути у його відсутності (а.с.31).

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 3 серпня 2002 року і від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із позивачкою(а.с. 3-5).

Подружні стосунки сторони не підтримують і спільно не проживають з листопада 2014 року по причині систематичних сімейних сварок, що призвели до втрати сторонами подружніх почуттів одне до одного. Факту припинення спільного проживання та факту припинення подружніх і сімейних стосунків не заперечував і відповідач в судовому засіданні 12.01.2015 року.

Оскільки сторони спільно не проживають і не підтримують ні подружні, ні сімейні стосунки з листопада 2014 року, наданий сторонам строк для примирення позитивних наслідків не дав, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, раніше вона вже зверталася до суду із аналогічним позовом, але тимчасово примирялась з відповідачем, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, то при таких обставинах суд вважає подальше збереження їх шлюбу неможливим і таким що суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення. Тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_1 висловила своє побажання іменуватися цим прізвищем і після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним відповідно ст. 113 СК України забезпечити їй таке право.

Керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 105,110, 112,113 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 3 серпня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_2, 1982 року народження, та ОСОБА_1, 1983 року народження, актовий запис № 141 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд в десять діб з моменту його проголошення.

Суддя: М. В. Гриб