Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/405/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

судді Смиковської Л.О.

за участю секретаря Деменчук О.Г.

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діють в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Бігунська сільська рада про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на земельну ділянку площею 0,0866 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 в рівних частках, тобто по ? частині кожному. Свій позов мотивують тим, що вони мають у власності житловий будинок у АДРЕСА_1. Будинок розташований на земельній ділянці, яка приватизована колишнім власником будинку, відповідачем по справі, що підтверджується державним актом. Як наслідок цього, на даний час вони не можуть оформити цю земельну ділянку, оскільки окремо від будинку вона не оформляється.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити. Просять не стягувати судовий збір із відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але надіслав лист про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

В силу ст.242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Із свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

У відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України 2003 року власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками житлового будинку по АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_1 від 24.04.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Коростенське МБТІ» №227542288 від 18.05.2009 року.

Відповідно до ст.381 Цивільного кодексу України 2004 року садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч.1 ст.120 Земельного кодексу України (2001 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як вбачається з Державного акту про право власності на земельну ділянку від 21.06.2007 року серії НОМЕР_2 (а.с.6), ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0866 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована в АДРЕСА_1.

Відтак, позивачі ніяким чином не можуть оформити на себе земельну ділянку розміром 0,0866 га, маючи на це право, оскільки вона приватизана відповідачем.

Таким чином, з огляду на вище вказані обставини та норму ст.120 ЗК України, згідно з якою під час набуття права власності на житловий будинок з господарськими будівлями позивачу перейшло право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, за позивачами слід визнати право власності на земельну ділянку розміром 0,0866 га, яка належить ОСОБА_3, та задовольнити позовні вимоги.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (а.с.7), що знаходиться в АДРЕСА_1, її грошова оцінка становить 22251 грн. 47 коп.

Позивачами сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Відтак, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 196, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0866 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 в рівних частках, тобто по ? частині кожному, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 належала ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Овруцький районний суд Житомирської області в Апеляційний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 06.04.2015 року.

Суддя: Л. О. Смиковська