У Х В А Л А

02.04.2015 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саландяк О.Я.,

секретаря Буги Р.М.,

державного виконавця ВДВС ЖМУЮ ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринці подання державного виконавця державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ОСОБА_2 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Згідно подання державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що мешкав в м.Жмеринка Вінницької області по вул. Пролетарській, 65/2 у виїзді за кордон України до виконання ним зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням та виконання ухвали покласти на Державну Прикордонну службу. В обґрунтування подання про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України вказує, що у відділі державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №2-1145/2011 від 08.11.2011 року, виданим Жмеринським міськрайонним судом, виконавче провадження за якими відкрите ВДВС Жмеринського міськрайонного управління юстиції 14.11.2011 року. ОСОБА_3 неодноразово викликався до ВДВС з приводу неналежної сплати ним аліментів, попереджався про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 164 КК України, державним виконавцем для обстеження майнового стану боржника було зроблені запити до реєструючи органів, однак згідно отриманих відповідей майна, належного боржнику не встановлено, він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, пенсій та соціальних виплат не отримує, на обліку як безробітний не перебуває. Заборгованість станом на 01.04.2015 року складає 3500 грн. При виході 10.03.2015 року за місцем реєстрації боржника, було встановлено зі слів матері останнього, що він проживає за іншою адресою із співмешканкою, однак адресу повідомити суду відмовилась. Стягувачка наполягає в обмеженні у праві виїзду боржника за кордон.

У судовому засіданні державний виконавець Шелепова Г.О. подання підтримала. Просила його задовольнити. Додатково та на запитання суду пояснила, що в її провадженні знаходиться виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_3 аліментів з червня 2014 року. За цей час вона спілкувалась із боржником. Він самостійно до ВДВС не з»являється, аліменти сплачує нерегулярно. На даний час допустив заборгованість за 5 місяців у сумі 3500 грн. у виконавця є всі підстави вважати, що боржник на даний час знаходиться за кордоном, оскільки про це повідомила і стягувачка і мати боржника. Раніше боржник також допускав таку заборгованість, але потім погашав, пояснюючи це тим, що він не працює, його дохід не є регулярним, а тому не має коштів. На даний час він на дзвінки не відповідає, змінив місце проживання, на відповіді реєструючих органів надійшла негативна інформація, а відтак вбачається ухилення боржника від виконання аліментних зобов»язань. Із поданням про оголошення боржника в розшук виконавець не зверталась. Дані щодо ідентифікаційного номера виконавцем взяті із даних, що містились у виконавчому провадженні та додатково не перевірялись. Нею було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника 10.03.2015 року, однак майна не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали подання, матеріали виконавчого провадження за ЄДРВП№ 29831912, суд вважає, що подання необґрунтоване та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право вільно залишати територію України гарантоване кожному, хто на законних підставах перебуває на території України статтею 33 Конституції України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, оглянутого в судовому засіданні, встановлено, що державною виконавчою службою ЖМРУ 14.11.2011 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-1145/2011, виданого 12.10.2011 року Жмеринським міськрайонним судом, де боржником є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

По вказаному виконавчому документу здійснювались стягнення, які дійсно носили нерегулярний характер, однак критичної заборгованості боржником не допускалось. Державним виконавцем отримано відповіді про відсутність відомостей про реєстрацію прав власності на нерухоме майно із відповідних реєстрів, встановлено місце реєстрації боржника, перевірено наявність вкладів у банках, доходів, отримання соціальних та пенсійних виплат за неіснуючим ідентифікаційним номером особи, перевірено наявність зареєстрованого транспорту, земельних ділянок. Із єдиних пояснень боржника ОСОБА_3 вбачається, що заборгованість він допустив через відсутність роботи, що також підтверджується поясненнями державного виконавця, яка підтвердила вказані дані, що отримані нею при особистому спілкуванні із боржником.

Таким чином суду не надано доказів, які б свідчили про виконання державним виконавцем обовязку, передбаченого ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття передбачених заходів примусового виконання рішень, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, на які він посилається у поданні.

Також суду не надано жодних доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що є необхідною умовою тимчасової відмови особі у виїзді за кордон, що прямо зазначена в Законі України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Незадовільний матеріальний стан, відсутність постійної роботи і доходу не може розцінюватись судом як ухилення від виконання рішень судів і не може бути покладено в обгрунтування рішення про обмеження конституційного права особи вільно залишати територію України.

Крім того виконавцем достовірно не встановлено місця проживання боржника, не використано передбаченої законом можливості оголошення останнього в розшук.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року, ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: