Справа № 756/7283/14-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3724/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, третя особа: НАСК «Оранта», про відшкодування шкоди.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 4 січня 2014 року приблизно о 11 год. 50 хв. на перехресті вул. Вишгородська - вул. Полупанова сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Мазда державний номер НОМЕР_5, що належить їй на праві приватної власності, зазнав механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 4 лютого 2014 року визнано винним водія автомобіля Пежо державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 у скоєні ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування N8 АС 5637682. 6 січня 2014 року. Позивач звернулася до НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про страховий випадок. 4 березня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності страховика - 50000 грн. 00 коп. (франшиза згідно полісу складає 0 грн. 00 коп.). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 20 січня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Мазда д.н. НОМЕР_5, складає 297642 грн. 76 коп. при його ринковій вартості у 182 080 грн. 00 коп. Відповідно до висновку спеціаліста від 4 травня 2014 року вартість залишків транспортного засобу Мазда, д.н. НОМЕР_4, складає 59220 грн. 00 коп. Витрати на проведення автотоварознавчих досліджень склали 1150 грн. 00 коп. Окрім матеріальної, внаслідок заподіяння ОСОБА_4 шкоди його майну і невідшкодуванням її до цього часу, позивачці завдана також і моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях яких вона зазнала у зв'язку з фізичним знищенням автомобіля.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 77 250,10 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.Крім цього, вважає, що судом не повно були з'ясовані обставини, що мають значення для її вирішення, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, зазначив, що позивачем при поданні позову до суду не сплачено судовий збір щодо вимог немайнового характеру. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення суду не було застосовано ч.4 ст.1193 ЦК України та не прийнято до уваги його майновий стан.

В судове засідання ОСОБА_4, представник третьої особи ВАТ НАСК «Оранта» не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність й обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_4, з вини якого майну позивача заподіяно шкоду, зобов»язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, з урахуванням вартості залишків транспортного засобу.

Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи та відповідає нормам матеріального закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 4 січня 2014 року приблизно о 11 год. 50 хв. на перехресті вул. Вишгородська - вул. Полупанова в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Мазда державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Пежо державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2013 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно полісу №АС/5637682 цивільна відповідальність відповідача була застрахована НАСК «Оранта».

З наявного в матеріалах звіту про визначення вартості матеріального збитку від 20 січня 2014 року, який суд першої інстанції поклав до основи рішення, вбачається, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Мазда», внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 14 січня 2014 року дорівнює його ринковій вартості і складає 182080 грн. Згідно довідки спеціаліста від 04 квітня 2014 року сума залишків автомобіля «Мазда» становить 59220 грн.

Страховим актом НАСК «Оранта» від 04 березня 2014 року визначено, що сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачу складає 50000 грн.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодження транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно із ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи наведені норми матеріального закону, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача, як особи з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, 72860 грн. - різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Крім того, грунтується на матеріалах справи та нормах закону ( ст..ст.23,1167 ЦК України) висновок суду першої інстанції про доведеність вимог про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо не застосування судом першої інстанції положень ч.4 ст.1193 ЦК України та зменшення розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, зважаючи на його матеріальне становище, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції на зазначені обставини не посилався, доказів на підтвердження свого матеріального становища суду не надав.

ЯНС1 І і < у ЬКОІ

Доводи апеляційної скарги щодо не сплати позивачем при подачі позову до суду судового збору за вимоги немайнового характеру не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: