Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3078/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Богдан О.О.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» - Степаненко Юлії Миколаївни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_3 про тлумачення умов договору та стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року частково задоволено позов ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_3 про тлумачення умов договору та стягнення заборгованості за договором кредиту.

Розтлумачено п.4 Угоди про погашення заборгованості від 19 липня 2013 року, укладеної між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3, настуним чином: заборгованість боржника, вказана у п.4 цієї Угоди погашається протягом двох років з дати підписання, а саме: в будь-який день та будь-яких сумах на вибір боржника у період з 19 липня 2013 року по 19 липня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2007 року № 45818-45.1/7-2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити, та змінити рішення суду в частині тлумачення п. 4 Угоди про погашення заборгованості по Кредитному договору від 21 грудня 2007 року № 45818-45.1/7-2, виклавши її наступним чином: «заборгованість боржника, вказана у п.3 цієї угоди погашається Боржником проятгом 2-х років з дати підписання цієї угоди шляхом здійснення періодичних платежів рівними частинами у розмірі 50 000,00 грн. щомісячно». Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що місячний розмір платежів вже встановлений Кредитним договором від 21 грудня 2007 року № 45818- 45.1/7-2 з урахуванням змін, внесених 19 липня 2013 року Угодою про погашення заборгованості по Кредитному договору, та складає 50 000,00 грн. (1 200 000,00 грн. заборгованості за кредитом на 24 місяці встановленої положеннями Кредитного договору розстрочки = 50 000,00 грн.). Судом першої інстанції проігноровано норми ст. ст.526, 530 ЦК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року сторони уклали кредитний договір № 45818-45.1/7-2 (а.с.14-16), за яким ОСОБА_3 був наданий споживчий мультивалютний кредит в сумі 2 100 000 грн. чи еквівалентній сумі в доларах США, що становить 415 842 дол. США строком до 20 грудня 2009 року. Відсоткова ставка по кредиту встановлюється в розмірі 14 % річних при наданні кредитних коштів в доларах США та відсоткова ставка по кредиту встановлюється в розмірі 17% річних при наданні кредитних коштів в національній валюті.

Відповідно до Договору про Додаткові умови до Кредитного договору від 25 січня 2010 року сторони домовилися продовжити строк дії кредитного договору до 30 квітня 2010 року.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язання за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 укладено Договір іпотеки від 29 березня 2010 року, за яким Іпотекодавець передала Іпотекодержателю в іпотеку наступне нерухоме майно: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 590,9 кв.м.; земельну ділянку, загальною площею 0,2520 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове визначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

19 червня 2013 року позивачем та відповідачем було підписано Протокол про врегулювання заборгованості за кредитами, яким визначено факт існування заборгованості ОСОБА_3 перед банком у загальному розмірі 3 599 691 грн., визначено порядок розподілу коштів, одержаних від продажу предмету іпотеки, в тому числі в частині погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором в сумі не менше 2 399 691 грн., встановлено, то загальна сума заборгованості в сумі 1200 000 грн. ОСОБА_3 має бути виплачена ним на протязі 2-х років.

19 липня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3 укладено угоду про погашення заборгованості по кредитному договору, яка станом на 19 липня 2013 року складає: 2 847 468 грн. - основна заборгованість по кредиту; 716 570,12 грн. - заборгованість по нарахованих відсотках. Всього заборгованість Боржника по Кредитному договору становить 3 654 038, 12 грн. (а.с.138).

Частина заборгованості по кредитному договору в сумі 2 364 038 грн. 12 коп. погашається за рахунок коштів, отриманих від добровільного продажу предмету іпотеки, а саме: будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки,загальною площею 0,2520 га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, яким відповідно до договору іпотеки від 29 березня 2010 року, укладеному між ПАТ«Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4, забезпечено виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором.

Відповідно до п. З вказаної угоди після погашення частинизаборгованості відповідно до п. 2 цієї угоди, залишок боргу боржника складатиме 1 200 000 грн. Ця заборгованість встановлюється у національній валюті, є фіксованою та незмінною, та може бути змінена лише за згодою сторін шляхом укладання відповідної додаткової угоди. На зазначену заборгованість не нараховуються відсотки, пені, штрафи, передбачені Кредитним договором.

Пунктом 4 сторони передбачили, що заборгованість боржника, вказана у п. З цієї Угоди погашається боржником на протязі 2-х років з дати підписанняцієї угоди.

Угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами, діє до повного виконання сторонами та є невід'ємною частиною кредитного договору.

У грудні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилався на наведені обставини та на те, що сторони, уклавши 19 липня 2013 року угоду про погашення заборгованості по Кредитному договору від 21 грудня 2007 року № 45818-45.1/7-2, яка є невід'ємною частиною Кредитного договору (фактично Договором про внесення змін до нього), положеннями якої зафіксовано залишок боргу Боржника ОСОБА_3 у загальній сумі 1200 000 грн., який погашається ним на протязі 2-х років з дати підписання цієї угоди, внесли зміни в положення Кредитного договору лише в частині порядку нарахування відсотків, пені та штрафів за прострочення платежів за кредитом, порядку сплати існуючої заборгованості за кредитом, інші положення кредитного договору від 21 грудня 2007 року № 45818-45.1/7-2 залишено без змін.

Зокрема, сторонами за домовленістю визначено, що борг ОСОБА_3 погашається ним на протязі 2-х років частками, з певним інтервалом у часі. Угода від 19 липня 2013 року про погашення заборгованості по Кредитному договору від 21 грудня 2007 року № 45818-45.1/7-2 була укладена з огляду на положення Протоколу про врегулювання заборгованості за кредитами від 19 червня 2013 року (в частині обов'язку сторін укласти на майбутнє Договір про розстрочку); симантичне значення слова протягом, як такого, що передбачає собою здійснення триваючих (періодичних) дій; положення Кредитного договору в частині обов'язку позичальника здійснення саме щомісячних платежів по кредиту; складний майновий стан позичальника, наслідком чого є неможливість погашення вказаної суми заборгованості єдиним платежем. Зазначав, що сторонами передбачено саме розстрочку платежів рівними частинами, оскільки інший розмір платежів не визначено у вказаній угоді, отже місячний розмір платежів за Кредитним договором від 21 грудня 2007 року № 45818- 45.1/7-2 з урахуванням змін, внесених угодою від 19 липня 2013 року, становить 50 000 грн. ОСОБА_3 не виконуються положення Кредитного договору від 21 грудня 2007 року № 45818 - 45.1/7-2 (із змінами та доповненнями) в частині сплати заборгованості за кредитом, починаючи з 19 липня 2013 року, листи Банку про сплату коштів залишені без реагування. Сторони не можуть погодити питання, яке виникає в розумінні (тлумаченні ними) пункту 4 Угоди від 19 липня 2013 року про погашення заборгованості по кредитному договору від 21 грудня 2007 року №45818-45.1/7-2 саме в частині сплати наявної заборгованості за кредитом. Позивач просив постановити рішення, яким витлумачити положення п. 4 Угоди від 19 липня 2013 року про погашення заборгованості по кредитному договору від 21 грудня 2007 року № 45818-45.1/7-2, які слід розуміти наступним чином: «заборгованість боржника, вказана у п. З цієї угоди погашається Боржником на протязі 2-х років з дати підписання цієї угоди шляхом здійснення періодичних платежів рівними частинами в розмірі 50 000 грн. щомісячно», стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача грошові кошти в сумі 1 205 004, 17 грн., а саме: за кредитом - 1200 000,00 грн., інфляційне збільшення суми кредиту за період з 01 вересня 2013 року по 23 лютого 2014 року - 2 200,00 грн., З % річних за прострочення виконання зобов'язання за період з 20 серпня 2013 року по 23 лютого 2014 року - 2 804 грн. 17 коп. ,

Відповідач та його представники проти позову заперечували, посилались на те, що 19 червня 2013 року сторонами було підписано Протокол про врегулювання заборгованості за кредитами, а 19 липня 2013 року - Угоду про погашення заборгованості, якими визначено факт існування заборгованості ОСОБА_3 перед Банком у загальному розмірі 3 599 691 грн., визначено порядок розподілу коштів, одержаних від продажу предмету іпотеки, і встановлено, що залишок заборгованості в сумі 1 200 000 грн. ОСОБА_3 має бути сплачений ним на протязі 2-х років. Спору між сторонами щодо тлумачення п.4 Угоди про погашення заборгованості не існувало та не існує на даний час. Тлумачення позивачем п.4 Угоди про погашення заборгованості як нібито домовленість сторін про сплату боргу рівними частинами, а саме по 50 000 грн., є досить вільним та взагалі не підтверджується жодним обгрунтуванням та не є тлумаченням слова «на протязі». Угода про погашення заборгованості не містить положень, які б встановлювали періодичність сплати заборгованості, обов'язковості сплати заборгованості частинами, графіку платежів, тощо, Угодою передбачено погашення погодженої заборгованості в розмірі 1200 000 грн. на протязі 2-х років, тобто до 19 липня 2015 року, отже строк погашення заборгованості не є порушеним, а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що така вимога позивача є передчасною, відповідачем строк погашення заборгованості не прострочений, враховуючи зміст п. 4 Угоди про погашення заборгованості від 19 липня 2013 року, укладеної між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3, який розтлумачений судом таким чином: заборгованість боржника, вказана у п. 4 цієї Угоди погашається протягом двох років з дати підписання, а саме: в будь-який день та будь-яких сумах на вибір боржника у період з 19 липня 2013 року по 19 липня 2015 року».

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З доводами апеляційної скарги про те, що угода про погашення заборгованості є невід'ємною частиною кредитного договору, яким було встановлено обов'язок відповідача погашати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, отже встановлений угодою від 19 липня 2013 року залишок заборгованості 1 200 000 грн. відповідач повинен погашати шляхом здійснення періодичних платежів - 50 000 грн. на місяць, колегія суддів не погоджується та вважає, що цим доводам позивача суд першої інстанції дав належну оцінку, вірно розцінивши обставини укладання угоди та її зміст. Зокрема, як встановлено судом, укладаючи угоду про погашення заборгованості 19 липня 2013 року сторони не укладали графік сплати платежів, не передбачали угодою внесення відповідачем щомісячних платежів. Проект угоди від 19 липня 2013 року був підготовлений банком, а тому умови угоди викладені позивачем свідомо. Значення слова «на протязі» взагалі не використовується щодо понять часу, не містить інформації або умови щодо строку виконання умов договору, це слово має значення як тривалий відрізок часу, тлумачення банком ч. 4 угоди від 19 липня 2013 року, як сплата боргу щомісячно, платежами по 50 000 грн. є намаганням банку встановити нові умови угоди на свою користь, що порушує права відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки судом встановлено, що зобов'язання відповідача перед позивачем існує, проте відповідно до умов укладеної сторонами угоди строк виконання його не настав.

Судом першої інстанції також враховано висновки та мотиви суду касаційної інстанції при скасуванні попереднього рішення в справі, а саме про те, що банк мав право на тлумачення змісту правочину в порядку ст. 213 ЦК України.

З огляду на наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» - Степаненко Юлії Миколаївни відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: