Справа № 755/2780/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, справу за скаргою ОСОБА_1, стягувач: Публічне акціонерне товариство "Кредит Європа Банк", особа дії якої оскаржуються: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Юлія Юріївна, на дії посадової особи відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить суд: визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Юлії Юріївни щодо накладення арешту на все майно боржника (ОСОБА_1) та оголошення заборони на його відчуження незаконними; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45105106 від 24 жовтня 2014 року; зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Юлію Юріївну зняти арешт з всього майна ОСОБА_1 накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45105106 від 24 жовтня 2014 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Ю.Ю. 15 жовтня 2014 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45105106 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредит Європа Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 5 354 478, 65 гривень, витрати по оплаті третейського збору у розмірі 25 500 гривень та судовий збір в сумі 243, 60 гривень. 24 жовтня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, державний виконавець не врахував договору іпотеки №00015-МL-2 від 12 червня 2008 року укладеного між ПАТ "Кредит Європа Банк" та ОСОБА_1, яким забезпечується повне виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №00015-МL-2 від 12 червня 2008 року. Майном, згідно зазначеного договору іпотеки, є земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва. У зв`язку з вказаними обставинами, накладення арешту на все майно боржника, порушує права боржника та норми ст. ст. 19, 20 ЗУ "Про заставу", ст. 7 ЗУ "Про іпотеку" та являється незаконним.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, додатково пояснив, що державний виконавець до накладення арешту на майно не перевірив таке мано, не визначив його вартість, у зв`язку з чим боржник не має можливості розпоряджатися своїм майном. На даний час боржником рішення не виконане, а між боржником та стягувачем ведуться перемовини щодо укладання мирової угоди в межах виконавчого провадження.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Ю.Ю. в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмові заперечення на скаргу, до яких долучила копію матеріалів виконавчого провадження, а також клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник стягувача у виконавчому провадженні ПАТ "Кредит Європа Банк", в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суд про причини не явки не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 17 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №755/13941/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Кредит Європа Банк" заборгованість за кредитним договором на загальну суму 5 354 478 гривень 65 копійок та витрати по оплаті третейського збору у розмірі 25 500 гривень та 243 гривні 60 копійок судового збору.

06 жовтня 2014 року представник ПАТ "Кредит Європа Банк" звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

15 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Ю.Ю. винесена постанова відповідно до якої, на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документа: виконавчий лист №755/13941/14-ц (ВП №45105106).

За вимог ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про

примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Ю.Ю. про відкриття виконавчого провадження ВП №45105106 від 15 жовтня 2014 року, боржнику надано строк для самостійного виконання виконавчого документа протягом семи днів з дня винесення постанови, про що надати документальне підтвердження до відділу. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

Матеріали виконавчого провадження, копія яких надана суду відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, не містить доказів добровільного виконання боржником, ОСОБА_1, виконавчого документа - виконавчого листа №755/13941/14-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 17 липня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За вимог ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 57 цього ж Закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

24 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Ю.Ю. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 5 380 222 гривні 25 копійок, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу.

Відповідно до п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

За вказаних обставин, суд вважає, що дії державного виконавця направлені на примусове виконання рішення суду, в даному випадку шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідають вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Посилання заявника на порушення державним виконавцем вимог ст.ст. 19, 20 ЗУ "Про заставу" ст. 7 ЗУ "Про іпотеку", на думку суду, є необґрунтованим, оскільки за вимог ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, яким в даному випадку є стягувач - ПАТ "Кредит Європа Банк". Накладення ж державним виконавцем арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 5 380 222 гривні 25 копійок, з забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми борг, відповідає положенням ЗУ "Про виконавче провадження", спрямоване на збереження майна боржника, з метою належного виконання виконавчого документу.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець мав всі обґрунтовані законом підстави для примусового виконання рішення суду, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 27, 32, 57 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, ст.ст. 210, 293, 294, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, стягувач: Публічне акціонерне товариство "Кредит Європа Банк", особа дії якої оскаржуються: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Венгель Юлія Юріївна, на дії посадової особи відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: