Справа № 370/583/15 Головуючий у І інстанції Косенко А. В.
Провадження № 22-ц/780/4168/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 16.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року про залишення заяви без розгляду у справі за позовом Прокуратури Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Управління Держземагенства в Макарівському районі Київської області про визнання недійсним державних актів на земельну ділянку,

встановила:

У травні 2015 року Прокурор Макарівського району Київської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області до відповідачів про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та витребування її з володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року позовні вимоги Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 46 та ст. ст. 207, 210 ЦПК України.

На зазначену ухвалу позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Посилається на порушення судом ст. 121 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 199 року № 3-рп/99 та норм процесуального права. Суд постановив дану ухвалу в порушення вимог ч. 4 ст. 46 ЦПК України, за правилами якої відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, суд виходив з положень ч. 3 ст. 46 та п. 7 ст. 207 ЦПК України, за правилами яких якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених вимог, суд залишає заяву без розгляду. Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обгрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в суді. Під представництвом прокуратурою України інтересів держави в суді за змістом пункту 2 статті 121 Конституції України та відповідних статей процесуального закону України треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» , який діяв на час предявлення позову, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: 1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями); 2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною пятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 46 ЦПК України відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява.

Як убачається з позовної заяви, Прокурор Макарівського району Київської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області до відповідачів про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та витребування її з володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Копилівська сільська рада Макарівського району Київської області, в інтересах якої Прокурор Макарівського району Київської області звернувся до суду з даним позовом, 27 травня 2015 року прийняла рішення, яким вирішила не підтримувати позов Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Управління Держземагенства в Макарівському районі Київської області про визнання недійсним державних актів на земельну ділянку, так як вважає цей позов безпідставним та необґрунтованим. (а. с. 45).

Залишаючи позовні вимоги без розгляду, суд керувався положеннями ч. 3 ст. 46 ЦПК України, при цьому не звернув уваги на вимоги ч. 4 ст. 46 ЦПК України, за правилами якої відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишенння без розгляду позовних вимог Прокурора Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з підстав, передбачених ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Прокуратури Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року про залишення заяви без розгляду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді