1 Справа № 335/355/15-ц 2-о/335/14/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Школяр К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Запорізька міська рада, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій вказала, що 26 серпня 1977 року вона одружилась із ОСОБА_3, після одруження обрала своє дошлюбне прізвище - „ОСОБА_1", дітей від цього шлюбу не мали. До укладання шлюбу із ОСОБА_3, у 1966 році вона всиновила дитину, яку ОСОБА_3 не всиновлював.

11 червня 1983 року заявниця розлучилася з ОСОБА_3, однак розлучення було формальним, пов'язаним із потребою у поліпшенні житлових умов, оскільки на той час родина потребувала розширення житлової площі. Після розлучення продовжували спільно проживати за адресою: АДРЕСА_1.

В 1998 році заявниця з ОСОБА_3 розміняли з доплатою приватизовану на той час 2-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на спадкову 1-кімнатну квартиру за адресою: в АДРЕСА_2, та з цього часу по день смерті громадянського чоловіка ОСОБА_3, вона проживала з ним в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2. За життя ОСОБА_3 не склав заповіт, а також спадкоємці першої, другої, третьої черг відсутні і заявниця має право на спадкування за законом у четверту чергу.

У встановлений законом строк заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7. Однак, нотаріусом їй було відмовлено, у видачі свідоцтва та рекомендовано у судовому порядку встановити факт того, що вона прожила із ОСОБА_3 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 1998 року до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_7.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник заінтересованої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікової Т.М. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, а також на вимогу суду надана спадкова справа № 75/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З наведеного положення випливає основна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Судом встановлено, що 26.08.1977 року «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3» (російською мовою), уклала шлюб з «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4» (російською мовою), після укладення шлюбу дружина залишила дівоче прізвище „ОСОБА_1", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с. 6).

11.06.1983 року шлюб між «ОСОБА_3» (російською мовою) та «ОСОБА_1» (російською мовою) розірвано, після розірвання шлюбу присвоєно прізвище заявниці „ОСОБА_1", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відповідно до договору міни від 07.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_8, що діє за себе особисто і як законний представник від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, що мешкають за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, що діє за себе особисто і як законний представник від імені неповнолітнього сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 розміняли належну їм квартиру АДРЕСА_2 на належну ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 8).

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 18.09.1998 року, Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1, 1/5 частина, ОСОБА_3, 1/5 частина, ОСОБА_10, 1/5 частина, ОСОБА_12, 1/5 частина, ОСОБА_11 1/5 частина, на праві приватної власності на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. 07.09.1998 року за № 1755, та записано в реєстрову книгу № 188 за реєстровим № 34468, про, що також свідчить технічний паспорт на зазначену квартиру (а.с. 9-11).

Згідно довідки без номеру, виданої МКП „Основаніє", за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_1, 1938 року народження, та ОСОБА_3, 1937 року народження, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 5).

З матеріалів спадкової справи № 75/2014 року, наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М., вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.11.2014 року відкрита зазначена справа, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікової Т.М. протягом встановленого законом строку не звертались.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 (сусід) та ОСОБА_15 (племінник), підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, однією сім'єю, та пояснили, що за весь час їх подружнього життя, їм не було відомо, про те, що вони були розлучені. Під час сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, жили дружно, мали доброзичливі відносини.

Згідно положень Глави 6 розділу IV ЦПК України про окреме провадження юридичний факт встановлюється тоді, коли від нього залежить виникнення, зміна чи припинення правовідносини, тобто у даному випадку право заявниці на отримання спадщини, як спадкоємцем четвертої черги.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 „Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (1618-15) (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Достеменно встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 спадкоємці першої, другої та третьої черги, які в установленому законом порядку прийняли спадщину - відсутні.

Як встановлено судом встановлення факту необхідно заявниці для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3, як спадкоємцем четвертої черги.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, пояснення свідків, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256, 259, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - Запорізька міська рада, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікова Тетяна Михайлівна про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 1998 року до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Геєць