Справа № 192/385/15-ц
Провадження № 2-о/192/19/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2015 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства, зазначивши на обґрунтування заяви, що з 23 вересня 1995 року познайомилася з ОСОБА_3 , мешканцем с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, з яким вона певний період часу зустрічалася. У лютому 1996 року ОСОБА_3 познайомив її зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та його сестрою ОСОБА_4 , а через деякий час вона познайомила його зі своїми батьками та її дітьми від першого шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких вона вже мала на той час.

З 01 серпня 1996 року вона з ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, при цьому до 26 травня 1997 року проживали в будинку її батьків в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 працював скотарем в колгоспі Дружба, а вона була домогосподаркою.

Наприкінці 1996 року ОСОБА_3 запропонував їй одружитися, але при підготовці документів для реєстрації шлюбу з`ясувалося, що він не має паспорта, в зв`язку з чим реєстрація шлюбу була відкладена.

З 27 травня 1997 року вони переїхали проживати в с.Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_7 влаштувався на роботу скотарем в колгосп ім.Суворова Солонянського району Дніпропетровської області, яким їм було надано житловий будинок в АДРЕСА_2 , в якому вони продовжували проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, а її діти від першого шлюбу пішли до школи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_8 , якій ОСОБА_3 дуже радів, але оскільки на той момент він не мав паспорта, а мав лише довідку про тимчасову прописку, вони деякий час не реєстрували дитину, так як він займався документами для отримання паспорта. Дитину зареєстрували лише 08 лютого 2000 року, оскільки дитина не могла тривалий час проживати без реєстрації, а відсутність паспорта на момент реєстрації дитини позбавила його можливості зареєструвати дитину за його прізвищем, в зв`язку з чим в свідоцтві про народження доньки у графі Батько був зроблений запис за вказівкою матері, при цьому по батькові було зазначено ОСОБА_9 , а у відомостях про батька було зазначено ОСОБА_10 , тобто ім`я та по батькові біологічного батька - ОСОБА_11 . Паспорт ОСОБА_3 отримав лише в лютому 2001 року, тобто майже через рік після народження дитини. ОСОБА_12 забрав її з дитиною з пологового будинку до їх спільного мешкання, де вони проживали до квітня 2000 року, при цьому з моменту зачаття дитини та після її народження він вважав доньку своєю дитиною, виховував та утримував її, проявляв батьківську турботу щодо неї.

З 26 квітня 2000 року вони всі разом знову переїхали проживати в АДРЕСА_1 , де проживали до грудня 2002 року, після чого стосунки між ними почали погіршуватися і з січня 2003 року вони стали проживати окремо: вона залишилася з дітьми в с.Павлівка Солонянського району, а він переїхав проживати до своєї матері в с.Микільське Солоняського району, при цьому вони продовжували спілкуватися, він не переставав піклуватися про їх спільну доньку ОСОБА_13 , забирав її до себе, утримував та займався її вихованням.

Через деякий час вони помирились і в серпні 2004 року вона завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_14 , якого також було зареєстровано на її прізвище, а лише по батькові вказано - ОСОБА_15 .

16 лютого 2015 року у зв`язку з проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях у якості мобілізованого до складу Збройних сил України ОСОБА_3 під час проведення бойових дій загинув.

Встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_8 необхідно їй для отримання на неї одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яким передбачено, що таку допомогу мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, а вирішити дане питання в поза судовому порядку вона не може у зв`язку з його смертю, тому змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства. З посиланням на ст.53 КпШС УРСР, ст.256 ЦПК просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 стосовно народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки ОСОБА_16 .

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засідання заяву про встановлення юридичного факту підтримала та пояснила, що 23 вересня 1995 року познайомилася з ОСОБА_3 , з яким 15 лютого 1996 року почала зустрічатися, а 01 серпня 1996 року проживати однією сім`єю в с. Павлівка, де мешкали до 27 травня 1997 року, при цьому ОСОБА_7 працював скотарем а в колгоспі Дружба. В кінці 1996 року вони хотіли одружитися, але в ОСОБА_17 не було паспорта, а була лише посвідка на проживання, оскільки він до цього проживав у м.Грозний, а до с.Микільське переїхав до своєї матері як біженець. Потім в травні 1997 року вони переїхали проживати в с.Микільке Солонянського району, де ОСОБА_18 працював у колгоспі ім.Свердлова, де йому дали будинок по АДРЕСА_2 , в якому вони проживали однією сім`єю до 26 квітня 2000 року, а потім знову переїхали проживати до її батьків в с.Павлівка, оскільки її мати померла, а батько хворів та потребував догляду. Під час проживання в с.Микільке ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина ОСОБА_13 , яка була зареєстрована лише 08 лютого 2000 року, оскільки ОСОБА_7 не мав паспорта, тому дитина була зареєстрована як ОСОБА_8 , а батько був вказаний за її вказівкою. Вони проживали разом в с.Павлівка до 01 січня 2003 року, а потім ОСОБА_3 залишив сім`ю та переїхав проживати до своєї матері в с.Микільське, при цьому спілкування з донькою, яку він дуже любив, не припиняв, надавав матеріальну допомогу, визнавав себе батьком дитини, забирав її до себе та своєї матері ОСОБА_2 , яка також визнавала її своєю онукою, спілкувалась з нею, надавала періодично матеріальну допомогу, донька її відвідувала та проживала у неї. В лютому 2015 року ОСОБА_3 загинув, перебуваючи в АТО, а після його смерті їй необхідно встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 стосовно народженої нею доньки ОСОБА_13 для отримання на неї одноразової грошової допомоги, оскільки вирішити це питання в поза судовому порядку на даний час не можливо.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_19 в судовому засідання заяву підтримала, прохала встановити факт батьківства, який потрібний заявнику для отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, оскільки встановити факт батьківства в іншому порядку не можливо.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_3 , який під час проведення бойових дій загинув, проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 спочатку в с.Павлівка а потім в с.Микільське Солонянського району, при цьому говорив, що точно не знає чи є ОСОБА_13 його донькою, чи ні. Коли вона народилася син не мав паспорта, а мав лише посвідку на проживання, оскільки переїхав з м.Грозний. Реєстрацію народження дитини заявниці проводила сама без сина, який був незадоволений тим, що вона зареєструвала доньку на своє ім`я, але остання говорила, що буде отримувати більше державної допомоги, ніж він заробітку. При житті син спілкувався з дівчинкою. Вона також приймала дівчинку, як і інших дітей заявниці, вона приїздила до неї, вона надавала їм неодноразово матеріальну допомогу. На даний час виникло питання отримання державної допомоги, тому ОСОБА_1 звернулася до суду. Експертизу для встановлення батьківства сина вона проводити не бажає і буде згодна з тим рішенням, яке прийме суд. Хрещеними батьками дитини є сестра заявниці та ОСОБА_20 , з яким вона їздила відвідувати дитину, а також на дні її народження.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, за письмовим клопотанням просив розглянути справу за відсутності їх представника та винести рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с.38-39).

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонняського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.32), у судове засідання не з`явився, згідно листа прохали проводити розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.36).

Свідок ОСОБА_21 в судовому засідання показала, що заявниця ОСОБА_1 є її рідною сестрою, яка проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю з 1996 року по 2002 рік спочатку в с.Павлівка Солонянського району, а потім в с.Микільське Солоняського району, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, в який входила і заробітна плата ОСОБА_3 . За період проживання сім`ю у них народилася спільна донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку в зв`язку з відсутністю паспорта у ОСОБА_3 було зареєстровано як ОСОБА_8 . Доньку ОСОБА_3 визнавав і любив, займався ї вихованням, разом з заявницею повів її до першого класу у школу. З пологового будинку доньку забирав ОСОБА_3 , який потім запропонував їй бути хрещеною матір`ю його доньки. Вона хрестила ОСОБА_13 разом з ОСОБА_22 в церкві смт.Новопокровка Солонянського району, а батьки дома готували святковий стіл, де була і мати ОСОБА_3 . Через деякий час у них народилася друга дитина - син ОСОБА_23 , в період якого вони спільно не проживали, але ОСОБА_3 приїздив до ОСОБА_1 та ночував у неї. Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 приїздив до дітей на дні народження, в тому числі зі своєю матір`ю. Від заявниці їй відомо, що ОСОБА_3 допомагав їй грошовими коштами на утримання дітей, а до доньки ОСОБА_13 ставився особливо, дуже їй радів.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засідання показав, що ОСОБА_24 та ОСОБА_7 з 1997 року почали проживати однією сім`єю в с.Микільське в будинку, який їм дав колгосп. Вони стали сім`ями дружити та спілкувалися, а потім стали їм кумами, оскільки в 1999 році у ОСОБА_24 та ОСОБА_17 народилася спільна донька ОСОБА_13 , у зв`язку з чим батьки дитини йому запропонували бути хрещеним батьком, на що він згодився, а кумою була сестра ОСОБА_25 хрестили, коли сім`я ОСОБА_24 та ОСОБА_17 вже проживали в селі Павлівка, але це не перешкоджало їх спілкуванню. На період народження доньки у ОСОБА_17 не було паспорта, тому дитину зареєстрували на матір ОСОБА_26 , але ОСОБА_3 вважав себе батьком дитини, яку він любив і ніколи не висловлював жодних сумнівів з приводу свого батьківства. Дитина говорила на нього папа, а він називав її донькою. Він особисто привозив ОСОБА_2 та його матір в гості до доньки ОСОБА_13 , при цьому бабуся також визнавала дівчинку своєю внучкою. Після припинення спільного проживання ОСОБА_3 продовжував спілкуватися з донькою, навіть тоді, коли приїздив у відпустку в період проходження військової служби в АТО.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засідання показала, що ОСОБА_28 , народилася в ІНФОРМАЦІЯ_1 в родині ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з якими вони дружили в період їх проживання в с.Микільке Солонянського району Дніпропетровської області. Оскільки в ОСОБА_3 не було паспорта, то доньку зареєстрували на ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_7 вважав себе батьком дитини, а ОСОБА_2 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_3 , визнавала її онукою.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 є його рідною сестрою, яка проживала з 1996 року з ОСОБА_3 однією сім`єю в АДРЕСА_3 без реєстрації шлюбу з батьками ОСОБА_1 , а через деякий час вони переїхали в с.Микільке Солонянського району, де у них в 1999 році народилася донька ОСОБА_13 , після чого вони знову переїхали проживати в с.Павлівка. Він (свідок) щороку приїздив в с.Павлівка у відпустку до своїх батьків, у зв`язку з чим спілкувався з ОСОБА_3 , який був чоловіком його сестри та батьком їх дітей. ОСОБА_1 припинила спільне проживання з ОСОБА_3 в листопаді 2002 року вже після смерті їх батька. Крім доньки ОСОБА_13 , у ОСОБА_24 та ОСОБА_17 є спільний син ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є його похресником та який народився у них вже в період окремого проживання. Під час канікул ОСОБА_3 забирав обох дітей до своєї матері ОСОБА_2 в с.Микільке Солонянського району, яка визнавала онуків, допомагала їм матеріально, гарно до них відносилася. ОСОБА_3 ніколи не висловлював сумнівів, щодо свого батьківства відносно обох дітей. Під час народження дітей він не мав документів, тому діти буди зареєстровані на прізвище ОСОБА_30 .

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 , проживав з її матір`ю ОСОБА_1 однією сім`єю, спочатку в с.Павлівка, а потім в с.Микільке Солоняського району, де народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 її сестра ОСОБА_13 , яку ОСОБА_3 забирав з пологового будинку та сам вибрав їй ім`я. Потім деякий час вони разом не проживала, але ОСОБА_3 постійно до них приїздив та залишався ночувати, а ОСОБА_13 часто їздила до батька та бабусі в гості.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 лютого 2000 року (а.с.9), та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 19 лютого 2015 року (а.с.11), актовий запис №28 від 08 лютого 2000 року про народження дитини - ОСОБА_8 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області у ОСОБА_1 , проведено відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, при цьому в розділі Батько зазначено - ОСОБА_10 .

Положеннями ст.135 Сімейного кодексу України 2002 року передбачено, що при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України, положення якого не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим Кодексом, а тому при розгляді даної справи необхідно застосовувати положення Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР в редакції, яка була чинним на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом як на період народження дитини, так продовжувались до набрання чинності Сімейним кодексом України.

Статтею ст.53 КпШС України передбачалось, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку, при цьому суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст.55 КпШС України передбачено, що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно рішення суду. В разі смерті матері , а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини проводиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо не має спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу України про шлюб та сім`ю. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо ту свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини ( наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або такий запис зовсім відсутній) і можуть подаватися матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Аналогічні положення містяться в ст.ст.126-128 Сімейного кодексу України, який є чинним на день розгляду справи судом, а згідно ст.130 цього Кодексу передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області №90 від 02 березня 2015 року, що ОСОБА_3 , 1960 року народження, проживав на території Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 рік та з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року у громадянки ОСОБА_1 , 1969 року народження, в АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно довідки Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області №175 від 29 квітня 2013 року (а.с.43) вбачається, що ОСОБА_1 , 1969 року народження, в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 року та у період з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року, проживаючи спільно без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_3 , 1960 року народження, в будинку АДРЕСА_1 вели спільне господарство, виховували та утримували доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцем проживання якої було с.Павлівка та с.Микільке Солонянського району Дніпропетровської області, що вбачається з амбулаторної карти на ім`я ОСОБА_8 , (а.с.44,51).

Крім цього, факт проживання та роботи ОСОБА_3 в селі Павлівка Солонянського району підтверджується архівною довідкою Комунальної установи Трудовий архів Солонянського району №К-19 від 26 лютого 2015 року, з якої вбачається , що він працював в колгоспі Дружба Солонянського району Дніпропетровської області в 1996 році (а.с.20).

Згідно довідки, складеною за участю депутатів Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , підписи яких посвідчені сільським головою Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 проживали по АДРЕСА_2 в період з 27 травня 1997 року по квітень 2000 року, після чого змінили місце проживання в АДРЕСА_1 у зв`язку з доглядом за батьком похилого віку, при цьому народили та виховували спільну дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Факт проживання ОСОБА_3 у вказаний період в с.Микільске Солонянського району Дніпропетровської області також підтверджується протоколами зборів колгоспників колгоспу ім.Суворова Солонянського району Дніпропетровської області №1 від 13 лютого 1996 року та№1 від 28 січня 1999 року (а.с.18,19), особовим рахунком на ім`я ОСОБА_3 згідно книг колгоспу ім.Суворова (а.с.17)

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 убачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Донецьк (а.с.14).

Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_27 , ОСОБА_34 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 у судовому засіданні підтвердили той факт, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 з 1996 року по 2002 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та мали двох спільних дітей: доньку ОСОБА_13 , 1999 року народження, та сина ОСОБА_23 , 2005 року народження. За життя померлий ОСОБА_3 визнавав своє батьківство щодо дітей: доньки ОСОБА_13 та сина ОСОБА_23 , займався їх вихованням та утриманням, в тому числі і після припинення спільного проживання з заявницею ОСОБА_1 . Крім цього, свідки зазначили, що і мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 як бабуся визнавала ОСОБА_8 своєю онукою, відвідувала її, спілкувалась з нею, надавала матеріальну допомогу, в тому числі і після припинення спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , і за життя сина факту його батьківства щодо вказаної дитини не оспорював ні сам ОСОБА_3 , ні його мати.

В судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_2 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_3 , покази свідків не оспорювала та погодилась з ними, при цьому судом їй неодноразово роз`яснялось, що вона також вправі надавати докази, які спростовують доводи заявниці ОСОБА_1 , але будь-яких доказів, які спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, суду надано не було, а судом не встановлено.

Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання одноразової грошової допомоги, а в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки відповідно до ст.11 ЦК України може бути підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків.

З урахуванням зазначеного та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що померлий ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідним батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилася у заявниці ОСОБА_1 .

Керуючись ст.11 ЦК України, ст.53,55 КпШС України, ст.ст.126-128, 130, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 234-235, 256-257 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, уродженця села Орлово Солонянського району Дніпропетровської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно ОСОБА_8 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12 травня 2015 року.

Головуючий: суддя