Провадження № 22-ц/779/580/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючої: Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Малого приватного підприємства «Яніс» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», при визнання недійсним результату аукціону з продажу арештованого майна, визнання недійсним правочину, укладеного в результаті проведеного аукціону, за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства «Яніс» на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

15 серпня 2014 року МПП «Яніс» звернулося в суд з позовом до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просило визнати недійсними прилюдні торги по реалізації семи транспортних засобів марки КРАЗ, які були проведені 10 жовтня 2011 року.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що прилюдні торги проведені, а протокол і акт державного виконавця складені з грубими порушеннями чинного законодавства та порушують його охоронювані законом майнові права та інтереси, як боржника.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 січня 2015 року в задоволенні позову Малого приватного підприємства «Яніс» до ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», при визнання недійсним результату аукціону з продажу арештованого майна, визнання недійсним правочину, укладеного в результаті проведеного аукціону - відмовлено.

На дане рішення МПП «Яніс» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказав, що суд не дав належної оцінки доводам позивача про те, що відповідно до Протоколу проведення аукціону та Звіту про оцінку майна, вбачається, що звіти про оцінку майна МПП «Яніс», а саме ТЗ «Краз-655055» в кількості 7 одиниць підписані 22.03.2011 року, а аукціон з реалізації майна відбувся лише 10.10.2011 року, тобто понад 6 місяців.

Таким чином, аукціон проведено з порушенням вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції зазначеним обставинам не дав належної правової оцінки, не застосував до спірних ч.5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», не встановив чи мало місце у зв»язку з цим порушенням законних прав і інтересів позивача та чи вплинуло порушення цієї норми на результати торгів.

Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція» не були виконані вимоги Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Положення про єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. У повідомлення про лоти, які були розміщені на сайті інформаційних повідомлень про публічні торги з реалізації арештованого майна, не вказана інформація щодо об»єму двигуна, виду пального, пробігу, комплектації, потреби в ремонті, що є обов»язковим при продажу транспортного засобу.

Відповідно до Протоколу - аукціон з продажу арештованого майна відбувся 10 жовтня 2011 року. Переможець аукціону, згідно Порядку реалізації арештованого майна, здійснює розрахунок за придбаний товар протягом десяти робочих днів з дня затвердження протоколу, у разі несплати переможцем аукціону належної суми за придбане майно, аукціон вважається таким, що не відбувся.

Переможець торгів ОСОБА_2 повинен був внести кошти за придбаний товар до 20 жовтня 2011 року, натомість сплатив кошти тільки 23 грудня 2011 року, суд першої інстанції не врахував, що Порядок проведення прилюдних торгів н містить жодних норм, які б вказували про можливість відтермінування оплати за придбаний товар через поважні причини.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову МПП «Яніс» в повному обсязі.

Представник апелянта МПП «Яніс» Савицький Ю.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Кендиш В.Ф. заперечили доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Інші учасники процесу в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з на наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 08.10.2010 року - відкрито виконавче провадження з виконання Наказу №5/21 від 05.05.2010 року, виданого Господарським судом Чернівецької області про стягнення з МПП «Яніс» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 2288355,29 грн., державного мита 22883,55 грн. та витрат на ІТЗ судового процесу 236 грн. (а.с.26).

26.01.2011 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції складено акт опису й арешту майна МПП «Яніс», відповідно до якого описано та накладено арешт на майно боржника, зокрема на автомобілі марки КРАЗ -65055 2007-2008 року в кількості 7 штук.(а.с.27-28).

На замовлення ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, суб»єктом оціночної діяльності складено звіт про оцінку описаних транспортних засобів станом на 22.03.2011 року (а.с. 29-35).

Оскільки перші прилюдні торги не відбулися, то актом державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ від 15.09.2011 року проведено переоцінку описаного майна (а.с. 42).

Повторний аукціон з реалізації арештованого майна відбувся 10.10.2011 року, згідно протоколу проведення аукціону арештоване майно реалізовано, переможець аукціону - ОСОБА_2

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 15.12.99 №74/5.

Вищезазначеним законом установлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Аналіз положень закону та інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст.650 Цивільного кодексу, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі оцінку й уцінку майна, на яке звернуто стягнення - ст.ст.58, 62 закону «Про виконавче провадження», а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір(п.5.11 інструкції).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначено тимчасовим положенням.

Зокрема, прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме:

правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.

Постановляючи рішення по суті позову, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу і такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства ст.ст. 203,215 ЦК України) про недійсність правочину.

Разом з тим, оскільки, за змістом ч.1 ст.215 ЦК, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених тимчасовим положенням.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року N 74/5 (далі - Інструкція), та Тимчасовим положенням.

Примусова реалізація арештованого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Частиною третьою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", частина друга статті 43 Закону України "Про іпотеку").

Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Разом із тим відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Що стосується порушень вимог ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим законом.

Суд першої інстанції правильно зазначив про те, що позивач не оскаржував у встановленому законом порядку дії державного виконавця щодо визначення вартості чи оцінки описаного майна.

Оцінка арештованого майна проведена суб»єктом оціночної діяльності станом на 22.03.2011 року, а реалізовано майно на прилюдних торгах 10.10.2011 року, тобто через 18 днів після спливу шести місяців з дня підписання оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. Судом встановлено, що кошти по оплаті за придбаний товар ОСОБА_2 сплачено 23.12.2011 року з поважних причин, у зв»язку з перебуванням його на лікуванні.

Разом з тим, з позовом про визнання результатів торгів недійсними боржник МПП «Яніс» звернулося тільки 15.08.2014 року, тобто через 2 роки 10 місяців, при цьому позивач не навів суду доказів які б давали підстави для висновку про те, що порушення, на які він посилається є суттєвими та що вони вплинули на результат торгів.

Відповідно до п.30 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Яніс» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 січня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський