Ухвала

23 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Мостової Г.І., Ізмайлової Т.Л.,

Ступак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання незаконним та скасування п. 1.1 розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання незаконною та скасування реєстрації права власності на будинок,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_6, ОСОБА_4 звернулися до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що відповідач ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності на добудований ним будинок, до якого увійшли приміщення, які останньому не належать, а є приміщеннями, які входять до внутрішньої площі будинку АДРЕСА_1 і знаходяться у спільній власності сторін по справі.

Крім того, уточнивши позовні вимоги, зазначили, що відповідачами порушено їх право власності на допоміжні приміщення - підвал та горище, які незаконно включені відповідачами до об'єкта окремого нерухомого майна, будинку АДРЕСА_2, власником якого є ОСОБА_5, незважаючи на те, що вказані допоміжні приміщення є складовою частиною будинку АДРЕСА_1, співвласниками якого є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Позивачі просили визнати незаконним та скасувати п. 1.1 розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683 щодо визнання за ОСОБА_5 права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2, який складається з 5-ти кімнат загальною площею будинку 190,4 кв. м, житловою площею 86,2 кв. м; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 22 червня 1999 року, видане на ім'я ОСОБА_5 на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683; визнати незаконною та скасувати реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_2, здійснену Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 11 серпня 1999 року за реєстраційним № 11299.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.1 розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683 щодо визнання за ОСОБА_5 права приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2, який складається з 5-ти кімнат загальною площею будинку 190,4 кв. м, житловою площею 86,2 кв. м.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 22 червня 1999 року, видане на ім'я ОСОБА_5 на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683.

Визнано незаконною реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_2, здійснену Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 11 серпня 1999 року за реєстраційним № 11299.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 липня 2014 року скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2013 року залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції при розгляді аналогічних справ ст. ст. 21, 41 Конституції України, ст. 113 ЦК УРСР, ст. ст. 317, 321, 356, 358, 367, 386, 393 ЦК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своєї правової позиції щодо неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року, від 17 грудня 2014 року, від 24 грудня 2014 року, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2012 року, постанову Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_4, колегія суддів не знаходить підстав для допуску цивільної справи за їхнім позовом про визнання незаконним та скасування п. 1.1 розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання незаконною та скасування реєстрації права власності на будинок, оскільки з наданих заявником копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року, від 17 грудня 2014 року, від 24 грудня 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2012 року вбачається, що наведені заявником підстави стосуються інших фактичних обставин справи, ніж ті, що були предметом розгляду у даній справі, а тому підстави для перегляду рішення суду касаційної інстанції від 19 листопада 2014 року в порядку, встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК України відсутні.

Крім того, необхідно зазначити, що надані заявником, як приклад, постанова Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року, ухвалена Верховним Судом України в порядку глави 3 ЦПК України, тобто не як судом касаційної інстанції, а тому на неї не може здійснюватись посилання на підтвердження підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України цивільної справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання незаконним та скасування п. 1.1 розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 22 червня 1999 року № 683, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання незаконною та скасування реєстрації права власності на будинок, за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна

Судді: Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

О.В. Ступак

С.П. Штелик