АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1044/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівКорнієнко Н. В. , Фетісової Т. Л.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа6 ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мотивуючи тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2011 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з позивачем. Син навчається з 1 вересня 2012 року в Черкаському кооперативному економіко-правовому коледжі. Термін навчання визначений до 5 липня 2015 року, форма навчання денна, стипендії не отримує. Відповідач ухиляється від покладеного на неї обов'язку по утриманню дитини, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, а саме про примусове стягнення з відповідача аліментів в розмірі 610 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання дитиною, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2015 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Черкаси, не працюючої, на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 610 грн щомісячно, починаючи з 27.01.2015 року і до закінчення ним навчання, тобто до 5.07.2015 року.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на не встановлення судом факту проживання сина разом з позивачем, не встановлення джерела фінансування навчання повнолітнього та факту участі батьків в його утриманні та наданні матеріальної допомоги, стягнення аліментів на користь батька повнолітнього сина, а не самої дитини. Просить ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: повнолітній син сторін проживає фактично з позивачем по справі та продовжує навчання на денному відділенні у Черкаському кооперативному економіко-правовому коледжі, стипендії не отримує, можливий термін навчання - до 5.07.2015 року. Навчання потребує додаткових витрат, які на даний час оплачує позивач. Відповідачка матеріальної допомоги не надає, регулярного доходу не має, є працездатною та має фізичну можливість надавати таку допомогу.

Колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Районний суд обґрунтовано послався на вимоги ст. ст. 199, 200 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У засіданні апеляційного суду відповідачка підтвердила, що в 2014 році жодної копійки на допомогу сину в навчанні вона не надала, тривалий час працює за межами України, в зв'язку з чим син з нею не проживає.

Таким чином в наявності є наступні умови: дитина досягла повноліття, продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги, відповідачка має можливість надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Батько звернувся з позовом, син залучений в якості третьої особи і в засіданні апеляційного суду подав письмову заяву про свою згоду на отримання батьком аліментів присуджених на період навчання.

Порядок стягнення аліментів та їх розмір в апеляційному порядку не оскаржено, рішення суду в цій частині не переглядається.

Керуючись ст. 182, 199-201 СК України, ст. 60, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвала колегії та рішення суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали колегії та можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :