Справа № 348/197/14 Головуючий у 1 інстанції: Флоряк Д.В.
Провадження № 22-ц/783/2203/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів:Бойко С.М., Гірник Т.А.,

за участі судового секретаря: Куцика І.Б.,

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державної судової адміністрації України на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, виконавчого комітету Івано - Франківської міської ради про стягнення коштів, -

встановила:

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2014 року задоволено заяву Державної казначейської служби України про зміну способу і порядку виконання рішення суду. Встановлено спосіб і порядок виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_4 Стягнуто кошти в сумі 301 441 грн. на користь ОСОБА_4 з Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у порядку, передбаченому п.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постановою Кабінету Міністрів України від серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників».

Цю ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області оскаржила Державна судова адміністрація України. Просить її скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви Державної казначейської служби України про зміну способу виконання рішення суду. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та нормах матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що Державна судова адміністрація України не може виконувати зобов'язання інших установ, оскільки не є їх правонаступником та не брала на себе зобов'язання на погашення заборгованості іншого державного органу, однак судом це не взято до увагу. Крім того стверджує, що судом не досліджено доказів про наявність виняткових обставин для заміни та встановлення іншого способу виконання рішення суду. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви (т. 1 а.с. 199-202).

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (т.2 а.с.40, 44-46).

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України, судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - без здійснення фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у грудні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України про стягнення коштів на придбання житла.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та зобов'язано Державне казначейство України за рахунок коштів державного бюджету перерахувати на рахунок Державної судової адміністрації України грошові кошти у сумі 301 441 грн. з подальшим перерахунком на розрахунковий рахунок територіального управління державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області для придбання і передачі у користування двокімнатної квартири судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4., а також зобов'язано Державну судову адміністрацію України, територіальне управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області за кошти державного бюджету, перераховані Державним казначейством України, придбати і передати у користування житло у вигляді двокімнатної квартири, за ринковими цінами в сумі 304 441 грн. для судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4. (а.с.66-67)

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2013 року задоволено заяву відділу примусового виконання рішення Державної виконавчої служби та встановлено спосіб і порядок виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 шляхом стягнення на її користь 301 441 грн. з Державної казначейської служби України.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Державна казначейська служба України на виконанні у якої знаходиться виконавчий лист по справі, звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа № 2-1666/10, посилаючись на те, що ст. ст. 22, 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що для здійснення бюджетних програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. На даний час відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України та Положення про Державну судову адміністрацію України, Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України та органів суддівського самоврядування. Згідно із чинним законодавством про Державний бюджет України на 2005-2013 роки для виконання рішень судів на користь суддів передбачена бюджетна програма КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» і головним розпорядником коштів за вказаною програмою є Державна судова адміністрація України, а не Державна казначейська служба України, якій не передбачені видатки для виплати коштів суддям. У зв'язку з цим просили змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з рахунка Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_4 за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» - 301 441 грн.

Ця заява Державної казначейської служби України ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2014 року задоволена. Судом встановлено спосіб і порядок виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_4 та ухвалено стягнути кошти в сумі 301 441 грн. на користь ОСОБА_4 з Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у порядку, передбаченому п.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постановою Кабінету Міністрів України від серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників».

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 серпня 2014 року вказану ухвалу районного суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви Державної казначейської служби України відмовлено, оскільки зміна способу і порядку виконання рішення суду в такий спосіб фактично змінює рішення суду по суті спору. (т.1 а.с.138-240)

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року вказану ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 серпня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розглядаючи даний спір, судова колегія приходить о наступного.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет України.

Частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Пунктом 8 частини 1 статті 7 Бюджетного Кодексу України передбачено принцип цільового використання бюджетних коштів, а саме: бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом, що встановлено статтею 23 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України встановлено, що головним розпорядником бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, міністерства, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників.

Частинами 1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» організаційне забезпечення здійснює Державна судова адміністрація України, що є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державного казначейства України.

Відповідно до законів України про державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 2005 року до теперішнього часу у Державному бюджеті України для виконання рішень судів на користь суддів передбачена бюджетна програма КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів". Головним розпорядником коштів за вказаною програмою є Державна судова адміністрація України.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що виконання вказаної категорії рішень судів має здійснюватись за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті для Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів" відповідно до порядку, що встановлений постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" із змінами та доповненнями 2013 року.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги Державної судової адміністрації України з підстав їх спростування матеріалами справи та встановленими обставинами, тому суд дійшов вірного висновку про зміну способу та порядку виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2010 року у справі за №2-1666/10 шляхом стягнення бюджетних коштів в сумі 301 441 грн. на користь ОСОБА_4 з Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою КПК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

З огляду на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313, п.4 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України відхилити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Бойко С.М.

Гірник Т.А.