Номер провадження: 22-ц/785/788/15
Головуючий у першій інстанції Наумчак Л.І.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Журавльова О.Г.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про допит в якості свідка ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року,

встановила:

28 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому ставила питання про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Андріадіс В.Ю. від 22.03.2012 року.

Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що заповіт не відповідає волі її бабусі, оскільки остання при житті розповідала, що майно залишить їй, а також те, що підпис на заповіті не схожий із підписом бабусі, тобто зроблений сторонньою особою. Волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6 при таких обставинах не могло бути вільним, отже вказаний заповіт було вчинено з недотриманням порядку, встановленого ст. 1253 ЦК України, а саме, він не був прочитаний свідками вголос. У зв'язку з цим позивачка змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що позовні вимоги позивача безпідставні та необгрутовані, позов містить неправдиву інформацію та відверте перекручування фактів, які жодними доказами не підтвердженні, волевиявлення ОСОБА_6 було добровільним, що фактично підтвердив апеляційний суд у своєму попередньому судовому рішенні.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 13 листопада 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного рішення, із ухваленням нового про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що воно є необ'єктивним та необґрунтованим.

В ході судового розгляду до суду апеляційної інстанції від апелянта ОСОБА_3 надійшло клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4, яка була знайома зі спадкодавцем ОСОБА_6 та може пояснити, що ОСОБА_6 не могла добровільно скласти заповіт на ім'я свого сина ОСОБА_5

Перевіривши законність і обґрунтованість заявленого клопотання, заслухавши доповідача, доводи представника заявника клопотання, заперечень проти нього, які колегії суддів вирази представник відповідача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із позовних вимог ОСОБА_3, вона просила визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Андріадіс В.Ю. від 22.03.2012 року.

Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що заповіт не відповідає волі її бабусі, оскільки остання при житті розповідала, що майно залишить їй, а також те, що підпис на заповіті не схожий із підписом бабусі. Волевиявлення спадкодавця ОСОБА_6 при таких обставинах не могло бути вільним, отже вказаний заповіт було вчинено з недотриманням порядку, встановленого ст. 1253 ЦК України, а саме, він не був прочитаний свідками вголос.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.02.2014 року було скасовано рішення Балтського районного суду Одеської області від 01.12.2012 року та ухвалено нове рішення, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсним вищевказаного заповіту, з тих підстав, що ОСОБА_6 при складанні заповіту діяла свідомо та виразила свою волю щодо складання заповіту на ім'я сина, ОСОБА_5 (а.с.57-58).

Таким чином, підставою для визнання недійсним заповіту у даній справі є те, що при складанні заповіту був порушений закон щодо порядку складання заповіту, а не психічний стан спадкодавця до складання заповіту та після цього.

З цих підстав колегія суддів вважає, що покази свідка ОСОБА_4 не будуть відноситись до предмету та підстав спору, оскільки ОСОБА_4 не була присутня при складанні заповіту.

Крім того, як слідує із пояснень представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_8, які він дав в суді апеляційної інстанції, та які не спростовані представником апелянта - ОСОБА_9, свідок ОСОБА_4 була присутня в залі судового засідання у засіданнях суду першої інстанції, та в її присутності досліджувались матеріали справи, у зв'язку з чим вона не може бути свідком у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит в якості свідка ОСОБА_4, як заявленого безпідставно.

Керуючись ст.ст. 168, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит в якості свідка ОСОБА_4 відхилити, як заявленого безпідставно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

О.Г. Журавльов

Н.А. Кононенко