Справа № 761/9027/15-ц
Провадження № 4-с/761/109/2015
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Маліновська В.М., розглянувши скаргу Київського міського голови про визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Т.В. про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії, перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, згідно якої просить визнати неправомірною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Т.В. про закінчення виконавчого провадження від 20 лютого 2015 року та зобов'язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, вивчивши подану скаргу, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити: повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, згідно зі ст. 26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Проте, у поданій скарзі заявником не дотримано вищезазначені норми закону та не зазначено стягувача у виконавчому провадженні, його місце проживання чи перебування.

У разі виправлення недоліків, нову скаргу, згідно з вимогами ч. 1 ст. 120 ЦПК України, необхідно подати разом із її копіями та копіями доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених законом, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Разом з тим, положеннями ч. 8 ст. 8 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення скарги без руху у зв'язку з недодержанням вимог, регламентованих, зокрема, у ст.ст. 119-120 ЦПК України та ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи положення ч. 8 ст. 8 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільно-процесуального закону стосовно залишення без руху скарги (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 8, 119-121, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Київського міського голови про визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Т.В. про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном на 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: