Провадження №2/761/965/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом громадянки Канади ОСОБА_2 до громадянина Канади ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянка Канади ОСОБА_2 (далі - Позивач), в особі свого представника, 20 жовтня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до громадянина Канади ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у липні 1993 року вона уклала шлюб із Відповідачем, який був зареєстрований у Садбері, провінція Онтаріо, Канада, реєстраційний номер 93-05-024545, свідоцтво про шлюб НОМЕР_3. Зауважує, що на даний час вони із Відповідачем проживають в м. Києві, на підставі посвідок на тимчасове проживання на території України. Вказує, що вони мають троє дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та двох дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зауважує, що впродовж останніх десяти років сімейне життя між нею та Відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, оскільки як вона, так і Відповідач, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Зауважує, що Відповідач нехтує сімейними цінностями, проживає з іншою жінкою і, що з ініціативи останнього, між ними постійно виникають сварки, свідками яких нерідко ставали їх діти, що спричиняє їй та дітям душевні страждання. Вважає, що Відповідач не розуміє і не бажає розуміти сутність проблем, які виникають у дітей та у неї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вказує, що на даний час ведення між нею та Відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено і, що на її глибоке переконання, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Оскільки вказані вище обставини є досить тривалими, спроби примирення між ними у минулому не принесли жодного результату, надання часу для примирення вважає недоцільним. Зауважує, що спір щодо поділу майна, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відсутній. Крім того, зауважує, що у разі розірвання шлюбу, діти проживатимуть із нею. Просить суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем.

У судовому засіданні факти і обставини, викладені у позовній заяві, представник Позивача підтримала. Просила суд позов задовольнити. Позивач та Відповідач у судове засідання не з'явилися. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Позивач обмежилась правом приймати участь у справі в особі свого представника.

Відповідно до частин 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будучи належним чином поінформованим про перебування у провадженні суду даної справи, своїм правом на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, Відповідач не скористався, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення судового розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутність, як і пояснень на позов, суду не надав.

Заслухавши думку представника Позивача, яка не заперечувала з приводу розгляду справи у відсутність Відповідача, зважаючи на повторну неявку Відповідача у судове засідання, суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність останнього, на підставі зібраних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до твердого переконання про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

За змістом частини 2 статті 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між іноземцями, що укладений відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні.

Крім того, за змістом частини 1 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне проживання.

Судом встановлено, що Позивач та Відповідач є громадянами Канади. Крім того, судом також встановлено, що сторони уклали шлюб 22 липня 1993 року, у Садбері, провінція Онтаріо, Канада, реєстраційний номер 93-05-024545, свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 (а.с. 11), мають троє дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та двох дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які після розірвання шлюбу проживатимуть із Позивачем (а.с. 13-15).

Як вбачається із матеріалів справи, згідно посвідок на тимчасове проживання, Позивач та Відповідач проживають на території України, починаючи із 2013 року.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення представника Позивача, приймаючи до уваги процесуальну бездіяльність Відповідача, який володіючи інформацією про наявність у суді вказаного спору, у судове засідання жодного разу не з'явився, пояснення на позов до суду не надав, із заявою про надання сторонам строку для примирення до суду не звертався, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право», статей 105, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов громадянки Канади ОСОБА_2 до громадянина Канади ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між громадянином Канади ОСОБА_1 та громадянкою Канади ОСОБА_2, укладений 22 липня 1993 року, Садбері, провінція Онтаріо, Канада, реєстраційний номер 93-05-024545, свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 - р о з і р в а т и.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :