УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної телерадіокомпанії «Всесвітня служба «Українське телебачення і радіомовлення», профспілкового комітету профспілкової організації Державної телерадіокомпанії «Всесвітня служба «Українське телебачення і радіомовлення» профспілки працівників культури про визнання звільнення з роботи незаконним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати рішення профспілкового комітету відповідача від 28 вересня 2012 року та 31 жовтня 2012 року про надання згоди адміністрації Державної телерадіокомпанії «Всесвітня служба «Українське телебачення і радіомовлення» (далі - УТР) на винесення йому трьох доган такими, що не мають юридичного значення та скасувати їх; скасувати незаконно винесені накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган, а саме: № 86 від 2 жовтня 2012 року за значні порушення в забезпеченні робочого стану вогнегасників та правил пожежної безпеки; №100 від 1 листопада 2012 року за систематичне порушення трудової та виконавчої дисципліни; №104 від 2 листопада 2012 року за демонстративну відмову організації розвантаження та прийняття паперу на склад.

Позивач також просив визнати незаконним та скасувати наказ № 114 від 29 листопада 2012 року про звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, поновити його на посаді начальника цеху господарського обслуговування УТР з 29 листопада 2012 року; призначити перерахунок виплати заробітної плати з урахуванням надбавок і премій, яких він був позбавлений у зв'язку з незаконною доганою № 86 від 2 жовтня 2012 року, з урахуванням офіційного індексу інфляції та трьох процентів річних; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 листопада 2012 року по 8 листопада 2013 року, із урахуванням інфляційних та трьох процентів річних у розмірі 108 080 грн, а також відшкодувати моральну шкоду у розмірі 221 400 грн., завдану незаконним звільненням.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2013 року в позові відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено у частині правового обґрунтування вирішення спору. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2014 року залишено без змін.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтовано тим, що після отримання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2014 року про відмову в допуску справи до провадження Верховного Суду України йому стало відомо обставини, які є істотними для справи і які не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи апеляційним судом, а саме: на час вирішення справи він був головою ревізійної комісії профспілкового органу Державної телерадіокомпанії «Всесвітня служба «Українське телебачення і радіомовлення», а звільнення членів виборного профспілкового органу допускається лише за згоди вищестоящого виборного органу цієї профспілки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказані судові рішення у справі та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішень судів у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова