УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,Касьяна О.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт його безпосередньої роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС (с. Ковшилівка, с. Весняне) в період з 01 вересня по 30 вересня 1987 року в кількості не менше 14 робочих днів.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що з 01 вересня по 30 вересня 1987 року виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в с. Ковшилівка Поліського району Київської області.

30 квітня 1991 року Рівненською обласною державною адміністрацією йому видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак з липня 2012 року йому припинено надання пільг, допомог, компенсацій та пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку із не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року заяву задоволено. Встановлено факт безпосередньої роботи ОСОБА_6 у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в с. Ковшилівка, с. Весняне, с. Невецьк Поліського району Київської області в період з 01 вересня до 30 вересня 1987 року в кількості не менше 14 робочих днів.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та закрито провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Проте погодитись з таким рішенням апеляційного суду не можна, оскільки воно ґрунтується на неповно досліджених обставинах справи та ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1979/ed_2012_05_16/T041618.html?pravo=1> суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ст. 15 ЦПК України). Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Із поданої до суду заяви вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС у період з 01 вересня по 30 вересня 1987 року для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановляючи ухвалу, апеляційний суд не виконав вимог ст. ст. 213, 303 ЦПК України, не перевірив підстав заявлених вимог та законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, зробив передчасний висновок про скасування судового рішення і закриття провадження у справі.

При цьому суд не врахував, що згідно зі ст. ст. 234, 256 ЦПК України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», питання про встановлення факту виконання відповідних робіт може бути вирішено судом і рішення у такій справі може бути підставою для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, постановив помилкову ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, що є підставою для її скасування та передачі питання на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ч. 1 ст. 338, п.2 ч.1 ст. 342 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу ОСОБА_6 потрібно задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 січня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко О.П. Касьян Г.І. Мостова