Справа № 457/1570/14-ц
провадження №2/457/61/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Трускавцi цивiльну справу за позовом виконавчого комітету Трускавецького міської ради, управління комунальної власності Трускавецької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди та виселення і зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Трускавецького міської ради, управління комунальної власності Трускавецької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, видачу ордера на житлове приміщення та укладення договору найму житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Трускавецького міської ради, управління комунальної власності Трускавецької міської ради звернулися до Трускавецького мiського суду Львiвської областi з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди та виселення.

Свої вимоги мотивують тим, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади м. Трускавця і знаходиться на балансі КП «Трускавецьжитло», що підтверджується довідкою від 17.04.2014 року № . Квартира складається з 1 (однієї) кімнати житловою площею 16,1 кв.м. Відповідно до довідки ТОВ ТКО "Комфорт-сервіс" від 25.03.2014 року № 1866 в зазначеній квартирі з моменту вселення та до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав громадянин ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ТОВ ТКО "Комфорт-сервіс" від 25.03.2014 року № 1861. Громадянин ОСОБА_3. при житті не скористався правом приватизації житла.

Позивачі зазначають, що після отримання 24.03.2014 року виконавчим комітетом міської ради ухвали Трускавецького міського суду від 21.03.2014 року по справі № 457/484/14-ц (провадження № 2/457/185/14) про забезпечення позову громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконавчого комітету Трускавецької міської ради, міська рада своїми листами від 24.03.2014 року № 18/12- 862/3 та від 25.03.2014 року № 18/12-870/3 рекомендувала громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1. до 01.04.2014 року звільнити квартиру АДРЕСА_1 та передати ключі від квартири в Управління комунальної власності міської ради. Проте, відповідачі і по даний час не виконали вищезазначені вимоги міської ради й тим самим здійснюють перешкоди законному власнику у користуванні та розпорядженні своїм майном.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивачі вважають, що оскільки основний наймач квартири ОСОБА_3. помер, то громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1. самостійного права на займане жиле приміщення не набули (і не можуть набути) та мають бути виселені з квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення відповідно до ст. 116 Житлового кодексу Української РСР, так як згідно ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до Трускавецького мiського суду Львiвської областi із зустрічним позовом до виконавчого комітету Трускавецького міської ради, управління комунальної власності Трускавецької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, видачу ордера на житлове приміщення та укладення договору найму житлового приміщення. Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився від ОСОБА_4 та ОСОБА_5, отримав спірну квартиру в результаті обміну 3- х кімнатної квартири, яку отримав за роботу його батько ОСОБА_5. Обмінний ордер був за № 000429 від 22.09.1982 року завірений зав. відділом обліку, розподілу та приватизації житла. Приватизації житла у 1982 році не було, був договір міни, який прирівнювався до договору купівлі продажу.

Померший ОСОБА_3 не мав можливості приватизувати квартиру, оскільки не мав постійного заробітку в державі Україна. З кожним роком його здоров'я погіршувалось. Не хватало коштів навіть на харчування та ліки і не його вина, що його батьки, заробили квартиру, коли ще не було приватизації і він нічого не отримав у спадок.

Позивачі за зустрічним позовом також відмічають, що згідно ЦК УРСР (ст. ст. 241, 242), який діяв при обміні квартири, був договір міни, який прирівнювався до договору купівлі продажу. Чому в Україні виконавчий комітет придумав обміні ордери на підставі рішення виконавчого комітету, без посилання на норму закону важко зрозуміти навіть юристам. Відповідно до статей 715, 716 ЦК України, за договором міни кожна зі сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю - продаж. Сторонами договору міни є продавець і покупець. Предметом договору міни житла - окремі об'єкти житлового фонду, що мають бути визначені в договорі

Крім того позивачі вважають, що згідно ст. 334 ЦК України право власності виникає з моменту передання майна. Спірна квартира була передана на підставі ордеру ОСОБА_3 у 1982 р. На протязі більше 30 років він відкрито, безперервно володів нерухомим майном, а значить набув право власності на це майно ( набувала давність ст. 344 ЦК України)

У ОСОБА_3 з близьких родичів в м. Трускавці проживали рідний брат мами ОСОБА_6 з сім'єю : ОСОБА_7 ( дружина), ОСОБА_1 (син) двоюрідний брат; ОСОБА_2 (дочка, двоюрідна сестра) з сім'єю: ОСОБА_2 (дочка ОСОБА_2) - племіниця ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_3. не мав своєї сім'ї, жив один, не мав постійного місця праці, часто хворів, не мав за що купувати ліки, їжу, оплачувати комунальні послуги, робити ремонт квартирі, то ОСОБА_3. постійно допомагали родини ОСОБА_4 - ОСОБА_1 і у 2006 р. ОСОБА_3. запропонував позивачам поселитись в його квартиру жити, гарантуючи, що квартиру подарує їм. Так з 2006 року вони почали жити однією сім'єю. На них були покладені обов'язки, щодо лікування, утримання та догляду за ОСОБА_3. Також вони частково сплачували комунальні послуги, робили поточний ремонт в квартирі. У 2012 р. ОСОБА_3. травмував ногу, стан його був критичний, хворий не мав коштів на лікування. Під час довготривалого лікування вони допомагали ОСОБА_3. ліками, постійно знаходились біля нього. Таким чином в квартиру ОСОБА_3 вони поселились не самоправно, а на прохання та з дозволу ОСОБА_3. і мешкають до даного часу.

Під час проживання у вказаному помешканні вони з ОСОБА_3. вели спільне господарство. У них був спільний бюджет, разом придбавали продукти харчування та предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири. ОСОБА_3 в ранньому віці помер. Смерть була непередбачена і вони не встигли все оформити, як домовлялись з ОСОБА_3. Після його смерті вони продовжують проживати у вказаній квартирі і з урахуванням того, що вони постійно проживають у вказаній квартирі з 2006 р. по теперішній час, як члени сім'ї наймача, то на підставі ст. 64 ЖК Української РСР вони набули право користування цією квартирою після смерті ОСОБА_3

Представник позивача - виконавчого комітету Трускавецької міської ради в судовому засіданні підтримав свій позов та просить його задовольнити, зустрічний позов вважає безпідставним та пояснив, що твердження позивачів за зустрічним позовом про те, що батько померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - отримав за роботу 3-х кімнатну квартиру житловою площею 38,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 не відповідає дійсності, оскільки ордер від 10.01.1978 року № 000994 серія Шх був виданий ОСОБА_9 (дружині ОСОБА_5, яка працювала санітаркою в санаторію «Шахтар») на підставі рішення виконавчого комітету Трускавецької міської Ради народних депутатів від 09.01.1978 року № 9 та додатку № 2 до нього. Ордер був виданий на 3-х кімнатну квартиру житловою площею 38,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 на склад сімї чотири особи, а саме: ОСОБА_9, як голові сім'ї, ОСОБА_5 - її чоловік, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_10 - дочка.

Рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської Ради народних депутатів від 16.09.1982 року № 291 був здійснений трьохсторонній обмін квартирами.

Згідно ст. 31 Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік від 24.06.1981 року наймач жилого приміщення вправі був за письмовою згодою проживаючих разом з ним членів сім'ї, включаючи тимчасово відсутніх, провести обмін займаного жилого приміщення з іншим наймачем або членом житлово-будівельного кооперативу, в тому числі з проживаючими в іншому населеному пункті.

На момент проведення трьохстороннього обміну квартирами ОСОБА_3 був повнолітній, мав вік 19 років, підписав обмінний ордер та отримав окрему квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вищезазначена квартира є комунальною власністю територіальної громади м. Трускавець і знаходиться на балансі КП «Трускавецьжитло», що підтверджується довідками № від 17.04.2014 року та № від 12.01.2015 року.

Також зазначив, що на час обміну житлових приміщень спірна квартира надавалася громадянину ОСОБА_3. у безстрокове користування на підставі обмінного ордеру, тобто останній став наймачем квартири, а не її власником. На підставі вищезазначеного ордеру ОСОБА_3. мав законне право на проведення обміну, бронювання, а в подальшому (з 1992 року) - приватизацію та набуття права приватної власності на спірну квартиру (чого ним не було здійснено).

Крім того, представник позивача наголосив, що позивачі за зустрічним позовом поселились у спірну квартиру самовільно без будь-якого дозволу після смерті ОСОБА_3, при тому маючи у своїй приватній власності житло, що підтверджується свідоцтвами про право власності на житло від 29.08.1997 року (реєстровий № 3487) та від 01.12.2000 року (реєстровий № 4789), а також технічними паспортами на квартири.

Представник позивача - управління комунальної власності Трускавецької міської ради свій позов підтримала та просить його задовольнити, а зустрічний позов не визнала, вважає його безпідставним, оскільки ОСОБА_1. та ОСОБА_2 захопили спірну квартиру самовільно після смерті ОСОБА_3 і ніяких прав на дану квартиру у них немає.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала, зустрічний позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_3. проживав у квартирі АДРЕСА_1 до своєї смерті. Він отримав квартиру по обміну і вважав, що має право розпоряджатися своєю квартирою. Її довірителі ОСОБА_1. та ОСОБА_2 набули хоча би права на користування квартирою, бо вони не зайняли її самовільно. Вони там жили і доглядали хворого ОСОБА_3

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1. у своєму письмовому запереченні зазначили, що вони проживали з ОСОБА_3 як одна сім'я з 2006 року, допомагали йому в усьому, похоронили його і мають поставити пам'ятник. Вони більше мають право, чим хтось інший, користуватись вказаною квартирою, тому що утримували, доглядали ОСОБА_3 до самої смерті, понесли немалі затрати на ремонт квартири та є прямими родичами ОСОБА_3.

Саме ОСОБА_3, який на законних підставах був вселений в квартиру АДРЕСА_1, вирішив хто має жити у вказаній квартирі. І якщо по тій причині, що смерть ОСОБА_3 була передчасною і вони до кінця не вирішили юридичні питання, не дає право виконавчому комітету Трускавецької міської ради, управлінню комунальної власності Трускавецької міської ради позбавити їх права користуватись житлом, яким вони відкрито користувались багато років разом з ОСОБА_3 і користуються в даний час. 16.09.1982 року ОСОБА_3 отримав житло в результаті обміну квартири і станом на 1982 р. слід виконавчому комітету Трускавецької міської ради було користуватись чинним на той час законодавством, яке передбачало договір міни. Тому обмінний ордер має оцінюватись судом як договір міни. Договір міни є двостороннім, консенсуальним, оскільки вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами та каузальним, тому що мета укладення договору міни чітко визначена - набуття права власності на річ.

ОСОБА_3 прожив в квартирі АДРЕСА_1, безперешкодно 32 роки. Він тривалий час добросовісно, відкрито та безперервно володів квартирою, як своєю власністю. Вони також добросовісно, відкрито та безперервно володіють квартирою, як своєю власністю більше 10 років. Виконавчому комітету Трускавецької міської ради, як і управлінню комунальної власності Трускавецької міської ради ніколи не належало право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вони проживали як одна сім'я з ОСОБА_3, допомагали йому в усьому, робили ремонт квартири та вселились у квартиру із згоди ОСОБА_3, який мав право вирішувати з ким йому жити.

Вони хочуть залишити за собою право на квартиру АДРЕСА_1, яка зароблена тяжкою працею батька ОСОБА_3, оскільки є прямими родичами.

З урахуванням того, що вони постійно проживають у вказаній квартирі з 2006 р. по теперішній час, як члени сім'ї наймача, сплачують плату за користування житлом та комунальні послуги, то на підставі ст. 64 ЖК Української РСР вони набули право користування цією квартирою після смерті ОСОБА_3 яка для них є постійним місцем проживання.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона являєть покійному ОСОБА_3 тіткою, тобто рідною сестрою його матері. Він проживав сам в квартирі АДРЕСА_1, був неодружений. Жив, працював і тут в 2013 році ОСОБА_3 зламав собі ногу. До неї подзвонила ОСОБА_2 і запитала її, що робити з ОСОБА_3, оскільки в лікарню його відправляти не хотіла, бо від нього смердить. Вона на наступний день приїхала в Трускавець, ОСОБА_3 був вже у лікарні. У лікарні вона заплатила за лікарства, які були необхідні для лікування ОСОБА_3. Пізніше приїхала друга сестра ОСОБА_12. і вони з нею домовились, що один тиждень сестра буде їздити до ОСОБА_3, а інший тиждень вона. За один тиждень вона витратила 700-800 грн. на лікарства, а другий тиждень сестра також витратила 700-800 грн. Пізніше ОСОБА_3 дали гроші з церкви, але ці гроші забрав ОСОБА_1 і сказав, що віддав їх ОСОБА_2. Пізніше ОСОБА_3 вони відвезли до Львова, щоб виробити групу інвалідності. Всі витрати у Львові вона платила сама. Пізніше він 6 місяців не отримував пенсію і вона з сестрою його кормили. Раз в тиждень вона передавала йому щось їсти. Коли він був в лікарні то його провідував ОСОБА_1 і приносив йому горілку. Одного разу вона з ОСОБА_1 пішла до ОСОБА_3 додому, то там нічого не було: ні тарілки, ні вилки, ні інших речей. ОСОБА_2, дочка ОСОБА_2 в квартирі не жила. До ОСОБА_3 приходив ОСОБА_1 провідувати, але також там не жив. Коли він повернувся з лікарні, то з ним ніхто не жив, бо там жити було не можливо. В квартирі було чудо. 14.03.2014 року їй дзвонив ОСОБА_3 і просив, щоб вона приїхала до нього, але вона сказала що приїде перед Пасхою, але він сказав, що може бути пізно. В неї дійсно знаходився паспорт ОСОБА_3, так як вона оформляла йому пенсію.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він являється товаришем по роботі з ОСОБА_1. Вони працювали разом в бойлерній. До них приходив часто ОСОБА_3. Вони також ходили додому до ОСОБА_3 в гості, ходили до нього в лікарню провідувати. Він з ОСОБА_1 возили ОСОБА_3 до Львова, за що ОСОБА_1 дав йому 1 л. горілки. ОСОБА_3 доглядав ОСОБА_1 і ОСОБА_2. ОСОБА_1 жив у ОСОБА_3, а ОСОБА_2 лише приходила.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює з ОСОБА_2, яка є мамою ОСОБА_2. Вона проживає на вул. Івасюка, в будинку де є спірна квартира, і проживала в будинку до смерті ОСОБА_3. Їй відомо що ОСОБА_3 провідував ОСОБА_1 та ОСОБА_2. На даний час ОСОБА_2 живе трохи з мамою, трохи в спірній квартирі .

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона являється головою ОСББ «Смерічка». ОСОБА_3 і ОСОБА_1 були як брати. ОСОБА_2 приходила додому до ОСОБА_3 де прибирала і прала. В квартирі була санітарна побілка. ОСОБА_1 жив в ОСОБА_3 до того, як він зламав ногу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_2. Їй відомо що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 завжди ходили до ОСОБА_2 їсти разом. Коли ОСОБА_3 вже не міг ходити, то ОСОБА_2 сама носила йому їсти.

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою померлого ОСОБА_3. До неї приходили люди з міської ради, яким вона розказала, що до смерті ОСОБА_3 жив сам. Коли він захворів то ним опікувалась його тітка із м. Сколе. ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями. В квартирі була антисанітарія. На даний час у квартирі проживає якась жінка, яку вона якось запитала чи не продається квартира, на що жінка відповіла - ні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він являється сусідом померлого ОСОБА_3. ОСОБА_3 проживав один і трохи випивав. До смерті він проживав сам. Стан квартири, в якій він проживав, був жахливий, проживати там було неможливо. Після смерті ОСОБА_3 хтось в квартирі грюкав, напевно робили ремонт.

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що їй зателефонувала ОСОБА_1 ОСОБА_2 і запитала чи можна приватизувати квартиру вуйка, але він не має паспорта. Вона відповіла, що без паспорта, приватизацію квартири зробити не можливо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він являється двоюрідним братом покійного ОСОБА_3. В дев'яностих роках, коли він навчався у м. Дрогобичі, то проживав в ОСОБА_3. ОСОБА_3 він також провідував в лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_1 йому повідомили про те, що ОСОБА_3 помер. Він особисто забирав тіло з моргу. Коли приїхали в квартиру ОСОБА_3, то там була жахлива обстановка. В квартирі був неприємний запах, довелось викидати м'яке крісло, речі на ліжку були забруднені фекаліями. Тоді він, його дружина, ОСОБА_4 та подруга дружина ОСОБА_21 почали прибирати у квартирі. Під час прибирання в квартирі ОСОБА_2 не було. Ховали ОСОБА_3 в с. Орів. Квартиру закривав він і в нього залишились ключі. Коли був рік після смерті ОСОБА_3, то він хотів зайти в квартиру, однак не зміг зайти, так як там було поміняно замок в дверях. Йому відомо, що ОСОБА_1 живе на АДРЕСА_4, а ОСОБА_2 ОСОБА_1 живе на АДРЕСА_7 з мамою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він товаришував з покійним ОСОБА_3. Йому відомо, що ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1. Його доглядали ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В квартирі ОСОБА_3 він бачив постійно ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ОСОБА_1 ОСОБА_4 проживає окремо в квартирі по АДРЕСА_4.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що вона являється хресною мамою ОСОБА_2. Вона дружить з ОСОБА_2 мамою. Їй відомо, що ОСОБА_3 постійно перебував в ОСОБА_2 ОСОБА_1, де знайшов собі притулок. Вона ним опікувалась, допомагала всім: їдою, одягом та іншим. ОСОБА_2 постійно проживає по АДРЕСА_1.

Заслухавши представників позивачів, представника відповідачів, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного переконання:

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області № 9 від 09.01.1978 року сім'я ОСОБА_4 в складі чотирьох осіб (дружина - ОСОБА_4., чоловік - ОСОБА_5, син - ОСОБА_3., донька - ОСОБА_10) отримала квартиру АДРЕСА_2, що стверджується копією рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області № 9 від 09.01.1978 року, копією списку на закріплення квартир в будинку АДРЕСА_5, копією ордера № 000994 серія Шх від 10.01.1978 року, які знаходяться у матеріалах справи.

Згідно рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області № 291 від 16.09.1982 року (копія якого знаходиться в матеріалах справи) був проведений трьохсторонній обмін жилими площами квартиронаймачів ОСОБА_24. та ОСОБА_4., а саме:

ОСОБА_24. отримала обмінний ордер на заняття трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, склад сім'ї - 4 чол.;

ОСОБА_4. отримала обмінний ордер на заняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_4, складі сім'ї - 1 чол.;

ОСОБА_3. отримав обмінний ордер на заняття однокімнатної квартири АДРЕСА_1, складі сім'ї - 1 чол.(копії обмінних ордерів знаходяться у матеріалах справи).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 18.03.2014 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Квартира АДРЕСА_1, в якій проживав до смерті ОСОБА_3. вважається комунальною власністю Трускавецької міської ради народних депутатів і віднесена до об'єктів нерухомого майна Трускавецької міської ради згідно рішення Трускавецької міської ради № 118 від 25.04.1996 року.

Квартира АДРЕСА_1 станом на 01.01.2015 року є неприватизованою і перебуває на балансі КП «Трускавецьжитло», про що свідчить довідка КП «Трускавецьжитло» від 12.02.2015 року за № . Дана квартира складається з 1 кімнати житловою площею 16,1 кв.м. Відповідно до довідки ТОВ ТКО "Комфорт-сервіс" від 25.03.2014 року № 1866 в зазначеній квартирі з моменту вселення та до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав лише громадянин ОСОБА_3, що підтверджується довідкою ТОВ ТКО "Комфорт-сервіс" від 25.03.2014 року № 1866.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3. проживав у спірній квартирі з 1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не звертався із заявою по оформленню приватизації спірної квартири АДРЕСА_1, що стверджується листом начальника управління комунальної власності Трускавецької міської ради О.Сегер за № 183 від 16.04.2014 року, тобто своїм правом на приватизацію житла у відповідності до ст. 65-1 ЖК Української РСР, яка гласить, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством, ОСОБА_3. не скористався.

Дане житлове примішення знаходиться в неприватизованому житловому фонді Трускавецької міської ради, що підтверджується довідкою виданою КП «Трускавецьжитло» № від 17.04.2014 року.

Враховуючи вищезазначені факти, які були встановлені у судовому засіданні, суд приходить до переконання, що квартира АДРЕСА_1 відноситься до комунальної власності Трускавецької міської ради.

Що стосується твердження ОСОБА_1. та ОСОБА_2 про те, що вони з 2006 року проживали разом з помершим ОСОБА_3. в його квартирі АДРЕСА_1, то воно не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні виходячи з наступного:

Факт сумісного проживання у однокімнатній квартирі за твердженням ОСОБА_1. та ОСОБА_4, був зумовлений тим, що ОСОБА_3. необхідна була стороння допомога, оскільки він часто хворів, не мав постійного заробітку, але виходячи з ксерокопії трудової книжки ОСОБА_3, яка знаходяться у матеріалах справи, останній працював з 2006 року по 28.02.2009 року у Будинку учнівської творчості відділу освіти Трускавецької міської ради на різних посадах та з 16.05.2009 року по 17.05.2011 року в ПП «Ягуар-777» на посаді охоронника, тому, на думку суду, стороння допомога ОСОБА_3. не потребувалась.

Факт не проживання відповідачів однією сім'єю з ОСОБА_3. в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_11, ОСОБА_20., ОСОБА_18, ОСОБА_17, які на думку суду не є зацікавленими у розгляді справи , та одночасно суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_23, щодо твердження факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ОСОБА_1. з ОСОБА_3. до дня смерті ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_13, ОСОБА_22 є друзями, товаришами ОСОБА_1., а ОСОБА_14, ОСОБА_15., ОСОБА_16, ОСОБА_23 є співробітницями або подругами матері ОСОБА_2

Суд надає ОСОБА_2 показам свідків про те, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2 допомагали ОСОБА_3. під час його хвороби з вересня 2012 року як матеріально так і морально до дня його смерті.

Як вбачається з копій квитанцій про сплату комунальних платежів, копії яких частково знаходяться в матеріалах справи, останні свідчать про те, що в спірній квартирі проживав лише ОСОБА_3., оскільки нарахування були лише на одну особу.

Крім того, відповідно до довідок КП «Трускавецьтепло» від 25.03.2015 року за № 13, ТзОВ «ТКО «Комфорт-сервіс» від 25.03.2015 року за № 5032502, ТзОВ «Трускавецький водоканал» від 25.03.2015 року за № 269, заборгованість за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 була відсутня, або незначною. Станом на 01.03.2015 року заборгованість є значною.

Як вбачається з відповіді з Трускавецького МС ГУДМСУ у Львівській області за вих. № 1184 від 09.10.2014 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4.

Як вбачається з відповіді з Трускавецького МС ГУДМСУ у Львівській області за вих. № 1249 від 24.10.2014 року, ОСОБА_2 знята з реєстраційного обліку по адресі: АДРЕСА_6 з 01.04.2014 року, тобто після смерті ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_1. та ОСОБА_2 забезпечені житлом, що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1997 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1. дійсно належить на праві спільної сумісної власності разом із ОСОБА_7 квартира АДРЕСА_4; копією свідоцтва про право власності на житло від 01.12.2000 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності разом із ОСОБА_1. квартира АДРЕСА_6.

Що стосується факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1. після смерті ОСОБА_3 у кв. АДРЕСА_1,то він доводиться фотокартками, які надані ОСОБА_2 та ОСОБА_1. у судове засідання з клопотанням від 19.03.2015 року та які знаходяться у матеріалах справи, актом обстеження комісії від 16.02.2015 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які живуть по сусідству з квартирою АДРЕСА_1, заявами ОСОБА_2 від 04.12.2014 року на адресу комунальних підприємств м. Трускавця про укладення з нею договорів про надання послуг, оскільки вона проживає за адресою АДРЕСА_1, копією заяви ОСОБА_2 на ім'я голови виконкому Трускавецької міської ради від 03.04.2014 року про видачу ордеру на постійне проживання на її ім'я та укладення договору найму з нею та ОСОБА_1.

Згідно ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають.

Отже, виходячи з норми вищезазначеної статті ЖК Української РСР, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. не можна віднести до членів сім'ї наймача, тобто ОСОБА_3 і бути визнані належним чином особами, які постійно з ним проживали, оскільки вони почали проживати у квартирі АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи вищезазначені норми Законів та беручи до уваги те, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності Трускавецької міської ради, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, то на думку суду позивачі підставно звернулись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та виселення відповідачів із спірної квартири без надання їм іншого жилого приміщення.

Керуючись ст. ст. 64, 65, 65-1, 116 ЖК Української РСР, ст. ст. 321, 387, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов виконавчого комітету Трускавецького міської ради, управління комунальної власності Трускавецької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди та виселення задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2 не чинити перешкод Трускавецькій міській раді у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Трускавецького міської ради, управління комунальної власності Трускавецької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, видачу ордера на житлове приміщення та укладення договору найму житлового приміщення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь управління комунальної власності Трускавецької міської ради сплачений судовий збір при подачі позову до суду в розмірі по 121,80 грн.(сто двадцять одна грн. 80 коп.) з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Т. Грицьків