АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2664/15 Головуючий 1 інст. - Короткий І.П.
Категорія : стягнення аліментів Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О., Пономаренко Ю.А.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 08 серпня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням суду 03 жовтня 2013 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися з травня 2012 року. Син проживає з нею, ОСОБА_2 фінансової допомоги на утримання сина не надає.

Тому, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у вигляді твердої грошової суми у розмірі 2 000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, вказував, що працює, має заробітну плату, тому не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 30% від заробітної плати на місяць.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2014 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у вигляді твердої грошової суми розміром 2 000 грн. щомісячно на утримання дитини-сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином причин неявки до суду не надали. Надав до суду заяву про перенесення справи у зв'язку з відрядженням.

Неявка відповідача, належно повідомлених про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності працевлаштування відповідача, регулярного заробітку, що є підставою для стягнення аліментів у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2014 року до досягнення повноліття ОСОБА_3

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 08 серпня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2013 року (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать, що відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ «Спецбудмонтаж - Україна» з листопада 2012 року (а.с.21-26).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2, виданої головним бухгалтером ТОВ «Спецбудмонтаж - Україна», відповідач має регулярну заробітну плату з червня 2014 року по листопад 2014 рік у розмірі 1220 грн. кожного місяця (а.с.20).

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано стан здоров'я сина, матеріальне становище, а також не досліджено докази про витрати за грудень 2014 року, а саме, що кожного місяця ОСОБА_1 витрачає кошти для утримання сина, - не прийма.ться колегією суддів до уваги, оскільки, в даному випадку підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, а доводи позивача є витратами відповідно до положень ст. 185 СК України, що є додатковими витратами на дитину.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивачка не позбавлена права звернутися до суду з вимогами, як про стягнення додаткових витрат так із вимогами при зміні матеріального становища відповідача.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: