АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5124/14-ц 22-ц/774/739/К/15
Справа № 210/5124/14 Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/739/К/15 інстанції - Вікторович Н.Ю.
Категорія 27 (4) Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Трофименко О.О.,

за участю - позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ КБ "Надра") про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 лютого 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк "Надра", правонаступником якого є відповідач, укладено Договір № 807275/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах "Золотий вклад для фізичних осіб", згідно умов якого він передав банку вклад - банківський метал золото у зливках 999,99 проби в кількості 3,22 тройських унцій, що становить 100,2 грама.

Після закінчення терміну дії договору - 11.02.2009 року - відповідач не повернув йому банківський вклад, тому він змушений був звернутися до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 26.10.2012 року, відповідача зобов'язано повернути йому банківський вклад - банківський метал золото, 5% річних за користування вкладом за період з лютого 2008 року по лютий 2012 року, що становить 20 грам золота, та стягнуто 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4953,31 грн. У решті позову відмовлено.

Оскільки дане рішення суду відповідачем було виконано лише 16.04.2014 року, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь 5% річних за користування відповідачем його банківським вкладом з лютого 2012 року по лютий 2014 року у розмірі 5220,30 грн., а також 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої діями відповідача внаслідок невчасного повернення коштів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, на його користь стягнуто з ПАТ "КБ "Надра" - 5% річних за користування банківським вкладом з лютого 2012 року по лютий 2014 року у розмірі 5220 грн. 30 коп., по курсу Національного банку України вартості банківського металу за 10 грам золота на день виплати відповідачем 5% річних, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ КБ "Надра" на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ "Надра" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд безпідставно задовольнив позовні вимоги та не врахував, що відповідно до умов укладеного між ними договору 31 грудня 2009 року позивачу було повернуто його вклад шляхом перерахування суми вкладу (депозиту) з депозитного рахунку на поточний рахунок вкладника. Крім того, суд залишив поза увагою, що виниклі між сторонами правовідносини не передбачають такого виду відповідальності як відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк "Надра" , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", укладено Договір № 807275/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах "Золотий вклад для фізичних осіб" (далі - Договір), відповідно якому ним фактично передано банку вклад - банківський метал золото у зливках 999,99 проби в кількості 3,22 тройських унцій, що становить 100,2 грама. Строк дії вкладу 12 місяців, дата повернення 11.02.2009 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 26.10.2012 року, відповідача зобов'язано повернути позивачу ОСОБА_2 банківський вклад у вигляді банківського металу масою 100,2 грами (3,22 тройських унцій) неподільними злитками банківського золота не нижче 999,99 проби , 5% річних за користування вкладом за період з лютого 2008 року по лютий 2012 року, що становить 20 грам золота та стягнуто 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4953,31 грн. У решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.02.2013 року зазначене рішення суду залишено без змін.

Згідно відповіді ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві №321/26 від 18.06.2014 р., вбачається, що за заявою стягувача від 16.04.2014 року, якою повідомляється про повне виконання відповідачем рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Розмір 5% річних за користування Банком з лютого 2012 року по лютий 2014 року вкладом позивача у вигляді банківського металу золота у зливках 999,99 проби становить 10 грам золота (100,2 грама банківського вкладу х 5% х 2 роки). Станом на 09.09.2014 року, з урахуванням офіційного (облікового) курсу Національного банку України на банківський метал (золото на 10 тройських унцій по обліковому курсу 162351,45 грн ), розмір 5% річних в перерахунку на гривні складає 5220,30 грн:

- одна тройська унція - 31.І грам золота;

- 10 тройськіх унцій = 311 грамів золота;

- 162351,45грн (вартість 10 тройськіх унцій на 09.09.2014р.) : 311 грамів = 522,03 грн. ( вартість І грама золота на 09.09.2014р.);

- 522,03 грн х 10 грам золота=5220,30 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення суду виконано 16.04.2014 року, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 5% річних за користування банківським вкладом з лютого 2012 року по лютий 2014 року є обґрунтованими, оскільки весь цей час вклад перебував на зберіганні у банку, який користувався ним. Крім того, у відповідності до Закону України "Про захист прав споживачів" з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, яку позивач оцінив у 5000 грн. і розмір якої, на думку суду першої інстанції, є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів не може погодитись у повному обсязі з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду відповідає не у повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5% річних за користування банком з лютого 2012 року по лютий 2014 року вкладом позивача у вигляді банківського металу золота у зливках 999,99 проби, що становить 10 грам золота, що в перерахунку на гривні відповідно до офіційного (облікового) курсу Національного банку України на банківський метал станом на 09.09.2014 року, становить 5220,30 грн. (розмір яких відповідачем не оскаржується), суд першої інстанції обґрунтовано керувався положеннями ст. 1058 ЦК України, відповідно до якої за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1 ст. 1061 ЦК України передбачено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Коментована стаття також закріплює положення про те, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (частини 4,5 ст. 1061 ЦК України).

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2012 року, яким ПАТ КБ "Надра" було зобов'язано повернути ОСОБА_2 депозитний вклад за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 807275/04-Д від 11.02.2008 року у вигляді банківського металу масою 100,2 грамів (3,22 трійських унцій) неподільними зливками банківського золота не нижче 999,99 проби, а також 5% річних за користування вкладом у зливках банківського золота 999,99 проби, що становить 20 грам з лютого 2008 року по лютий 2012 року та стягнуто 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором № 807275/04-Д в розмірі 4953,31 грн., яке набрало законної сили 13.02.2013 року, відповідачем було виконано лише 16.04.2014 року, внаслідок чого державним виконавцем відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по вказаній цивільній справі.

Ця обставина свідчить про те, що з лютого 2012 року до лютого 2014 року (відповідно до вимог позовної заяви) відповідач на свій розсуд користувався вкладом позивача.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення вкладу позивачу, що узгоджується і з постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.05.2013 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до банку "Надра" про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі.

Доводи відповідача про те, що оскільки позивачем не було отримано вклад в день його повернення 11.02.2009 року відповідно до п. 2.3 договору, банком 31.12.2009 року було повернуто вклад з вкладного рахунку на поточний рахунок ОСОБА_2 згідно п. 3.4.6 договору, а тому на його думку проценти на вклад можуть бути нараховані лише до 30 грудня 2009 року, колегія суддів до уваги не бере, оскільки спростовуються встановленими обставинами, викладеними у рішенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2012 року, відповідно до якого позивач після закінчення строків договору неодноразово звертався до відповідача з заявами про повернення депозитного вкладу, але йому було відмовлено у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації і мораторію. Доказів того, що банк виконав договірні зобов'язання та по закінченню строку дії договору перерахував суму вкладу та проценти на поточний рахунок вкладника не було надано.

Дане рішення набрало законної сили 13 лютого 2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не заслуговує на увагу надана відповідачем ксерокопія звіту по депозиту "Золотий" у валюті XAU № 807275 на дату 30.01.2013 року, оскільки в ньому зазначені нараховані відсотки по депозиту по 31.01.2009 року та зазначено про переказ суми депозиту на поточний рахунок 31.12.2009 року без зазначення його номеру, кому він належить тощо, та не надавши суду першої та апеляційної інстанції самого договору банківського рахунку, який відповідно до статті 1066 ЦК України є передумовою здійснення банківських операцій та укладається між банком та клієнтом відповідно до ст. 1067 ЦК України.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та стягуючи з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування завданої відповідачем моральної шкоди, керувався Законом України "Про захист прав споживачів" та роз'ясненням, яке міститься у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" із змінами та доповненнями, що на думку колегії суддів є помилковим, оскільки на момент укладення та дії договору банківського вкладу діяла стаття 4 Закону України "Про захист прав споживачів" відповідно до якої відшкодування моральної шкоди підлягало у разі спричинення її небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Умовами договору № 807275/04-Д від 11.02.2008 року строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських метелах "Золотий вклад для фізичних осіб", укладеного між сторонами, не визначено моральну (немайнову) шкоду, як один із видів відповідальності, крім того, правовими матеріальними нормами § 3 глави 71 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України, якими регулюються правовідносини щодо банківського вкладу, відшкодування моральної (немайнової) шкоди не передбачено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог до ПАТ "КБ "Надра" про стягнення 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.309, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на користь ОСОБА_2 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: