АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3042/15 Справа № 206/7165/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А. О. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

24 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Ремеза В.А. Свистунової О.В.

при секретарі Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку на період навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

06 листопада 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що на час звернення є студенткою та продовжує навчання на 9 семестрі у Німеччині в Університеті прикладних наук міста Мітвайда, проте її батько ОСОБА_2 відмовляється добровільно надавати допомогу на її утримання на час навчання, тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 25% зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову та до 28 лютого 2015 року.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно; стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_3 вирішено здійснювати з 06.11.2014 року до 28.02.2015 року; судове рішення допущено до негайного виконання у розмірі платежу за один місяць; вирішено питання щодо розподілу судових витрат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, та залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), яка навчається в Університеті прикладних наук м. Мітвайда, що підтверджується оригіналом довідки виданої зазначеним Університетом 10.10.2014 року. Дана довідка переведена з німецької мови на українську перекладачем ОСОБА_4 та справжність підпису перекладача завірена належним чином приватним нотаріусом Дніпропетровського МУЮ Новіковою Н.А. Згідно цієї ж довідки ОСОБА_3 не отримує стипендію в Університеті м. Мітвайда.

Згідно оригіналу довідки Університету прикладних наук м. Мітвайда від 19.08.2014 року, яка переведена з німецької мови на українську перекладачем ОСОБА_4 та справжність підпису перекладача завірена належним чином приватним нотаріусом Дніпропетровського МУЮ Новіковою Н.А., ОСОБА_3 зарахована до зазначеного Університету на зимовий семестр 2014/15 навчального року. Тривалість зимового семестру встановлена з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2015 року.

Згідно пояснень представника позивачки - її матері ОСОБА_6 - ОСОБА_3 власних доходів не має, у зв"язку із навчанням в Німеччині витрачає 280 євро в місяць на гуртожиток, 80 євро на обов'язкове страхування; мати позивачки ОСОБА_6 працює в ТОВ "Баланс Груп" із середньою заробітною платою близько 6500,0 грн. на місяць.

Також встановлено судом апеляційної інстанції та визнано учасниками процесу, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_3 не надає, працює на ДП "Придніпровська залізниця" із середньою заробітною платою близько 4700,0 грн. на місяць; сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття вказаної дитини; у шлюбі не перебуває, інвалідності не має; інших осіб на утриманні відповідач не має.

Згідно ст. ст. 199, 200, ч. 1 ст. 183 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а розмір щомісячних аліментів на повнолітню дочку, сина визначається судом.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги потребу ОСОБА_3 у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів і обгрунтовано визначив їх розмір у вигляді 1/8 частини всіх доходів відповідача щомісячно у період з 06.11.2014 року до 28.02.2015 року.

Доводи апелянта про те, що позивачка у Німеччині працює та має власний дохід є недоведеними, оскільки ОСОБА_3 проходить курс навчання, відвідує заняття, стипендію не отримує, а докази наявності у неї власного доходу суду не надані.

Представлена відповідачем комп"ютерна роздруківка тексту із соціальної мережі із зазначенням інформації про начебто працевлаштування позивачки не може бути прийнята до уваги судом, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 58, 59 ЦПК України.

Колегія приймає до уваги покази відповідача, який зазначив, що посилання в його апеляційній скарзі на підписання позовної заяви не позивачкою - є помилковим.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на правильне застосування місцевим судом положень ст. ст. 88, 367 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді