_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5463/15
УХВАЛА

про відмову у направленні справи за підсудністю

та витребування доказів

23.10.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі :

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю та клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_1, відповідно часток кожної у спадщині на її користь, суму боргу у розмірі 3 363 000 гривень.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою суду від 23.09.2015 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

В ході судового засідання відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить передати справу на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 та вона на теперішній час зареєстровані в Малиновському районі м. Одеси.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, про час, та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за реєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Дійсно, як вбачається з паспорта гр. України АБ 612018, відповідач ОСОБА_1 з 06.10.2015 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Малиновського району м. Одеси.

Проте ч 3. ст. 122 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Отже вирішуючи питання про відкриття провадження, суд керуючись ч 3. ст. 122 ЦПК України, направив запит до Адресно-довідкового бюро з метою отримання інформації щодо місця реєстрації відповідачів.

Як вбачається з відповідей адресно-довідкового бюро, які надійшли на адресу суду 22.09.2015 року, відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що територіально відноситься до Малиновського району м. Одеси, а відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 «а», кВ. 12, що територіально відноситься до Київського району м.Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Отже, на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі один із відповідачів, а саме ОСОБА_1 була зареєстрована на території Київського району м. Одеси, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 113 ЦПК України дало право суду відкрити провадження у справі та призначити судове засідання.

Таким чином суд вважає, що позовну заяву було прийнято у відповідності до норм Закону, а від так у задоволенні клопотання відповідача про направлення справи за підсудністю слід відмовити, через його безпідставність.

Крім того в ході судового засідання представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просить суд витребувати від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6, померлого 16 лютого 2014 року.

Відповідач по справі ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Ч. 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідка, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази. Особи, які не мають можливості подати докази, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Оглянувши матеріали справи, для повного та всебічного розгляду справи, а також з метою встановлення кола осіб, які повинні приймати участь у справі, суд вважає за доцільне клопотання про витребування доказів задовольнити.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 137, 168 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Витребувати від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 належним чином завірену копію спадкової справи, заведенї після смерті ОСОБА_6, померлого 16 лютого 2014 року.

Копію ухвали невідкладно направити до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (АДРЕСА_1) для належного виконання.

Отримати витребувані докази доручити представнику позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 поклавши на неї витрати необхідні для виконання даної ухвали.

У задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, однак, зауваження на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.