АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1714/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27, 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно отриманих коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом, яким, з урахуванням подальшого уточнення, просив стягнути з відповідача на свою користь сплачені за автомобіль кошти з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 63965,00 грн., моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., витрати пов'язані з правовою допомогою в сумі 3500,00 грн. та судовий збір, мотивуючи про те, що 21.08.2012 він заплатив відповідачу 36225,00 грн. за автомобіль «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується написаною відповідачем розпискою від 21.08.2012. Указані обставини встановлені також рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2014. При цьому з 03.12.2009 указаний автомобіль перебував у розшуку. 25.01.2010 на автомобіль накладено арешт. Про те, що автомобіль перебуває у розшуку позивач не знав. У зв'язку з тим, що відповідач відмовляється повернути позивачу кошти він, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, яка визначає загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, просить стягнути з відповідача кошти, сплачені за автомобіль, з нарахуванням на них інфляційних втрат та 3% річних.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.05.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування вказує на те, що, на його думку, згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2014, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання правочину удаваним, визнання договору таким, що відбувся та визнання права власності, встановлено, що між сторонами у справі не мав місця договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки в Україні існує спеціальний порядок придбання транспортних засобів. Отже між сторонами відсутні зобовязальні правовідносини. Апелянт наголошує на тому, що відповідач отримав від нього кошти за майно (автомобіль), яким неможливо користуватися, так як на нього накладено арешт, отже гроші відповідач отримав без належної правової підстави. З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 1212 ЦК України, оскільки послався на цю правову норму в тексті рішення, однак у задоволенні позову відмовив. Апелянт вважає, що судовим рішенням узаконено привласнення грошей особою за річ, якою неможливо користуватися.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами у справі наявні зобовязальні правовідносини, які ґрунтуються на договорі, отже підстав для стягнення з відповідача коштів, як таких, що отримані без належної правової підстави, немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.30.2014 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ДВС в Дніпровському районі м. Києва про визнання правочину удаваним, визнання договору таким, що відбувся та про визнання права власності. Указаним рішенням встановлено, що 21.08.2012 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено правочин, за яким ОСОБА_6 отримав право розпоряджатися транспортним засобом - автомобілем «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1. Крім того, відповідно до розписки від 21.08.2012 ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 36225,00 грн. за продаж останньому вказаного автомобіля.

Це рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Указані обставини ніким у справі не оспорюються.

Згідно відповідної довідки УДАІ України в м. Києві від 07.09.2013 автомобіль «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 Відповідно до довіреності від 25.01.2010, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 розпоряджатись (зокрема знімати з обліку в органах ДАІ та ставити на облік, здавати в оренду, продати) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобілем ««Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1. Довіреність видана з правом передоручення.

Тобто цією довіреністю передбачено право ОСОБА_7 отримувати кошти за продаж вказаного автомобіля.

Далі як вбачається з довіреності від 21.08.2012, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_12, ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_8, уповноважує ОСОБА_6 або ОСОБА_13 розпоряджатись, (зокрема, знімати з обліку в органах ДАІ та ставити на облік, здавати в оренду, продати) належним ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобілем ««Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1.

У відповідності до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому суд враховує те, що застосування норм глави 83 ЦК України можливе тільки у випадку наявності між сторонами позадоговірних відносин.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 244 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або законом, як сама особисто, так і через свого представника. Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактично власник спірного автомобіля ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_7 продати належний йому автомобіль, отримавши за нього кошти, що свідчить про наявність між сторонами у справі відповідних договірних правовідносин та про неможливість застосування у звязку з цим положень ст. 1212 ЦК України про повернення безпідставно отриманих коштів.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що з рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2014, про яке йшлося вище, слідує, що між сторонами відсутні договірні відносини, оскільки цим рішенням констатується відсутність підстав для висновку про укладення між сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу, який би відповідав нормами законодавства.

При цьому апелянт не вказує на підстави, які б перешкоджали йому придбати автомобіль у порядку, визначеному ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух», якою передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Крім того, постановою КМУ від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, згідно п.п.1-3 якого цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку, зокрема, автомобілів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Сам по собі факт отримання відповідачем від позивача коштів за транспортний засіб за наявності між сторонами договірних правовідносин, хоч і не оформлених належним чином, не свідчить про можливість стягнення цих коштів, як таких, що отримані без належної правової підстави згідно положень ст. 1212 ЦК України.

Також посилання суду на правову норму, якою обґрунтовано позовні вимоги, за відсутності їх задоволення не свідчить про незаконність рішення суду на що безпідставно вказує апелянт.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу та моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :