Справа № 472/1605/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" лютого 2015 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.
при секретарі - Крамарчук Л.Б.
з участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
22 жовтня 2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
На обґрунтування позову позивач вказав, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою смт. Веселинове, АДРЕСА_1 Веселинівського району Миколаївської області. На даний час за цією адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3, з відповідачем він однією сім'єю не був, але відповідач ОСОБА_3 є сином продавця будинку. Під час придбання позивачем будинку продавець ОСОБА_4 за даною адресою зареєстрований не був та всі мешканці згідно з домовою книгою були зняті з реєстрації та відповідні відомості були перевірені нотаріусом. Однак, протягом останнього року на ім'я відповідача почала надходити кореспонденція з різних банків, оскільки як виявляється за паспортом відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Але відповідач за даною адресою не проживає з 11.02.2004 року та на даний час його місце перебування невідоме. Тому він звернувся до суду з позовом за захистом свого права і просить суд визнати ОСОБА_5 таким, який втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його пердставник ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі та просили суд визнати відповідача ОСОБА_5 таким, який втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 оскільки він в цьому будинку не проживає з 11.02. 2004 року.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Однак, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає причину неявки відповідача неповажною та вважає за можливе зі згоди позивача розглядати справу в заочному порядку згідно з вимогами ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 03 лютого 2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 лютого 2004 року. (а.с. 5,6).
Як вбачається з акту від 20.11.2014 року гр. ОСОБА_6, яка проживає за адресою АДРЕСА_2, та ОСОБА_7, яка проживає за адресою АДРЕСА_3, повідомляють, що дійсно відповідач ОСОБА_3 за адресою смт. Веселинове, АДРЕСА_1 не проживає з 11 лютого 2004 року. (а.с. 10).
Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 7 Закону України № 1382 від 11.12.2003 р. „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Зважаючи на ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 з 11.02.2004 року не проживає у АДРЕСА_1 Миколаївської області, та враховуючи, що будь-яких доказів, які б свідчили про вимушене непроживання відповідача на спірній площі, судом не добуто, то суд, дослідивши наведені докази та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування жилим приміщенням, розташованим в смт. Веселинове, АДРЕСА_1 Миколаївської області, в зв'язку з чим підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, ч.4 ст.169, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, який втратив право користуватися житловим будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко