Справа № 495/151/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
19 березня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.
при секретарі Мамончик К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу дійсним, вказуючи, що укладений 25 лютого 1998 року між ними та відповідачкою договір купівлі - продажу № 1392/Б в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі не був нотаріально засвідчений, що спричиняє його недійсність, у зв'язку з чим порушуються їх майнові права, що змушує позивачів звернутися до суду з зазначеним позовом.
Представник позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, згідно заяви позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутністю.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання на з'явилася, про час і місце засідання була повідомлена належним чином, судові повістки були повернуті до суду з відміткою за збігом терміну зберігання.
Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 1998 року між позивачами та відповідачкою ОСОБА_3 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі був укладений договір купівлі-продажу № 1392/Б нерухомого майна, згідно якого відповідачка продала, а позивачі купили в рівних частках житловий будинок по АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 94,4 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-5, який належав відповідачці на підставі договору купівлі продажу № 1071/Б від 03.10.1997 року. Згідно п. 5 вищезазначеного укладеного договору позивачами була виплачена повна вартість придбаного ним спірного нерухомого майна, тобто виконана одна з істотних умов договору. Однак даний договір був укладений у порушення ст.ст. 209, 657 ЦК України, а саме: не був нотаріально засвідчений, що стало надалі перешкодою для позивачам в оформленні їх майнових прав.
У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і виникло повне або часткове виконання договору, однак одна зі сторін ухиляється від його нотаріального виконання, суд може визнати такий договір дійсним.
Після укладення договору, позивачами був повністю прийнятий у своє володіння та розпорядження придбаний житловий будинок. Прийняття до свого володіння та розпорядження позивачами житлового будинку являється складовою права власності, на яке позивачі мають право як суб'єкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди, що підтверджується письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу № 1392/Б, житлового будинку по АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 94,4 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-5, укладений 25.02.1998 року в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, визнавши за останніми право власності на зазначений житловий будинок в рівних частках.
Керуючись ст. ст. 209, 218 ч. 2, 220 ч.2, 317, 318, 325, 334, 657 ЦК Україна, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213, 214- 215 ЦПК України, суд
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1392/Б, укладений 25 лютого 1998 року на Одеській товарній біржі, згідно якого позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 купили в рівних частках у відповідачки ОСОБА_3 житловий будинок по АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 94,4 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-5.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частках на житловий будинок по АДРЕСА_1, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 94,4 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», навісу літ. «Г», споруд № 1-5.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: