Ухвала

іменем україни

05 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Дубриницька сільська рада Перечинського району Закарпатської області, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_5, який за свого життя склав заповіт на ім'я ОСОБА_4, яким заповів останній все своє майно, у тому числі й житловий будинок по АДРЕСА_1. Проте, на думку позивача, ОСОБА_5 не мав права заповідати вказаний будинок, оскільки на той час не оформив та не зареєстрував у встановленому законом порядку права власності на цей будинок. Крім того, на момент складання заповіту волевиявлення ОСОБА_5 не було вільним та не відповідало його волі, оскільки він знаходився під впливом лікарських засобів у зв'язку з важкою онкологічною хворобою, внаслідок чого не міг керувати своїми діями та усвідомлювати їх наслідки.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 02 березня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з недоведеності позову та відсутні наведених позивачем підстав для визнання недійсним оспорюваного заповіту.

Так, згідно з актом судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2014 року № 108, яким суд обґрунтував свій висновок, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент складання заповіту - 30 липня 2012 року, міг усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними та усвідомлювати їх наслідки.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Дубриницька сільська рада Перечинського району Закарпатської області, про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 02 березня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак