АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 752/17770/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5169/15
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

25 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: ПАТ «ОТП Банк» про визнання додаткового договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання додаткового договору недійсним, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 27 грудня 2007 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № CL-013/394/2007 про отримання споживчого кредиту на придбання автомобіля в сумі 14 970, 30 дол. США. Відповідно до умов зазначеного договору за користування споживчим кредитом було. визначено фіксовану процентну ставку в розмірі 10,49 % річних, що було зафіксовано у його примірнику кредитного договору. 25 червня 2009 року на вимогу кредитора було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № CL-013/394/2007 27 грудня 2007 року.

10 грудня 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» усі права вимоги за кредитним договором № CL-013/394/2007 від 27 грудня 2007 року. Відповідно до п. 2 додаткового договору № 1 від 25 червня 2009 року до кредитного договору № CL-013/394/2007 до 26 жовтня 2009 року для розрахунку процентів користування кредитом повинна була використовуватись процентна ставка, розмір та види якої визначено умовами кредитного договору.

На період з 26 жовтня 2009 року до повного виконання зобов'язань - процентна ставка у розмірі 13, 14 % річних.

Під час укладення додаткового договору 25 червня 2009 року він не міг прочитати його через дрібний шрифт та був запевнений працівниками ЗАТ «ОТП Банк», що зазначений додатковий договір відповідає вимогам діючого законодавства та укладається виключно в його інтересах, а у разі відмови від його підписання, у нього буде відібрано транспортний засіб, що придбаний за кредитні кошти.

Зазначив, що банк скористався збігом тяжких для нього обставин та висунув умови про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами, у зв'язку із з чим він змушений був підписати спірний додатковий договір № 1 від 25 червня 2009 рок

Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CL-013/394/2007 про отримання споживчого кредиту в розмірі 14 970, 30 дол. США на придбання автомобіля марки Renault Clio, зі сплатою 10, 49 % річних, строком до 25 грудня 2013 року.

25 червня 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № CL-013/394/2007 від 27 грудня 2007 року, відповідно до умов якого сторони домовились, що на період з моменту підписання цього додаткового договору до 26 жовтня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору.

На період з 26 жовтня 2009 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована ставка в розмірі 13,14% річних.

10 грудня 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» відступлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всі права на кредитний портфель.

Відповідно до правил статей 230, 233 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування; правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнанні судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

За змістом статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що умови додаткового договору є несправедливими щодо споживача, проте позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що строк позивачем не пропущено, так як під час підписання оспорюваного договору він не міг його прочитати через дрібний шрифт, а про несправедливі умови дізнався лише у 2012 року від юриста, оскільки за положенням ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З тексту додаткового договору вбачається, що умови щодо процентної ставки викладено в окремому пункті, з чітким викладенням умов.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач добровільно підписав оспорюваний договір, чим підтвердив згоду з його умовами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк позовної давності відраховується з моменту підписання додаткового договору до кредитного договору, оскільки позивач був ознайомлений з його умовами під час підписання, виконував його протягом тривалого часу.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді