"12" березня 2015 р.
Провадження № 2/642/363/15
12 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - Бондаренка В.В.,
за участю секретаря - Рижко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, 13 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 23 жовтня 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 13.10.2013 року, складена відповідачкою особисто. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позивачу не повернула.
27 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2500 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 31 жовтня 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 27.10.2013 року, складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позиачу не повернула.
13 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем також було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 18 листопада 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 13.11.2013 року, складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позвиачу не повернула.
18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 18 листопада 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 13.11.2013 року, складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг мені не повернула.
18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем також було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 7000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 03 грудня 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка., складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позивачу не повернула.
Окрім основної суми заборгованості за договорами позики, позивач просить стягнути 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 426 грн. 61 коп.
Позивач до судового засідання не з'явився, однак надали заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та ухвалити заочне рішення.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
13 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 23 жовтня 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 13.10.2013 року, складена відповідачкою особисто. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позивачу не повернула.
27 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2500 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 31 жовтня 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 27.10.2013 року, складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позиачу не повернула.
13 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем також було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 18 листопада 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 13.11.2013 року, складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позвиачу не повернула.
18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 2000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 18 листопада 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка від 13.11.2013 року, складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг мені не повернула.
18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем також було укладено договір позики, відповідно до якого позивач - позикодавець передав у борг відповідачу - позичальнику гроші в сумі 7000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути 03 грудня 2013 року. Доказом укладання договору позики та передачею по ньому грошей є розписка., складена відповідачкою особисто, що відповідає вимогам ст. 1047 Цивільного кодексу України. У встановлений договором термін відповідачка ОСОБА_2 борг позивачу не повернула.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової
суми або визначеної кількості речей.
На підтвердження укладення вищевказаних договір позики ОСОБА_2 видала ОСОБА_1 відповідні розписки.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв'язку з викладеним, станом на 08.12.2014 року 3% річних за договором позики від 13.10.2013 року склали 67 грн. 56 коп., за договором позики від 27.10.2013 року - 82 грн. 80 коп., за договором позики від 13.11.2013 року - 63 грн. 28 коп., за договором позики від 18.11.2013 року - 212 грн. 87 коп. загальна сума 3% річних за вищевказаними договорами позики становить 426 грн. 61 коп.
Враховуючи все вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 57, 88, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Ленінський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Бондаренко