АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3253/15 Справа № 204/6288/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Бараннік О.П.
26 березня 2015 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 рік березень 26 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 10 жовтня 2008 року по 30.06.2009 року вона працювала на посаді покоївки у філії Пансіонат «Лісний» Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К.Янгеля».

Позивачка вказує, що в рамках кримінального провадження № 0001262, яке проводилося за її заявою, їй стало відомо, що відносно неї Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгея» було порушено трудове законодавство, а саме, ОСОБА_3, яка обіймала на той час посаду інспектора відділу кадрів, самостійно від імені позивачки було написано заяву про прийняття її на роботу, в результаті чого від позивачки було скрито той факт, що вона приймалась на роботу за строковим договором, що в послідуючому і стало підставою для її звільнення з займаної посади, начебто, на законних підставах.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що внаслідок допущених відносно неї порушень з боку працівників Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» в її житті виникли значні перешкоди можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, якими були обумовлені тривалі негативні зміни психоемоціональної та соціальної сфер її існування, що привело її до інтенсивних негативних моральних страждань, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до державного підприємства «Конструкторське бюро ім. М.К.Янгеля» про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність зазначеного рішення суду, яке винесено по неповно з'ясованим обставинам, що мають значення для справи, просила його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Доводи позивачки ОСОБА_2 про те, що в ході досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_3, обіймаючи посаду інспектора відділу кадрів, в порушення вимог трудового законодавства, самостійно написала заяву про прийняття на роботу замість неї та підписала наказ про прийняття на роботу замість неї, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки постановою начальника відділу спеціальної міліції ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 28 липня 2014 року кримінальне провадження № 0001262 від 19.02.2013 року закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172 КК України, так як ОСОБА_3 при написанні заяви про прийняття на роботу від імені ОСОБА_2 не вносила в текст заяви неправдивих відомостей та проставляючи підпис від імені ОСОБА_2 в наказі про прийняття на роботу, мала на меті пришвидшити прийняття ОСОБА_2 на роботу в пансіонаті «Лісний», а не приховати від останньої факт при зняття її на роботу на визначений строк, щоб керівництво підприємства скориставшись цим мало змогу звільнити ОСОБА_2 по закінченню строку роботи.

За викладених обставин не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи позивачки ОСОБА_2 про те, що порушення відносно неї трудового законодавства було встановлено в результаті кримінального провадження.

Оскільки відповідно до положень статті 233КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, не можуть бути підставою для скасування рішення суду й посилання ОСОБА_2 на те, що про порушення свого права їй стало відомо з результатів перевірки проведеної 27.06.2014 року територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2013 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», філії пансіонат «Лісний» Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.. ОСОБА_4» про визнання недійсною заяву, визнання недійсним наказу про прийняття на роботу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування завданої моральної шкоди - відмовлено, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :