Дата документу 03.12.2015 Справа № 554/6118/14-ц
Провадження № 2/554/3362/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

при секретарі Бойко А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановила:

05.05.2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 17 лютого 2009 року позивач надав у борг відповідачу кошти в сумі 475000,00 грн. 08 липня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за якими останній отримав кошти в сумі 160000,00 грн., строком до 7 липня 2012 року.

Оскільки, відповідач у порушення їхніх домовленостей кошти так і не повернув, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали спарви, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 17 лютого 2009 року ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_3 кошти в сумі 475000,00 грн., про що останній написав розписку.

08 липня 2010 року між сторонами був укладений договір позики, за якими останній отримав кошти в сумі 160000,00 грн., строком до 7 липня 2012 року.

Відповідач борг у зазначений строк не повернув.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ураховуючи викладене, договір позики, укладений сторонами, відповідно до вимог ст.ст.1046-1047 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна сума заборгованості за двома зобовязаннями станом на 18 березня 2014 року становить:

-за договором від 17 лютого 2009 року - 475 500 грн.+ 951 грн.(втрати від інфляції)+ 2 149, 52 грн. (три проценти річних) = 478 600,52 грн.

-за договором від 8 липня 2010 року - 160 000 грн. + 8 140, 27 грн.( три проценти річних) = 168 140, 27 грн. Втрати від інфляції - мінус 486, 87 грн.

Загальна сума вимог : 646 253, 92 грн., з яких заборгованість за зобовязаннями - 635 500 грн. + втрати від інфляції -464, 13 грн. + проценти за користування коштами - 289, 79 грн.

Витрати позивача на правову допомогу становлять 3500,00 грн..

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що до судових витрат, зокрема відносяться витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду, витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз.

Ураховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання судового збору суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнувши його з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 15, 16, 257, 526, 625, 1046-1048 ЦК України, ст. ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти

-за договором позики від 17 лютого 2009 року в сумі 475 500 грн., 951 грн.(втрати від інфляції), 2149,52 грн. ( три проценти річних), а всього - 478 600,52 грн.;

-за договором від 8 липня 2010 року - 160 000 грн., 8 140, 27 грн. (три проценти річних) , а всього - 168 140, 21грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3654,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко