Справа № 735/237/15-ц Провадження № 22-ц/795/941/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Грушко О. П. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Сахаровій К.О.,
за участю:представника боржника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2015 року про задоволення подання начальника відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненка В.В. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Коропського районного суду від 18 березня 2015 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненка В.В. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Коропського районного суду від 18 березня 2015 року вказане подання задоволено. Тимчасово обмежено боржника - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа (закордонного паспорту) - шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань покладених рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду про сплату заборгованості на суму 161774,57 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Апелянт посилається на те, що висновок суду першої інстанції щодо доведеності державним виконавцем факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є помилковим та бездоказовим. Суд не звернув увагу на те, що згідно постанов ВДВС Коропського РУЮ вже заарештовані всі банківські рахунки підприємства, а також рухоме майно. У власності підприємства знаходиться автомобіль, який органи ДВС мають право реалізувати для задоволення грошових вимог стягувача, але чомусь цього не роблять. Апелянт зазначає, що враховуючи відсутність реальних доказів його свідомих дій, начебто спрямованих на невиконання або перешкоджання виконанню відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є безпідставним та грубо порушує його конституційні права і свободи, які гарантуються також низкою міжнародних угод, що поширюють свою дію і на України - Міжнародним пактом про громадянські та політичні права і Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу начальник відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненко В.В. просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2015 року залишити без змін. Зазначає, що посилання апелянта на те, що державний виконавець безпідставно не звернув стягнення на автомобіль Опель Омега, не заслуговує на увагу, оскільки цей автомобіль зареєстрований за колгоспом „Прогрес", а боржником за рішенням суду є Приватна агрофірма „Прогрес". За ПАФ „Прогрес" жодного транспортного засобу не зареєстровано. З моменту відкриття виконавчих проваджень ОСОБА_6 як керівником ПАФ „Прогрес" не вжито жодних заходів для погашення заборгованості перед Пенсійним фондом України протягом 6 місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника - ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Закон України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 31 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в"їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Таким чином, в розумінні вказаних правових приписів, обов'язковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Словосполучення „ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови „доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Задовольняючи подання начальника відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненка В.В., суд першої інстанції виходив з доведеності факту тривалого ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд враховуючи наступне.

По справі встановлено, що з 22.10.2014 року на виконанні у ВДВС Коропського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 45182008 з виконання 9-ти виконавчих листів, виданих Чернігівським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПАФ „Прогрес", керівником якого є ОСОБА_6, на користь Пенсійного Фонду України в Коропському районі заборгованості на загальну суму 161774 грн. 57 коп. (а.с.5-11).

Згідно даних Єдиного державного реєстру станом на 06.02.2015 року, Приватна агрофірма "Прогрес" є зареєстрованою юридичною особою (приватним підприємством), засновником та керівником якої є ОСОБА_6 (а.с.22-23).

29.07.14 року, 07.08.2014 року та 22.10.2014 року керівнику ПАФ „Прогрес" ОСОБА_6 направлялися виклики до державного виконавця на 04.08.2014, 18.08.2014 та 29.10.2014 р. для сплати наявного боргу, проте ОСОБА_6 до ВДВС жодного разу не з'явився (а.с.3-4). Останній виклик було направлено рекомендованою кореспонденцією.

Державним виконавцем було вжито заходів щодо виявлення майна боржника - ПАФ "Прогресс", що підтверджується зпитами та відповідями на них (а.с.16-18).

22.10.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненком В.В. було винесено постанову про арешт майна боржника ПАФ „Прогрес" та заборони на його відчуження (а.с.27), але згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, виданої за результами пошуку державного виконавця, право власності приватної агрофірми "Прогрес" на адміністративну будівлю А-2, розташовану в с.Нехаївка по АДРЕСА_1 було припинено 20.05.2014 р., а на нежитлову будівлю В-1, розташовану в АДРЕСА_2 право власності припинено 25.04.2014 року (а.с.20-21).

Згідно повідомлення відділу Держземагентства у Коропському районі від 26.11.2014 року №01-11/1440, ПАФ „Прогрес" не має зареєстрованих земельних ділянок на території Коропського району (а.с.18).

19.02.2015 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненком В.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника ПАФ „Прогрес" (а.с.19).

З повідомлення центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бахмач, Бахмацького, Борзнянського, Коропського, Талалаївського районів від 26.03.2015 р. №343 вбачається, що автомобіль Опель Омега зареєстрований за колгоспом „Прогрес" (а.с.42).

З повідомлення центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бахмач, Бахмацького, Борзнянського, Коропського, Талалаївського районів від 27.11.2014 р. №706 вбачається, що за ПАФ „Прогрес" автотранспортні засоби не значаться (а.с.16).

Таким чином, необгрунтованими є посилання апелянта на те, що державний виконавець безпідставно не звернув стягнення на автомобіль Опель Омега, оскільки цей автомобіль зареєстрований за колгоспом „Прогрес", а боржником за рішенням суду є Приватна агрофірма „Прогрес". За ПАФ „Прогрес" жодного транспортного засобу не зареєстровано.

З часу формування зведеного виконавчого провадження борги підприємством жодного разу не сплачувались, і ОСОБА_6 як керівником ПАФ „Прогрес" не вжито жодних заходів для погашення заборгованості перед Пенсійним фондом України протягом 6 місяців, не зважаючи на вжиті державним виконавцем заходи.

У матеріалах виконавчого провадження є Протокол № 1 загальних зборів учасників Приватної агрофірми "Прогрес" від 04 березня 2015 року, на якому був присутній засновник ОСОБА_6, і яким було прийнято рішення про звільнення з посади директора ОСОБА_6 та про виключення його зі складу підприсантів Приватної агрофірми "Прогрес", які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, а також наказ директора агрофірми ОСОБА_6 № 1 від 04 березня 2015 року про йогог звільнення з посади дирктора. Однак, згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств станом на 20.04.2015 року ОСОБА_6 є керівником та підписантом ПАФ "Прогрес", що також підтверджується інформацією, наданою 29.04.2015 р. Управлінням Пенсійного Фонду України в Коропському районі про те, що згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування, відсутні відомості про припинення трудових відносин застрахованої особи ОСОБА_6 зі страхувальником ПАФ "Прогрес". За наведених обставин ОСОБА_6 належить вважати керівником ПАФ "Прогрес".

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги спростовуються наявними матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення подання начальника відділу Державної виконавчої служби Коропського районного управління юстиції Міненка В.В. про встановлення ОСОБА_6 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, є вірним, а тому відповідно до ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін як законну і обгрунтовану.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: