Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/2262/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Куценко О.О.
Провадження № 22-ц/778/6605/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного підприємства «БПФ»

на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року про залишення без розгляду позову по справі

за позовом Приватного підприємства «БПФ» до ОСОБА_3, Закритого акціонерного товариства «Союз-В» про визнання договору про уступку права вимоги недійсним, визнання добросовісним набувачем та власником будівельних матеріалів та стягнення орендної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2003 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив на підставі договору уступки права вимоги від 1 вересня 2003 року, укладеного між ним та закритим акціонерним товариством «Союз-В», стягнути з відповідачів 67780 грн. вартості безпідставно набутого майна.

Спільне підприємство «БПФ» подало зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні майном. Мотивувало свої вимоги тим, що підприємство є власником земельної ділянки, на якій розташований пансіонат, і фундамент незавершеного будівництва перешкоджає веденню господарської діяльності.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 23 грудня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2010 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ «Брянківське управління шахтобудмеханізації» та СП «БПФ» в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 вартість безпідставно набутого майна у сумі 36 879 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано фундамент котеджу другої черги, побудований ЗАТ «Союз-В», розташований на території пансіонату «Шахтобудівельник» в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, самочинним будівництвом і зобов'язано ОСОБА_3 його знести та привести земельну ділянку у первісний стан.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині вирішення зустрічного позову СП «БПФ» скасовано. Справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

У листопаді 2012 року ПП «БПФ» - правонаступник СП «БПФ» подав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати його добросовісним набувачем на будівельні матеріали (незакінчені будівництвом котеджі), визначені відповідно до повідомлення ДП «Луганська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи».

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року позов СП «БПФ», правонаступником якого є ПП «БПФ», задоволено. Визнано ПП «БПФ» добросовісним набувачем на будівельні матеріали (незакінчене будівництво котеджів), визначені відповідно до повідомлення державного підприємства «Луганська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи» від 15 липня 2006 року за №06-№129, розташовані на території пансіонату «Шахтобудівельник» за адресою: Запорізька обл., Якимівський район, смт. Кирилівка.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24 липня 2013 року касаційну скаргу ПП «БПФ» задоволено частково. Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року, рішення апеляційного суду Запорізької області від 27 лютого 2013 року скасовано. Справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

В вересні 2013 року ПП «БПФ» уточнило позовні вимоги та остаточно просило визнати договір про уступку права вимоги, укладений 01 вересня 2003 року між ЗАТ «Союз-В» та ОСОБА_3, недійсним, визнати ПП «БПФ» добросовісним набувачем та власником на будівельні матеріали (незакінчені будівництвом котеджів), визначені відповідно до повідомлення ДП «Луганська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи», стягнути з ЗАТ «Союз-В» та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПП «БПФ» орендну плату за земельну ділянку площею 0,2 га на території пансіонату «Шахтобудівельник» в сумі 45224,53 грн.

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Брянківське управління шахтобудмеханізації», ПП «БПФ», треті особи: Дочірнє підприємство «Шахтобудівельник» СП «БПФ», ПАТ «Союз-В», Кирилівська сільська рада, просив стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 180 000 грн. в рахунок відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, стягнути судовий збір,

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року позов ПП «БПФ» залишено без розгляду. У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ПП «БПФ».

В апеляційній скарзі ПП «БПФ», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду в частині залишення позову ПП «БПФ» без розгляду та справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ПП «БПФ», ОСОБА_3, представника ЗАТ «Союз-В», обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, виходив із того, що позивач без поважних причин повторно не з'явився в судове засідання, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Судом порушені як норми процесуального закону, так і гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка передбачає право на справедливий судовий розгляд, на справедливі судові процедури.

Установлено, що зазначена вище справа розглядається судами з вересня 2003 року, сторонами оскаржуються різні судові рішення, що ухвалювалися під час розгляду справи. Як свідчать матеріали справи, а також термін знаходження цивільної справи в провадженні суду, позивач не втрачав інтересу до заявленого ним позову, представник ПП «БПФ» приймав участь у судових засіданнях, здійснював передбачені законом процесуальні права та обовязки.

На а.с.203 т.5 міститься заява представника ПП «БПФ» від 05.03.2015 року про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача. Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов'язком позивача, тому він має право не з'являтися до суду, якщо його явка не буде визнана обов'язковою для дачі пояснення, проте суд такої ухвали не постановляв.

За таких обставин суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду після неявки представника у судові засідання 05 жовтня 20015 р. року та 29 жовтня 2015 року в порушення свого обовязку розглянути спір по суті.

При цьому колегія суддів також звертає увагу суду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи.

З огляду на викладене, ухвала в частині залишення без розгляду позову «БПФ» підлягає скасуванню за п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307,311 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «БПФ» задовольнити.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2015 року в частині залишення без розгляду позову Приватного підприємства «БПФ» до ОСОБА_3, Закритого акціонерного товариства «Союз-В» скасувати, справу направити до суду першої для продовження розгляду

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: