Справа №307/2922/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Дроботя В.В., Власова С.О.,

при секретарі: Чучка Н.В.

за участю - ОСОБА_1, представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Повханича Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю Андрейчук О.М., який діє в інтересах ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", на рішення Тячівського районного суду від 20 лютого 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивують тим, що 04.09.2003 року було укладено з ОСОБА_1 кредитний договір за № 2682/03-Ф на загальну суму 25000,00 доларів США зі сплатою 8 відсотків річних за користування кредитними коштами.

Предметом застави за кредитним договором виступає незавершений будівництвом житловий будинок 92% готовності, який знаходиться по вул. Дзержинського №13 в м. Тячів та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Заставна вартість будинку складає 161143 гривні. Майновим поручителем виступила ОСОБА_5

6 липня 2010 року було укладено додаткову угоду №2682/03 - Ф про зміну умов погашення кредиту до 03.07.2010 року та надання кредитних канікул.

Через невиконання кредитного договору та порушення вимог кредитного договору станом на 3.07.2013 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає 20787 доларів США, що становить 102208,33 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, що становить102208,33 грн. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави незавершений будівництвом житловий будинок № 13 по вул. Дзержинського №13 в м. Тячів, який належить в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_5, та стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Тячівського районного суду від 20 лютого 2014 року позов задоволено частково. У зверненні стягнення на предмет застави, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник за довіреністю Андрейчук О.М., який діє в інтересах ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", подав апеляційну скаргу на рішення, якою просив скасувати рішення Тячівського районного суду від 20 лютого 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву банку задовольнити.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 02 червня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - задоволено частково. Рішення Тячівського районного суду від 20 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, а саме незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 92%, що знаходиться за адресою: м. Тячів, вул. Дзержинського №13, що належить по 1/2 частині позичальнику ОСОБА_6 та майновому поручителю ОСОБА_5. Реалізувавши предмет застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою заставною ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь якому разі не менше за вартість визначеному в договорі про заставу.

В решті вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на корсить ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 511,05 грн. судового збору.

На рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 02 червня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 було подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 02 червня 2014 року - скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника банку , ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 4 вересня 2003 року між акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2682/03-Ф. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 25000 доларів США зі сплатою 8 % річних за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 5 вересня 2003 року між банком та ОСОБА_1,ОСОБА_5 було укладено договір застави №2682/03-Ф незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на підставі будівельного паспорта, виданого Виконавчим комітетом Тячівської районної ради народних депутатів 23 липня 2002 року, рішення виконкому Тячівської міської ради народних депутатів від 15 червня 1989 року №56, акта про відведення земельної ділянки від червня 1992 року та дозволу на право виконання будівельних робіт. Обумовлена сторонами договору ціна предмета застави становила 161 143 грн. (а.с.11).

06 липня 2010 року між банком та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №2682/03-Ф,згідно з умовами якої сторони домовились продовжити строк погашення кредиту до 03 липня 2012 року (а.с.8,9).

Встановлено, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 102 208 грн.33 коп., яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості за простроченими відсотками та пені за несвоєчасне погашення кредиту і відсотків, а вартість незакінченого будівництвом спірного житлового будинку згідно з висновком ТВП "Техбуд-Сервіс" від 21 січня 2014 року складає 837 892 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає 102 208 гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Що стосується розміру заборгованості, то частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Дана позиція закріплена в Постанові Верховного суду України від 3 вересня 2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зменшення пені.

Колегія суддів не бери до уваги доводи ОСОБА_1 щодо сплати ним 19 листопада 2013 року 20781 грн. в рахунок погашення кредиту. Дані кошти не зараховані на рахунок Банку, однак свідчать про бажання позичальника сплатити борг.

Що стосується позовної вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в даному випадку суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума заборгованості за кредитним договором неспівмірна із вартістю заставного майна, у зв'язку з чим підлягає стягненню лише сума кредитної заборгованості. Дана позиція викладена у п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин".

Таким чином, суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують, а тому до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307-308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника за довіреністю Андрейчук О.М., який діє в інтересах ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 20 лютого 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді