УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

0539/2189/2012

4-с/241/18/2015

27.04.2015 року суддя Першотравневого районного суду Скудін В.Є.,при секретарі Хоружий Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до відділу Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції, « на дії державного виконавця Н.О.Шевченко.»

ВСТАНОВИВ:

За заявою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Першотравневим районним судом Донецької області винесено рішення та видано виконавчий лист № 0539/2189/2012 від 07.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 858.04 грн. та судового збору в розмірі 214.60 грн.

Постановою ВП 46988784 від 25.03.2015 року стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення № 0539/2189/2012, оскільки документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»: відсутній ідентифікаційний номер або номер і серія паспорта боржника. Постанову винесено старшим державним виконавцем ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2.

У судове засідання представник заявника за дорученням ОСОБА_3,наддала письмову заяву і просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом Першотравневого районного суду №0539/2189/2012 від 07.02.2013 такими, які не відповідають Закону України «Про виконавче провадження .

- визнати незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № ВП 46988784 від 25.03.2015 винесену старшим державним виконавцем ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2.

- Зобовязати старшого державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2 усунути допущені порушення Закону України «Про виконавче провадження шляхом скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46988784 від 25.03.2015.Скаргу розглянути без її участі.

Представник ВДВС Першотравневого районного управління юстиції ОСОБА_2,заявила клопотання відповідно до ст. 35 ЦПК України, про залучення до участі у справі боржника ОСОБА_1,бо це стосується її інтересів. У задоволенні клопотання відмовлено на підставі того,що треті особи,,які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ? можуть вступати у справу на стороні позивача або відповідача…,якщо рішення можу вплинути на їх права…У даному випадку судом розглядається СКАРГА на дії виконавця, а не спір і позивачі і відповідачі відсутні. Зі скаргою не згодна і вважає свої дії законними, а посилання заявника на ст. 11 і 18 ЗУ «Про виконавче провадження» вважає необґрунтованим.

Суд, вислухавши представника ДВС ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону ), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12 Закону).

За змістом ст. 124 Конституції України: правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виходив з того, що у порушення вимог п.6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у предявленому до виконання виконавчому документі відсутні данні, що ідентифікують боржника, а саме: індивідуальний ідентифікаційний номер.

Державний виконавець Шевченко Н.О. перебільшила свої повноваження, надані їй ЗУ «Про виконавче провадження», фактично визнавши виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, тому що це є лише прерогативою суду. Крім того, подібні дії органу стягнення суперечать вимогам ст. 124 Конституції України стосовно того, що всі рішення, які набрали чинності є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З наведеного вбачається, що державним виконавцем поставлено в прямий зв'язок можливість реалізації конституційного права особи на звернення до суду, а також подальше виконання отриманого на її користь рішення, що набрало чинності, та обізнаність такої особи з конфіденційною інформацією.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема на підставі виконавчого листа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у редакції, яка діяла на день винесення судового рішення) у виконавчому документі повинні бути зазначені:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не має законних підстав на отримання інформації про номери ідентифікаційних кодів та паспортних даних боржників в органах податкової та реєстраційної служби.

Відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та втрату чинності деяких наказів Державної податкової адміністрації України, затвердженої Наказом № 954 від 17.12.2010 року ДПС України відомості з Державного реєстру використовуються органами державної податкової служби виключно для здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства України та є інформацією з обмеженим доступом , крім відомостей про взяття на облік фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; інформація, що збирається, використовується, формується органами державної податкової служби у зв'язку з реєстрацією і обліком фізичних осіб, вноситься до Державного реєстру та використовується з урахуванням обмежень , передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Таким чином, відсутність даних про ідентифікаційні коди сторін може бути усунута в процесі виконавчого провадження.

Отже, відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника або його паспортних даних, якщо є відповідна відмітка в паспорті, сама по собі, не може бути достатньою підставою для винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з посиланням на ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічного висновку Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Згідно ст.82 Закону України «Про виконавче провадження , 383 ЦПК України рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до суду.

В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003р. № 14 зазначено: у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Вище наведене є підставою для визнання незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46988784 від 25.03.2015

Крім того вказаний виконавчий документ попередньо вже знаходився на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції , про що свідчить відмітка державного виконавця.

Оскаржувана постанова отримана Заявником 06.04.2015 року, про що свідчить підпис у журналі реєстрації вихідної кореспонденції ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», тому 10-денний строк, передбачений діючим законодавством для її оскарження, ПАТ „ДТЕК Донецькобленерго не порушений.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 18, 25, 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження , ст.ст.383- 389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за рішенням Першотравневого районного суду №0539/2189/2012 від 07.02.2013 такими, які не відповідають Закону України «Про виконавче провадження.

Визнати незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46988784 від 25.03.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2,

Зобовязати старшого державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2, усунути допущені порушення Закону України «Про виконавче провадження шляхом скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46988784 від 25.03.2015

Про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Є.Скудін.

Надруковано у нарадчій кімнаті.