Справа № 127/2568/15-ц
Провадження № 2/127/2045/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.03.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон та на оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітній дитині ОСОБА_3 та на оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди батька, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 18.10.1992 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.07.2012 року.

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачкою і знаходиться на її утриманні, позивачка займається її вихованням самостійно.

Неповнолітня ОСОБА_3 закінчує навчання у 8 класі ЗОШ №3 м. Вінниці та має бажання продовжити навчання та отримати середню освіту в Польщі. В липні 2012 року ОСОБА_3 отримала проїзний документ дитини для виїзду за кордон. На той час відповідач перебував в Україні та дав свою згоду на виїзд дитини за кордон та оформлення проїзного документу, термін дії якого закінчується в липні 2015 року.

В даний час фактичне місце проживання відповідача невідоме, жодних контактів з ним позивачка не підтримує. Для видачі нового документу необхідна згода батька дитини. Оскільки за адресою реєстрації відповідач не проживає, контактні телефони змінив - вийти з ним на зв'язок позивачка не має можливості, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову уточнила та просила надати дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за межі України її дочки ОСОБА_3 в такі країни як: Польща, Німеччина, Італія та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів без дозволу батька ОСОБА_3 на строк до 06.01.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в звязку з чим суд провів заочний розгляд справи

Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області особи - Скляр О.В. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову, просив врахувати інтереси дитини.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, повторно виданим відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 13.05.2014 року (а.с. 6).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.07.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд зважує на те, що позбавлення можливості неповнолітньої ОСОБА_3 виїхати за кордон порушує її законні права та інтереси, зокрема ст. 33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», згідно якої громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну.

Окрім того, суд вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти задоволення останніх. А тому суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними, достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справах доказах та є такими, що не суперечать інтересам неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення , затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст.ст. 154, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 158, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові виїзди за межі України в такі країни як: Польща, Німеччина та Італія без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 з дня набрання законної сили рішення суду до 06.01.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідач може звернутись з письмовою заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя