Провадження № 2-1205/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Українського консорціуму «Екосорб», комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа: Державна реєстраційна служба України, про визнання недійсними додаткових угод до договору та свідоцтва про право власності на квартиру та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Українського консорціуму «Екосорб» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, -

В С Т А Н О В И В:

03.06.3013 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив витребувати у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на дану квартиру.

В вересні 2013 року ОСОБА_1 збільшив розмір позовних вимог і просив: визнати недійсними Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду №2 від 08.08.2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року, укладеного між відповідачами УК "Екосроб", ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 27.12.2011 року, видане відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26.12.2012 року №2119-С/КІ на квартиру АДРЕСА_2 на їх ім`я; витребувати майно - квартиру АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на його користь; визнати за ним майнові права на дану квартиру та зобов`язати Державну реєстраційну службу України внести запис в Єдиний державний реєстр права власності на нерухоме майно відомості про належність йому даної квартири на праві власності.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 березня 2014 року скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними додаткових угод та свідоцтва про право власності на квартиру, справа направлена у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишні без змін.

14.08.2014 справа була повернута до суду першої інстанції, для подальшого розгляду в частині визнання недійсними додаткових угод та свідоцтва про право власності на квартиру, і розподілена судді Лазаренко В.В. в порядку, передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Під час нового розгляду цивільної справи в суді першої інстанції в частині позовних вимог, позивач ОСОБА_1, діючи через свого представника, підтримав позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод та свідоцтва про право власності на квартиру.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині позивач посилався на те, що 08 квітня 2010 року між ним та УК «Екосорб» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомості, яким є трикімнатна квартира АДРЕСА_10. Позивач виконав умови договору та сплатив повну вартість об'єкту нерухомості 650`122,00 грн. у день укладення договору. Проте, після введення будинку в експлуатацію йому не видали документи для оформлення права власності на квартиру. Натомість УК «Екосорб» здійснило відчуження спірної квартири на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_8, яким було видано свідоцтво про право власності на квартиру в рівних частках, та які 13 травня 2013 року подарували спірну квартиру ОСОБА_4.

У зв'язку з цим позивач, просив визнати недійсними додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 2 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до договору № 1- 032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15 серпня 2005 року, укладеної між УК «Екосорб», ОСОБА_2 та ОСОБА_8; свідоцтво про право власності від 27 грудня 2011 року, видане ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 16 грудня 2012 року №2119-С/КІ на квартиру АДРЕСА_3.

14.10.2014 відповідачка ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, УК «Екосорб» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 від 08.04.2010, укладеного між ОСОБА_1 та УК «Екосорб».

Обґрунтовуючи вимоги зустрічної позовної заяви, ОСОБА_4 посилається на те, що зміст договору купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 від 08.04.2010, укладеного між ОСОБА_1 та УК «Екосорб», не відповідає законодавству, що діяло на момент його укладення. Зокрема, договір було укладено між УК «Екомсорб» та ОСОБА_1 не з використанням встановлених ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» фінансових механізмів (не через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також не через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за яким базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості), тому він, на думку ОСОБА_4, має бути визнаний недійсним відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України. До того ж, оспорюваним договором порушується її право власності на квартиру АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсними додаткових угод та свідоцтва про право власності на квартиру з підстав наведених в позовній заяві та просив ці вимоги задовольнити. Вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 не визнав і просив відмовити в задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_4 підтримав вимоги зустрічного позову в повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти вимог первісного позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представники відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали вимоги зустрічного позову і заперечували проти задоволення первісного позову.

Представник відповідача - комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» - проти задоволення первісного позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Відповідач - УК «Екосорб» - не направив до суду для участі в розгляді справи свого представника. 27.01.2015 до суду надійшли письмові заперечення відповідача УК «Екосорб» відповідно до яких відповідач заперечує проти позову ОСОБА_1, просить відмовити в задоволенні первісного позову, посилаючись на те, що до ОСОБА_1 не перейшли майнові права на об'єкт будівництва у встановленому Договором порядку. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Про причини неявки свого представника суд не повідомив. В зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності його представника.

Третя особа - Державна реєстраційна служба України не направила до суду для участі в розгляді справи свого представника. Паро час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. Про причини неявки свого представника суд не повідомила. В зв'язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності її представника.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 квітня 2010 року між позивачем та Українським консорціумом "ЕКОСОРБ" був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав №КП/МП-КЛ-02.

За умовами п. 2.1 Договору позивач, як покупець, купив майнові права на Об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_10 які належали УК "Екосорб".

Згідно з п. 4.2 Договору загальна вартість майнових прав складала 650`122, 00 гр., які позивачем були сплачені при укладенні Договору.

Згідно з бухгалтерською довідкою УК «Екосорб» № 01/01 від 08.04.2010 ОСОБА_1 згідно з Договором купівлі-продажу майнових прав №КП/МП-КЛ-02 від 08.04.2010 здійснив оплату за майнові права на об'єкт нерухомості (квартиру) у розмірі 650 122,00 грн., що становить 100% за вказаним договором.

Розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №683 від 09.11.2011 року "Про присвоєння поштових адрес новозбудованим житловим будинкам АДРЕСА_10

Таким чином, позивач ОСОБА_1 сплатив повну вартість об'єкта інвестування (а.с. 12 т. 1), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва, а тому, ще 08 квітня 2010 року фактично набув майнові права на квартиру АДРЕСА_4.

Таким чином, позивач є законним власником майнових прав на спірну квартиру.

Відповідно до Сертифікату Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві серії КВ № 89 від 13.09.2011 року та Акту готовності об`єкта до експлуатації від 01.09.2011 року житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Києві був прийнятий в експлуатацію.

Встановлено також, що 15.08.2005 року між Українським консорціумом "Екосорб" та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку, розміщеного за адресою: перетин АДРЕСА_1

08.08.2011 року між Українським консорціумом "Екосорб" та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені Додаткові угоди № 1 та № 2 про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року, згідно з якими їм була передана у власність на виконання умов Договору від 15.08.2005 року квартира АДРЕСА_6.

27.12.2012 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення №2119-С/КІ від 26.12.2012 року відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на дану квартиру в рівних частках.

13.05.2013 року на підставі Договору дарування квартира була подарована ними відповідачці ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюванийправочин).

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

З матеріалів справи вбачається що, 15 серпня 2005 року між УК «Екосорб» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку, розміщеного за адресою: перетин АДРЕСА_1

08 квітня 2010 року між ОСОБА_1 та УК «Екосорб» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02, за умовами якого позивач купив майнові права на об'єкт нерухомості - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1

Тобто сторони уклали договори інвестування будівництва майна з одним і тим же забудовником - УК «Екосорб», що розташоване за однією адресою, але поверх, квартири та квадратура інвестованих квартир були різними.

Проте, 01 серпня 2011 року між УК «Екосорб» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1, якою було змінено об`єкт будівництва на квартиру № 4 корпус 4 поверх 3 загальною площею 101,9 кв.м з доплатою 36`250 грн. за різницю у площі 2,5 кв.м (а. с. 147 т. 1).

08 серпня 2011 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду № 2, якою змінено адресу об`єкта нерухомості на АДРЕСА_1 у м. Києві (а. с. 148 том № 1).

З огляду на те, що, як встановлено вище, позивач ОСОБА_1 ще 08 квітня 2010 року, сплативши повну вартість про об'єкту будівництва, набув майнові права на спірну квартиру № 4 корпус № 4 поверх 3 загальною площею 101,9 кв.м, УК «Екосорб» не мав права укладати вищезазначені додаткові угоди із відповідачами щодо цієї ж квартири, оскільки УК «Екосорб» не мало права розпоряджатися майновими правами на спірну квартиру без згоди ОСОБА_1, у тому числі права брати зобов'язання по передачі у майбутньому такої квартири на користь відповідачів.

Виходячи з цього, суд дійшов висновку про те, що Додаткові угоди № 1 та № 2 про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року укладені УК «Екосорб» без належного об'єму правоздатності з боку останнього, тому вказані угоди підлягають визнанню їх недійсними.

Відповідно не можна вважати законною видачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності від 27 грудня 2011 року, яке одержано ними на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 16 грудня 2012 року № 2119-С/КІ на квартиру АДРЕСА_7, оскільки вказане свідоцтво про право власності видано на квартиру, яка не була предметом договору № 1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року. За таких обставин свідоцтва про право власності на квартиру від 27 грудня 2011 року також має бути визнано недійсним.

Твердження відповідачів про те, що позивач ОСОБА_1 не набув майнові права на об'єкт нерухомості - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, оскільки УК «Екосорб» не передало у встановленому договором порядку ОСОБА_1 майнові права на об'єкт нерухомості, суд оцінює критично і до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 від 08 квітня 2010 року передача майнових прав за цим договором здійснюється шляхом підписання Акту. Акт підписується Сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, що визначена у п. 4.2 цього Договору, та введення Об`єкту будівництва в експлуатацію у порядку згідно чинного законодавства України.

П. 3.2. Договору визначає, що для підписання Акту та отримання інших документів Покупець має з`явитися до Продавця протягом тридцяти днів з моменту отримання відповідного повідомлення.

Згідно п. 5.2.2 Договору Продавець зобов'язаний після введення Об`єкту будівництва в експлуатацію та оформлення всіх необхідних документів, протягом 20 робочих днів направити Покупцю повідомлення про необхідність з`явитися для підписання Акту. Таке повідомлення має містити дані про адресу приміщення, за якою Покупець має з`явитися для підписання Акту.

Таким чином, за змістом п. 5.2.2 Договору, після введення Об`єкту будівництва в експлуатацію Продавець (УК «Екосорб») зобов'язаний був письмово повідомити Покупця (ОСОБА_1.) про необхідність з`явитися для підписання Акту.

Між тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що УК «Екосорб» у встановленому Договором порядку та строки повідомив ОСОБА_1 про необхідність з`явитися для підписання Акту з зазначенням адреси приміщення за якою Покупець повинен був з`явитися для підписання Акту прийому передачі майнових прав.

Натомість в порушення умов Договору купівлі-продажу майнових прав №КП/МП-КЛ-02 від 08 квітня 2010 року УК «Екосорб» на початку серпня 2011 року, до введення будинку в експлуатацію в вересні 2011 року, уклало оспорювані додаткові угоди з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Таким чином на момент введення будинку в експлуатацію 13.09.2011 року відповідач УК «Екосорб», без відома та згоди ОСОБА_1, передав належні останньому майнові права відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виходячи з наведеного твердження відповідачів про те, що ОСОБА_1 не має майнових прав на об'єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_10 в м. Києві є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 в повній мірі оплатив об'єкт будівництва, фактично набув майнові права на об'єкт будівництва і ці права вибули з його володіння без його волі в супереч укладеного між ним та УК «Екосорб» Договору від 08.04.2010.

Посилання відповідача ОСОБА_4 на те, що вона на день розгляду справи є власником квартири АДРЕСА_8, а тому оспорювані договори не можуть бути визнані недійсними, т.я. цим порушуються її права власника на спірне майно є безпідставними, оскільки оспорювання Додаткових угод № 1 та № 2 про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі в будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року направлено не на порушення права власності відповідача ОСОБА_9, а на захист майнових прав позивача ОСОБА_1 і визнанням вказаних угод недійсними безпосередньо право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_8 не оспорюється.

Зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав №КП/МП-КЛ-02 укладеного 08 квітня 2010 року між позивачем та Українським консорціумом "ЕКОСОРБ" задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У частині 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (спорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно керівних роз'яснень, які містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» остільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорення саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси, (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав №КП/МП-КЛ-02 укладеного 08 квітня 2010 року між позивачем та Українським консорціумом "ЕКОСОРБ".

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом, які існували на момент його укладення.

ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги зустрічної позовної заяви, посилається на те, що оспорюваним договором порушуються її право власності на квартиру АДРЕСА_9, яка належить їй на праві власності відповідно до договору дарування від 13.05.2013.

Між тим суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки на момент укладення оспорюваного договору - 08.04.2010 року - ОСОБА_4 не була власником квартири АДРЕСА_9.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 укладений між ОСОБА_1 та Українським консорціумом "ЕКОСОРБ" в момент його укладення - 08.04.2010 - жодним чином не порушував і на даний час не порушує право власності позивачки на квартиру АДРЕСА_9, оскільки на час укладення оспорюваного договору ОСОБА_4 не набула право власності на квартиру АДРЕСА_9. До того ж, ОСОБА_4 не була стороною цього договору.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи, що укладенням оспорюваного договору, зокрема в момент його укладення, жодним чином не були порушені майнові права позивачки, оскільки на час укладення цього Договору у ОСОБА_4 цих прав не було, суд дійшов висновку про те, що зустрічний позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Твердження ОСОБА_4 про те, що оспорюваним договором на даний час порушується її право власності на квартиру АДРЕСА_9 є безпідставним і необґрунтованим, оскільки підстави за яких договір може бути визнаний недійсним мають існувати на момент укладення оспорюваного договору, а не ви никнути в майбутньому.

Посилання ОСОБА_4 на невідповідність Договору купівлі-продажу майнових прав № КП/МП-КЛ-02 укладеного 08 квітня 2010 року умовам Закону України «Про інвестиційну діяльність» суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки правового значення ці обставини для вирішення справи не мають, враховуючи що права ОСОБА_4 оспорюваним договором порушені не були.

Виходячи з наведеного в задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що витрати понесені позивачем на оплату судового збору підлягають стягненню з усіх відповідачів в рівних частках, а саме по 57 грн. 35 коп. з кожного відповідача

Керуючись ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Українського консорціуму «Екосорб», комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа: Державна реєстраційна служба України, про визнання недійсними додаткових угод до договору та свідоцтва про право власності на квартиру - задовольнити.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року, укладеного між Українським консорціумом «Екосорб» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 08 серпня 2011 року про внесення змін та доповнень до Договору № 1-032-КЛ пайової участі у будівництві житлового будинку від 15.08.2005 року, укладеного між Українським консорціумом «Екосорб» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 27 грудня 2012 року, видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 26 грудня 2012 року за № 2119-С/КІ ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Українського консорціуму «Екосорб», комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 229,40 грн., а саме: по 57 грн. 35 коп. з кожного відповідача.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Українського консорціуму «Екосорб» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: