ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/660/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Шклянка М.П.

при секретарях Калініченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: КП «Дирекція з управління житловим господарством Дарницького району м.Києва» про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Дирекція з управління житлового господарства Дарницького району м.Києва» про припинення права власності на частку у спільному майні та виплату грошової компенсації за частку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, який в подальшому уточнив, посилаючись на те, що він являється одним із співвласників квартири АДРЕСА_1 нарівні з відповідачами. З відповідачкою ОСОБА_3 він перебував у шлюбних стосунках, та в 2006 році шлюб між ними було розірвано. В липні 2007 року, під час його відрядження відповідачка змінила замки на вхідні двері до спірної квартири, внаслідок чого позивач, після повернення з відрядження не зміг попасти до квартири. З того часу відповідачі чинять йому перешкоди, перешкоджають його вселенню в квартиру, постійно змінюють замки, тобто чинять йому перешкоди в користуванні належною йому на праві власності частиною спірної квартири. В зв'язку з чим, позивач був вимушений звернутись з позовом до суду про вселення а також просив встановити порядок користування спірною житловою площею та виділити йому в користування кімнату площею 11,7 кв. метрів, відповідачцам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнати 10,9 кв.м., та 17,6 кв. м. з лоджією 3,6 кв.м.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі. В своїх поясненнях відповідачка ОСОБА_3 суду пояснила, що їх спільне проживання з позивачем ОСОБА_2 є просто не можливим, у них складні неприязні стосунки, що виключають можливість спільного проживання. Саме тому вона не бажає, щоб позивач вселявся в дану квартиру.

В зв'язку з цим відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в свою чергу із зустрічним позовом до ОСОБА_2, який просили задовольнити, про припинення його права власності на частку в спільному майні та виплати йому компенсації за вказану частку, так як проживати з ОСОБА_2 в одній квартирі не мають ні моральної ні фізичної можливості.

Позивач ОСОБА_2 та його представник проти задоволення зустрічного позову в повному обсязі заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та незаконність вимог позивачів.Представник третьої особи КП «Дирекція з управління житлового господарства Дарницького району м.Києва» в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про можливість слухання справи та прийняття рішення без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному необхідно відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 04.05.1987 року отримав Ордер №748 на квартиру АДРЕСА_1, яка в подальшому була переіменована на АДРЕСА_1, на сім'ю з чотирьох чоловік: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_6 - син. Та проживали в даній квартирі протягом всього часу.(а.с.13,14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом з членами своєї сім'ї - відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 використав своє право на приватизацію спірної квартири (а.с.23,24,25) та отримали свідоцтво про право власності на житло від 07.10.2002 року (а.с.189) відповідно до якого власниками квартири АДРЕСА_1 є сторони по справі ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в рівних долях.

Квартира АДРЕСА_1 відповідно до технічного паспорту на житло є трикімнатною, складається із трьох ізольованих житлових кімнат площею 17,8 кв. м. 11,7 кв. м. і 10,9 кв. м. (а.с. 28). Таким чином житлова площа квартири складає 40,4 кв. метрів - частка позивача у вказаній квартирі становить 13,5 кв.м.

Згідно довідки по формі -3 від 26.11.2014 року виданої ЖЕД-202, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи (а.с.201): ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Кімната 11.7 кв. метрів є наближеною до ідеальної долі позивача у житловій площі спірної квартири.

За правилом ч.3 ст. 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України.

Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом.

Відповідно до роз'яснень п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, яка перебуває у спільній частковій власності сторін, і просить суд при встановленні порядку користування квартирою виділити йому кімнату площею 11,7 кв. метрів, оскільки між ним і відповідачами не має домовленості про порядок користування належним їм на праві часткової власності майном.

Крім того, в судовому засіданні з пояснень позивача, що також підтверджувалось і поясненнями відповідачки ОСОБА_3, встановлено, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні своєю власністю та перешкоджають його вселенню в спірну квартиру.

Згідно ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім′ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивач є співвласником квартири, а саме 1/3 частини, в квартирі в даний час не проживає, то позов в частині вселення позивача в спірну квартиру та усунення йому перешкод в користуванні квартирою підлягає задоволенню.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 і виділення позивачу у користування ізольованої житлової кімнати площею 11,7 кв. метрів за висловленою ним самим згодою є реальним вирішенням конфлікту сторін з приводу користування спільним житлом.

Встановлення порядку користування та виділення відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно кімнати площею 10,9 кв.м., та 17,8 кв.м. з лоджією, суд також вважає за можливе задовольнити. Інші приміщення в квартирі залишити в загальному користуванні сторін. На підставі ст.88 ЦПК України, суд також вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів судових витрат, витрат на виклик відповідачів до суду, а також витрати на правову допомогу.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то відмовляючи в даному позові, суд виходив із положення ст.. 365 ЦК України, відповідно до вимог якої, право особи на частку у спільному май ні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд України, який відобразив у своїй Постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-81цс11.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що спірна квартира, яка знаходиться у спільній частковій власності сторін є не подільною, частка позивача ОСОБА_2 є рівною з частками відповідачів, отже не є не значною та припинення права власності позивача ОСОБА_2 завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки він не має іншого житла у користуванні, спірна квартира є єдиним його місцем проживання і реєстрації.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні не підтвердили належними та допустимими доказами неможливості спільного проживання з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1.

Крім того, при подачі зустрічного позову, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду звіт про проведення незалежної оцінки вартості трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.160-173), відповідно до якого вартість спірної квартири становить 999208 грн. Отже вартість 1/3 частини вказаної квартири, яка належить ОСОБА_9 становить 333069,33 грн.

Згідно ч.2 ст..365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надали суду доказів внесення вказаної суми на депозитний рахунок суду, що фактично унеможливлює задоволення вказаного позову про припинення права власності на частку у спільній власності.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 155 ЖК України, ст.ст.358, 365, 369, 383, 391 ЦК України, п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року ст.ст. 10, 60,88, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: КП «Дирекція з управління житловим господарством Дарницького району м.Києва» про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 11,7 кв. метрів.

Виділити у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлові кімнати площею 10,9 кв.м. та 17,8 кв.м.

Місця загального користування: кухню, ванну, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні співвласників квартири.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні місцями загального користування та виділеною йому кімнатою в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ід.код НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ід. код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 458,80 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. в дольовому порядку по 1729,40 грн. з кожного.

В зустрічному позові ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Дирекція з управління житлового господарства Дарницького району м.Києва» про припинення права власності на частку у спільному майні та виплату грошової компенсації за частку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: