Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1196/15 Головуючий у 1 інстанції: Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 21.02.2012 року відповідач став клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", та отримав кредитну картку "Універсальна". 06.02.2013 року відповідачу переоформлено кредитну картку на престижну картку "Gold", відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між ним і банком договір, підтверджується підписом у заяві. Позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконав.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.02.2012 року в сумі 37760 грн. 44 коп., а також судові витрати у розмірі 377 грн. 60 коп.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.02.2012 року у сумі 37760,44 грн., яка складається з: 24877,95 грн. заборгованості за кредитом; 10129,10 заборгованості по процентам за користування кредитом; 479,08 грн. заборгованість з пені та комісія за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1774,31 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 377,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Заперечуючи проти рішення суду, відповідач посилалася на те, що суд був зобов'язаний встановити які були умови кредитного договору, а з поданої нею заяви про отримання кредиту жодних зобов'язань не виходить, тоді як ні її заява, ні Умови кредитування не містять тих істотних умов, за якими позичальник має погашати зобов'язання та не містить строків виконання.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 21.02.2012 р. року між банком і відповідачем було укладено договір приєднання, за умовами якого ПАТ КБ "ПриватБанк" надало відповідачу кредит у розмірі установленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заява позичальника містить посилання на те, що він ознайомлений с Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанку.

Зазначені Умови та правила надання банківських послуг, які були чинними на час укладення договору були надані відповідачеві для ознайомлення та відповідач своїм підписом завірила факт ознайомлення з ними та надала згоду на укладення договору на визначених у правилах умовах.

Тому посилання відповідачки на те, що вона не знайома з умовами договору, та на те, що суд не з'ясував умови договору перед тим, як зробити висновок, що вони порушені - не ґрунтується на фактичних обставинах.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Посилання відповідача на відсутність розрахунку також суперечить матеріалам справи, у яких міститься докладний розрахунок заборгованості з зазначенням періоду виникнення заборгованості та руху грошових коштів щодо погашення боргу та нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Крім зазначеного, посилаючись на важкий майновий стан, апелянт зазначала, що за ст. 551 ЦК суд мав врахувати її стан та зменшити розмір неустойки.

Разом з тим, нарахований та стягнений судом штраф не перевищує розмір заборгованості, не порушує принципів розумності та справедливості з огляду на те, що він не перевищує 3000 гр. тоді яка заборгованість за кредитним договором становить 37 760 гр.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: