АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/2679/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю

представника позивача ПугачО.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожга Євгена Вікторовича на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року у справі за позовною заявою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожга ЄвгенаВікторовича на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_4 про визнання недійсним нікчемного договору, визнання відсутності прав,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожго Є.В. на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель», звернулася до суду з позовом про визнання недійсним нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42641 від 16 січня 2014 року, визнання відсутнім права ОСОБА_4 на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за Договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42641 від 16 січня 2014 року.

Як на підстави недійсності вказаного Договору від 16 січня 2014 року посилається на наступне.

16 січня 2014 року між ПАТ «КБ «Даніель», в особі заст. Голови правління Богданової О.В., яка діяла на підставі довіреності, та ОСОБА_4 укладено Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42641, згідно із яким банк прийняв від вкладника на зберігання 17875 доларів США на строк з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України №14 від 16 січня 2014 року ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16 січня 2014 року розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку, яку запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року.

Відтак, посилається на те, що на підставі зазначених рішень та в силу вимог ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження органів управління банку та органів контролю призупинилися, і вони не вправі були укладати договори.

Окрім того, вказує, що у день, коли було укладено оспорюваний договір, початок операційного часу банку становив з 09 год. 15 хв., кінець - 16 год. 30 хв., початок післяопераційного часу становив з 16 год. 30 хв., кінець - 17 год. 45 хв. Наказів банку про продовження післяопераційного часу не видавалось. Фінансова ж операція по отриманню та проведенню коштів по вкладним рахункам за вкладом відповідача здійснена після 18 год. 00 хв., а саме - о 19 год. 47 хв.

Також посилається на те, що п.4 Наказу ПАТ «КБ «Даніель» №273-о від 26 липня 2013 року «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи банку» встановлено перелік випадків касових операцій, які можуть здійснюватися в післяопераційний час і операцій по отриманню від клієнтів коштів та їх проведення по вкладним рахункам не передбачено.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «Комерційний банк «Даніель» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не досліджені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Посилається на те, що позивач був позбавлений можливості подати докази, що мають значення для справи. Зокрема, докази на підтвердження того, що вчинений правочин є злочином вчиненим групою осіб, серед яких і відповідач, з наміром безпідставного відшкодування цим особам гарантованих коштів за вкладами, які фактично ними не були здійснені. Тобто, зазначає, що вклад був штучним.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимогами не ґрунтуються на вимогах закону та не підтверджені доказами. При цьому, сама по собі необізнаність вкладника про прийняті відносно банку рішення щодо його діяльності, які також не були будь-яким чином доведені до відома громадян 16 січня 2014 року, не може бути підставою для покладення на вкладника ризику за наслідками дій працівників банку.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

За змістом ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом першої інстанції установлено, що 16 січня 2014 року між ПАТ «КБ «Даніель», в особі заст. Голови правління Богданової О.В., яка діяла на підставі довіреності, та ОСОБА_4 укладено Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» №Т-42641, згідно із яким банк прийняв від вкладника на зберігання 17875 доларів США на строк з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року.

Відповідно до ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Як убачається із матеріалів справи, спірний договір банківського вкладу укладено в письмовій формі, а внесення грошових коштів підтверджено даними квитанції №25952 від 16 січня 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України №14 від 16 січня 2014 року ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку, яку запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року. Цим же рішенням (п.5) надано вказівку забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації в мережі Інтернет на сторінці Фонду (не пізніше 20 січня 2014 року) та у газетах «Урядовий кур»єр» та «Голос України» (не пізніше 27 січня 2014 року).

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділі, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженою особи Фонду, є нікчемними.

Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено тимчасову адміністрацію - як процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» процедуру виведення банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації розпочато з 17 січня 2014 року, тимчасову адміністрацію банку запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію призначено Ожга Є.В., який приступає до виконання обов»язків 17 січня 2014 року.

З огляду на наведене, колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо нікчемності правочину на підставі ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки договір укладено 16 січня 2014 року, а процедуру виведення банку з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з покладенням обов»язків на уповноважену особу розпочато з 17 січня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги щодо здійснення операції банком в післяопераційний час відхиляються колегією суддів, оскільки отримання від клієнтів коштів та проведення їх по вкладним рахункам після закінчення операційного часу само по собі не є підставою для визнання правочину недійсним, а може мати відповідні правові наслідки лише для осіб, що здійснюють операційне супроводження клієнтів.

Посилання апеляційної скарги на наявність кримінальних проваджень у слідчому управлінні ГУ МВС України в місті Києві стосовно посадових осіб ПАТ «Комерційний Банк «Даніель» відхиляються колегією суддів, оскільки підстави позову ґрунтуються виключно на цивільно-правових наслідках, з якими закон пов»язує дійсність правочину.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з підстав, визначених позивачем.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожга Євгена Вікторовича на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В.Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов