Справа № 473/1160/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"11" грудня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року ПАТ УкрСиббанк" звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0 строком до 01 жовтня 2037 року, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 35000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,30 % річних.

В забезпечення повернення кредиту між банком та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 зобовязувалася солідарно відповідати по зобовязанням ОСОБА_2 по кредитному договору в тому числі і сплачувати проценти за користування кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач не виконував свої зобовязання перед банком, в звязку з цим станом на 13.03.2015 року виникла заборгованість -25147,84 дол. США , що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 542 034,75 гривень, з яких

22719,18 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 489687,59 гривень - заборгованість по простроченому кредиту;

2164,30 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 46649,17 гривень - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом;

5697,99 гривень - пеня за несоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначав, що у позивача взагалі не було права на звернення до суду з даним позовом, оскільки фінансових збитків відповідачі не завдали інтересам позивача у зв'язку з тим, що мали переплату по тілу кредиту. Крім цього банк не виконав вимоги кредитного договору, а саме розділ 7, який передбачав обов'язок банку списувати грошові кошти, що знаходяться на рахунку позичальника у випадку просрочки сплати кредитної заборгованості

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлений про час та місце слухання справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

.В судовому засіданні було встановлено, що 03 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», в подальшому назва змінена на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0 згідно якого Банк надав Відповідачу кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених договором в розмірі 35000 дол. США , зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,30 % річних. Термін дії цього договору становив до 01 жовтня 2037 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_4 03 жовтня 2007 року був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати солідарно з ОСОБА_2 по зобовязанням, що випливають з кредитного договору, в тому числі сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору за порушення відповідачем термінв погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, в тому числі термінів сплати процентів, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі, а також порукою, заставою, іпотекою.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 дійсно порушив умови договору у частині сплати відсотків за користування ним.

В зв'язку з цим станом на 13.03.2015 року виникла заборгованість - 25147,84 дол. США , що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 542 034,75 гривень, з яких

22719,18 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 489687,59 гривень - заборгованість по простроченому кредиту;

2164,30 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 46649,17 гривень - заборгованість по простроченим процентам за корисиутвання кредитом;

5697,99 гривень - пеня за несоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування. (п.4.1 кредитного договору).

Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судовому засіданні було встановлено, що банк звертався до відповідачів з письмовим вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується листами від 02.02.2015 року № 30-11/21900 (а.с. 38-39) та № 30-11/21899 (а.с.40-41), однак вказані вимоги залишилися без задоволення.

Також в судовому засіданні було встановлено, що станом на 10.03.2015 року у відповідача ОСОБА_2 існувала переплата по тілу кредиту в розмірі 3628 дол. США. Однак останнє погашення заборгованості відповідачем ОСОБА_2 було здійснено 28.11.2014 року у вигляді сплати процентів по кредиту в розмірі 105 дол. США. (а.с. 29 - довідка- рахунок). З цього часу відповідач не здійснював погашення заборгованості по платі процентів та на момент звернення до суду з позовом у відповідача існувала заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1743,55 дол. США, що і стало підставою для звернення до суду з позовом, оскільки відбулося порушення відповідачем ст. 1054 ЦК України. (обов'язок сплачувати проценти).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначав, що своїми діями відповідач не спричинив банку фінансових збитків. В розумінні ст.22 ЦК України збитками можуть бути доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин (п.2 ч.2 ст.22 ЦК України). Враховуючи те, що саме отримання процентів за користування кредитними коштами і є ті доходи, які банк сподівається отримати при належному виконанні умов договору, то суд приходить до висновку, що позивач мав право на звернення до суду з вказаним позовом. При цьому тіло кредиту - це грошові кошти, які належали банку і які він, як банк надав у строкове платне володіння позичальнику.

Також не заслуговують на увагу заперечення представника відповідача, стосовно того, що позивач порушив п. 7.1 кредитного договору. Оскільки в судовому засіданні не було встановлено та підтверджено належними доказами, що відповідач ОСОБА_2 мав відкриті рахунки, на яких знаходилися грошові кошти за рахунок яких, можливо було б здійснити списання коштів на погашення заборгованості за кредитним договром.

З урахування викладеного та враховуючи відсутність доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача солідарно з відповідачів заборгованості по кредитному договору в розмірі 25147,84 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 542034,75 гривень.

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1827 гривні .

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 212,213,204,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" заборгованість по кредитному договору № 0 від 03 жовтня 2007 року, яка виникла станом на 13.03.2015 року в розмірі 25147,84 дол. США , з яких:

22719,18 дол. США - заборгованість по простроченому кредиту;

2164,30 дол. США - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом;

5697,99 гривень - пеня за несоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування, в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" судовий збір в сумі 3654 гривні, тобто по 1827 гривні з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час оголошення рішення, мають право оскаржити рішення протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення .

Суддя М.М. Ротар