Справа №173/354/15-ц
Провадження №2/173/377/2015
08.04.2015 м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 6 березня 1992 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У шлюбі було народжено двоє дітей: син ОСОБА_3, який вже є повнолітнім, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2014 року припинилися шлюбні відносини з відповідачем та вони стали проживати окремо. Дружина зрадила позивачу та з жовтня 2014 року мешкає з іншим чоловіком. Позивач вважає подальше життя з відповідачем неможливим. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна не має. У звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем.
У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив суд задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив суд не надавати час на примирення, оскільки вважав, що збереження шлюбу не можливе.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
6 березня 1992 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис за № 59 (а.с. 6).
Подружжя має одну неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 7).
Судом встановлено, що сторони не проживають разом з липня 2014 року, проте шлюбні відносини припинено з жовтня 2014 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та взаємне небажання зберегти шлюб. Окрім того відповідач проживає з іншим чоловіком.
Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.
Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має.
Оскільки від відповідача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд, керуючись ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «Четарьова».
Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1) та понесено витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. (а.с.8), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 224-232, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 6 березня 1992 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 59) розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Четарьова».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі в сумі 543 грн. 60 коп.
Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко