Справа № 496/1121/15-ц
Провадження № 2/496/755/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Біляївського районного суду

Одеської області.

В складі: головуючого судді Груца Є.Є.

При секретарі: Камочкіна А.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка справу за позовом; ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Біляївської районної ради, Одеської області, про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд визнати відмову ОСОБА_2 на виїзд за кордон неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставною.

Дозволити неповнолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Біляївка, Одеської області, Україна, виїзд за межі України без згоди його батька ОСОБА_2

Дозволити ОСОБА_1 тимчасові поїздки за межі України з неповнолітнім сином ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька дитини, ОСОБА_2

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька дитини ОСОБА_2, оформити проїзні документи для виїзду неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Біляївка, Україна, за межі України,

з тих підстав, що вона розірвала шлюб з батьком дитини, зареєструвала шлюб з громадянином Швеції який проживає в Стокгольмі і тому вона усвідомлюючи відповідальність за безпеку життя та здоров'я свого сина, розуміючі небезпечну ситуацію в Україні, можливе введення військового стану в країні, повномасштабну мобілізацію та можливі військові дії на території України, що призведе до обмеження Конституційних прав, законних інтересів і свобод громадян України, поїздка до Швеції та тимчасове перебування з сином в цій країні, є розумним і виваженим рішенням для неї та її малолітнього сина ОСОБА_5.

Крім того її син зможе отримати в Швеції лікування та оздоровлення, що має велике значення для духовного та фізичного розвитку дитини.

Відповідач позов не визнає і вважає, що його колишня дружина має метою вивезти сина за межі України не тимчасово, а на постійне проживання, тому в резолютивній частині свого позову вона не зазначила ні країну, ні строк виїзду за межі України.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.п.4,5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 зі змінами внесеними постановою КМУ №724 від 25 серпня 2010 року, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Таким чином, чинним законодавством передбачено вирішення судом питання про дозвіл на виїзд (одноразовий) неповнолітнього за відсутності згоди одного з батьків, а не на неодноразові виїзди невідомо до якої країни та на який період.

А резолютивна частина позовної заяви ОСОБА_1 містить позовні вимоги про надання дозволу неповнолітньому ОСОБА_3 взагалі на виїзд за межі України, а ОСОБА_1 на неодноразові поїздки за межі України з неповнолітнім без зазначення держави прямування та відповідного часового проміжку.

Більш того, відповідно до ст.ст. 141, 153, 157, 160 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову. Суд приходить до висновку, що у разі задоволення позову ОСОБА_1 будуть суттєво порушені права батька ОСОБА_2 щодо можливості спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Крім того, суд не може погодитися з доводами позивача про відповідність інтересам дитини надання дозволу на виїзд за кордон. Відповідно до характеристики малолітньої дитини ОСОБА_3, учня 3-А класу Біляївської ЗОШ № 3 І-ІІІ ст. Біляївського району, яку надала суду свідок, класний керівник ОСОБА_6, він навчається в Біляївській ЗОШ з першого класу, добре вчиться, приймає активну участь у житті класу, має хороший фізичний і непоганий розумовий розвиток. Вихованням учня займається тато і мама, хоч і живуть окремо. Батько, ОСОБА_2 відвідує батьківські збори, свята, в яких бере участь його син, цікавиться навчанням хлопчика, часто забирає його зі школи, здійснює добровільні внески на школу. Хлопчик любить батька, часто розповідає про нього. Цікавиться хлопчиком і бабуся ОСОБА_7 - відвідує свята, замовляє фотографії, часто дзвонить, цікавиться навчанням хлопчика, попереджає про хворобу дитини.

В мотивувальній частині позову позивачка мотивує необхідність виїзду до Швеції з малолітньою дитиною тим, що вона уклала шлюб з громадянином цієї країни ОСОБА_8 та необхідністю лікування дитини. Але, не можна визнати допустимими доказами додані до позову в якості доказів обгрунтованості надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини документи з яких зроблений переклад перекладачем у місті Харків і які не містять офіційних печаток, перекладу консульською установою чи консула, а в окремих випадках не містять навіть підпису уповноваженої особи. Так, оригінал свідоцтва про шлюб укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 виконаний на офсетному папіру не захищеному будь-якими знаками та не містить печатки реєстраційної служби міста Стокгольм, копія паспорту ОСОБА_8 не містить перекладу, заява-прохання ОСОБА_8 про надання виду на проживання для оселення дитини віком менше 18 років до виповнення повноліття не містить підпису, печатки та результатів її вирішення Управлінням Міграції, переклад угоди тимчасової оренди житла ОСОБА_8 здійснений з ксерокопії та не зареєстрований будь-якою установою, довідка про несення служби не завірена печаткою, довідки про отримання зарплатні ОСОБА_8 не містять підписів уповноважених осіб та печаток. Щодо необхідності лікування дитини саме у Швеції, а не на території України, позивачкою доказів не надано.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому суд вважає, що позов у такому вигляді не може бути задоволено.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215, ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.. ст.. 141, 153, 157, 160 СК України, ч.2 ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.п.4,5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 зі змінами внесеними постановою КМУ №724 від 25 серпня 2010 року. суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Біляївської районної ради, Одеської області, про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд, протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: Груца Є.Є.