Провадження № 22-ц/773/511/15 Категорія: 81 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкоу» про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, за апеляційною скаргою заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкоу» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ТзОВ «Мілкоу» звернулося до Луцького міськрайонного суду Волинської із клопотанням про визнання та звернення до виконання рішення Арбітражного суду м. Москви від 15 квітня 2014 р. про стягнення з ВКФ «Волинь-Продакшн» на користь заявника 1 478 640,00 руб. передплати, 621 028,80 руб. пені, 79 542,73 руб. процентів за користування чужими грошовими коштами та 33 896,60 руб. державного мита.

Клопотання обгрунтоване тим, що у зв'язку з неналежним виконанням ВКФ «Волинь-Продакшн» договірних зобов'язань щодо поставки товару, ТзОВ «Мілкоу» звернулось до Арбітражного суду м. Москви з позовом про солідарне стягнення з ВКФ «Волинь-Продакшн» суми передплати, пені, процентів за користування чужими грошовими коштами та суми сплаченого судового збору. Рішенням Арбітражного суду м. Москви від 15 квітня 2014 року в справі № А40-142977/13, позовні вимоги ТзОВ «Мілкоу» були задоволені в повному об'ємі, стягнуто з ВКФ «Волинь-Продакшн» на користь ТзОВ «Мілкоу» 1 478 640,00 руб. передплати, 621 028,80 руб. пені, 79 542,73 руб. процентів за користування чужими грошовими коштами та 33 896,60 руб. судового збору. Просить суд визнати та звернути до виконання рішення Арбітражного суду м. Москви про стягнення з ВКФ «Волинь-Продакшн» на користь ТзОВ «Мілкоу» 1 478 640,00 руб. передплати, 621 028,80 руб. пені, 79 542,73 руб. процентів за користування чужими грошовими коштами та 33 896,60 руб. судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду м. Москви від 15 квітня 2014 року.

Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження того, що рішення Арбітражного суду м. Москви від 15 квітня 2014 року набрало законної сили, оскільки на судовому рішенні лише зазначено дату, коли зазначене рішення вступає в законну силу, а саме 16 травня 2014 року.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі заявник, покликаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновку суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду і постановити нову, якою задоволити клопотання та надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду м. Москви від 15 квітня 2014 року.

Апеляційну скаргу заявника ТзОВ «Мілкоу» слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати і залишити клопотання без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Статтею 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, яка підписана у Києві 20 березня 1992 року Урядами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та ратифікована Верховною Радою України 19 грудня 1992 року передбачено, що до клопотання додаються:

належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання;

офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення;

докази про повідомлення іншої Сторони про процес;

виконавчий документ.

Як встановлено судом першої інстанції і убачається з матеріалів справи, заявником до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не долучено офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, як цього вимагає вищезазначена угода, оскільки з тексту самого рішення убачається, що воно проголошено 15 квітня 2014 року, а набуває чинності 16 травня 2014 року.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що до клопотання не долучено всіх необхідних документів, однак судом неправильно застосовано норми процесуального права, оскільки відповідно до вимог статті 394 ЦПК України, в даному випадку клопотання має бути залишено без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах клопотання наявний виконавчий лист, у якому зазначено дату набрання законної сили судовим рішенням, а тому, на думку заявника, ним надано всі необхідні документи для прийняття рішення про задоволення клопотання, не можуть бути прийнятті колегію суддів, оскільки вони суперечать вимогам вищезазначеної угоди, яка вимагає долучення до клопотання офіційного документу про те, що рішення набуло чинності, оскільки це не випливає з тексту самого рішення.

Таким чином, із-за порушення судом норм процесуального права ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням ухвали по цьому питанню про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

Керуючись ст.ст. 310, 314, 315, 319, 394 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкоу» задоволити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 01 грудня 2014 року в даній справі скасувати.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкоу» залишити без розгляду.

Клопотання разом з документами, що додано до нього, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілкоу».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили..

Головуючий:

Судді: