Справа №173/567/15-ц
Провадження №2/173/439/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. м.Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шевченко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 23 травня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки на території Дніпровокамянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після його смерті було троє спадкоємців: позивач, його сестра ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4. Мати прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала з ним разом, однак не оформила право власності на спадкове майно та померла 1 листопада 2010 року. Після смерті матері також залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки на території Дніпровокамянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті матері позивач та його сестра ОСОБА_2 звернулися до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцями було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає свою юридичну необізнаність та скрутне матеріальне становище. У звязку з чим позивач просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батьків.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору також надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 травня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с.6), та свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с. 12).

На момент смерті ОСОБА_3 мешкав разом з дружиною ОСОБА_4 (а.с.11), яка прийняла спадщину у відповідності до ст. 1269 Цивільного кодексу України.

З невідомих суду причин ОСОБА_4 не оформила спадкових прав та померла 1 листопада 2010 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.8).

Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише в березні 2015 року. Тобто ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджується, що інші спадкоємці, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці не зверталися. Згідно з довідками Дніпровокамянської сільської ради від 3 та 15 березня 2015 року заповіти від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не засвідчувались. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних та обмежено дієздатних спадкоємців після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не встановлено.

Поважною причиною пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті матері суд вважає ту обставину, що він не знав про необхідність звернення до нотаріуса з відповідною заявою та продовжував весь цей час користуватися спадковим майном, а саме земельними ділянками, які за життя належали батькам. Тому з обєктивних причин не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Доказів на спростування зазначених обставин сторонами не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 1 листопада 2010 року, протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю. Шевченко