АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/211/15 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Шевчук Г. М., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В ИЛ А :

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3. про зміну розміру аліментів.

Обґрунтовував вимоги тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 травня 2011 року з нього було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний він не працює доходи не отримує. Утворив нову сім'ю в якій народилась дитина. Просив зменшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2014 року вирішено:

"У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів до 250 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки обставинам справи, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог та вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно правової позиції висловленій Верховним Судом України у Постанові від 5 лютого 2014 року у справі за N 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 травня 2011 року з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину щомісячно. Ухвалюючи дане рішення суд першої інстанції керувався положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», згідно якого прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років становив 1032 гривні, та з урахуванням 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначив розмір аліментів у розмірі 400 грн.

31 липня 2011 року позивач ОСОБА_1 добровільно звільнився з роботи за згодою сторін.

11 серпня 2012 року уклав шлюб з ОСОБА_5, в якому народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із слів відповідачки ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 продовжує отримувати регулярні доходи від робіт, які виконує на території України та за кордоном.

Представник позивача ОСОБА_1 місце перебування ОСОБА_1 та характер його роботи і доходи не пояснила.

Належних доказів про матеріальне становище позивача, як платника аліментів, не надано.

Самі по собі зміни в сімейному житті позивача, без підтвердження його матеріального становища, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, колегія суддів бере до уваги характер позовних вимог, згідно яких ОСОБА_1 просив змінити спосіб стягнення аліментів та зменшити їх розмір до 250 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що ОСОБА_1 на стягнення аліментів у більшому розмірі у твердій грошовій сумі не згідний.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний розмір не є достатнім для утримання дітей на належному рівні на даний час та не відповідає інтересам дитини.

Посилання апелянта на те, що на його утриманні знаходиться дочка дружини - ОСОБА_7, колегія суддів до уваги не бере, оскільки обов'язок її утримувати несуть батьки, якими, згідно свідоцтва про народження, є ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Суд першої інтонації дав належну матеріалам справи, поясненням сторін, і вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач