Справа № 460/3743/14 Головуючий у 1 інстанції: Варениця В.С.
Провадження № 22-ц/783/1753/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Мегабанк» на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТзОВ «МПМ-Пласт», з участю третьої особи ПАТ «Мегабанк», про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визнано легковий автомобіль марки «Тойота», модель «Яріс», 2007 року випуску, синього кольору, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? вищезазначеного автомобіля.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27 листапада 2014 року у вигляді арешту на майно ТзОВ «МПМ-Пласт» на суму 125 000 грн.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Мегабанк»

ПАТ «Мегабанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові. Стверджує, що заявлений позов є штучним, спрямованим на уникнення від відповідальності та невиконання рішення Господарського суду Львівської області про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді майна ТзОВ «ПМП-Пласт»

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

З матеріалів справи, а саме з свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружилися 8 січня 1977 року. Шлюб зареєстровано Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №02.

Судом встановлено, що під час перебування в шлюбі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було придбано легковий автомобіль марки «Тойота», модель «Яріс», 2007 року випуску, синього кольору, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що свідчить свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21 грудня 2007 року. Власником цього автомобіля вказаний ОСОБА_4

Даний автомобіль перебував в заставі в порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, однак чинність застави була припинена у зв'язку з повним виконанням зобов'язань за кредитним договором.

Встановлено, що відповідач є учасником ТзОВ «ПМП-Пласт» і ним в 2007 році, за спільною згодою позивача, було внесено 250 000 грн. в статутний фонд товариства. Дані факти стверджуються статутом ТзОВ ПМП-Пласт» та відповідною довідкою про внесення коштів.

Згідно з вимогами ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. А відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Згідно з п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виходячи зі змісту ч.ч.2, 3 ст.61 СК України, якщо вклад до статутного фонду господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. У разі використання одним із подружжя спільних коштів, всупереч ст.65 СК України, інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час зареєстрованого шлюбу один з подружжя придбав у власність майно (автомобіль), яке згідно чинного законодавства є об'єктом спільної сумісної власності, при поділі майна подружжя частки чоловіка та дружини є рівними. Внесені відповідачем ОСОБА_4 за взаємною згодою грошові кошти до статутного фонду товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності, відповідно права на їх поділ у позивача немає. Спір щодо поділу спірного автомобіля сторонами у добровільному порядку не вирішений. Позивач вправі звернутися з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі наявних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Мегабанк» відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: