У Х В А Л А

09 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М.,

Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В., про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6, на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, де вона проживає сама, оскільки дітей у них не було.

У 2002 році в будинку почав протікати дах, що потребувало негайного ремонту. У зв'язку зі станом здоров'я, віком та скрутним матеріальним становищем, позивач не могла самостійно зробити ремонт і найняти за кошти працівників для цього, а тому, звернулася до ОСОБА_3, щоб він допоміг відремонтувати дах, за що пообіцяла йому скласти на нього заповіт на цей будинок. Після цього, вона разом з ОСОБА_3 і його дружиною поїхали в смт Підволочиськ до приватного нотаріуса оформляти заповіт.

Під час укладення вказаного договору у приватного нотаріуса ОСОБА_5, позивач вважала, що складає заповіт на ОСОБА_3 Про те, що було укладено договір дарування, а не заповіт, вона дізналася лише близько року тому, коли їй необхідні були документи на будинок. На її вимогу віддати документи ОСОБА_3 відмовився. Так як вона була введена в оману і не розуміла, що підписує, тому просила суд визнати договір дарування її житлового будинку недійсним.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою ухвалу апеляційного суду Тернопільської області 15 жовтня 2015 року, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку позовної давності, оскільки він пропущений без поважних причин.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 особі представника ОСОБА_6, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судових рішень потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В., про визнання договору дарування недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6, на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області 15 жовтня 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

А.В.Маляренко