У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 02 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 й ОСОБА_3 де третьою особою без самостійних вимог є: Служба у справах дітей Брегівської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Берегівського районного суду від 02 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

ОСОБА_1 подала на ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій порушує, питання про скасування даної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм процесуального законодавства, а тому вважає її незаконною.

У судове засідання апеляційної інстанції, сторони не з'явились, але повідомлялись належним чином про час та місце судового розгляду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Як убачається з мотивувальної частини ухвали суду від 19 січня 2015 року підставою для залишення позовної заяви без руху стало, не долучення позивачкою до позовної заяви свідоцтва про народження, яким би вона могла підтвердити, що відповідачі являються її батьками, а їх дитина являється її братом; довідку про склад сім'ї, якою підтверджується, що брат позивачки проживає саме з нею, не додано підтвердження про те, що відповідачі ведуть аморальний спосіб життя. Не викладено обставин та не зазначено доказів, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги. Дану позовну заяву залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України.

У подальшому, ухвалою судді Берегівського районного суду від 02 лютого 2015 року позовну заяву було залишено без розгляду, мотивуючи це тим, що недоліки зазначені в ухвалі позивачкою не виконані.

Однак із даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Як передбачено п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Дана норма вимагає від позивача про зазначення тих доказів у позовній заяві, які підтверджують підстави позову, а не обов'язок надання таких. А у випадку, коли позивач додає, документи на підтвердження підстав позову, то про такі зазначається в переліку до заяви. Як убачається з переліку документів до заяви, позивачкою долучено такі в кількості 7-ми найменувань, а.с. 5.

Відповідно до роз'яснень наведених в абзаці 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Вимагаючи надати свідоцтво про народження позивачки; довідки про склад сім'ї позивачки; докази підтвердження обставин здійснення відповідачами аморального способу життя, суд першої інстанції не врахував даного роз'яснення Верховного Суду України.

У тойже час, ненадання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відхилення таких, а не для залишення заяви без руху.

Позаяк у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху то відповідно й ухвала про залишення позовної заяви без розгляду, постановлена в порушення процесуальної норми.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку із чим ухвала суду, підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права. А це у свою чергу є підставою для направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу Берегівського районного суду від 02 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду, скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ____________________

____________________