РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22156/14-ц

пр. № 2/759/1804/15

07 травня 2015 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який в судовому засіданні уточнив. Просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь сплачений аванс в розмірі 518370грн. (п'ятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят грн.), судові витрати по справі 2685грн. сплачений судовий збір. При цьому посилався на те, що він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу автомобіля «Lexus GX 470» д.н.з. НОМЕР_4. Умовою договору було те, що він отримує в користування автомобіль і частинами сплачує кошти на загальну суму 40000доларів США. 10 травня 2011року в присутності свідків він передав ОСОБА_3 кошти в сумі 10000доларів США (десять тисяч), які були авансом за зазначений автомобіль. В подальшому в липні 2011року він передав ОСОБА_3 ще 10000 (десять тисяч) доларів США, які також були авансом за зазначений автомобіль. Згідно додаткової угоди до вищевказаного договору позивач зобов'язався повністю розрахуватися з відповідачем до 21 вересня. 16.09.2011р. його , т.б. позивача зупинили працівники ДАЇ та вилучили вищевказаний автомобіль з причин невідповідності номеру двигуна. Потім даний автомобіль було повернуто відповідачу. Даний факт підтверджується листом ГУ МВС країни в Київській області від 11.07.2014року. Згодом він дізнався, що номер двигуна було змінено, шляхом набиття іншого номеру, що підтверджується висновком експерта №?/1 від 16 березня 2012року. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля «Lexus GX 470» д.н.з. НОМЕР_4 або будь-якого іншого договору купівлі-продажу автомобіля, який за своєю формою і змісту відповідав вимогам чинного законодавства України - письмове оформлення та нотаріальне посвідчення, між ним та відповідачем не укладався, він лише виразив свій намір укласти такий договір в майбутньому , то передана ним сума в розмірі 20000доларів США вважається авансом. Відповідно підлягає йому поверненню в повному обсязі за офіційним курсом долара до гривні, що становить 518370грн., які і просить стягнути з відповідача. Крім того, діями відповідача, який протягом тривалого часу не бажає добровільно повернути йому зазначену суму, завдано йому моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях та у порушенні його ділової репутації.

Представник відповідача проти позову заперечувала посилаючись на те, що пояснення позивача про те, що жодної розписки від ОСОБА_3 про отримання ним грошових коштів він не брав, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_3 звісно писав розписки, отримавши від ОСОБА_1 гроші, на його вимогу. Дійсно на початку вересня 2011року у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору по сплаті до 31 серпня 2011 року всієї суми в розмірі 40000доларів США, сторонами було підписано угоду, за якою в разі несплати ОСОБА_1 до 20 вересня 2011року залишку в розмірі 20000доларів США, останній 21 вересня 2011року передає ОСОБА_3 автомобіль і після його продажу ОСОБА_3 повертає ОСОБА_1 отримані 20000 доларів США. ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання виконав, повернув ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20000доларів США, отримав від ОСОБА_1 оригінали двох розписок про отримання ОСОБА_3 по 10000доларів США, які не збереглися за сплином часу. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за їхньою згодою фактично відбулася новація боргу. Також просив застосувати строк позовної давності, оскільки автомобіль був затриманий працівниками міліції ще 16 вересня 2011року, відповідно трьохрічний строк пред'явлення позову сплинув.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1 посилався на те, що з відповідачем ОСОБА_3 у нього була домовленість про укладення купівлі-продажу автомобіля марки «Lexus GX 470» д.н.з. НОМЕР_4. Умовою договору було те, що він отримує в користування автомобіль і частинами сплачує кошти на загальну суму 40000доларів США. При цьому відповідач ОСОБА_3 отримав у нього аванс в розмірі 20000 (двадцять тисяч доларів США).

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні даний факт підтвердила.

Згідно із ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до положень частин першої, другої ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правило статті 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

Отже, сума, яку сплатив позивач ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_3 на виконання умов попереднього договору є авансом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-170цс12).

Відповідно в судовому засіданні встановлено, що згідно додатку до Договору купівлі-продажу автомобіля «Lexus GX 470» д.н.з. НОМЕР_4 між сторонами була укладена угода, що у зв'язку з порушенням умов договору, а саме строків закінчення договору 31 серпня (сума складає 40000тисяч доларів США - виплачено лише 20000доларів США), при цьому автомобіль експлуатується позивачем ОСОБА_1 з 12 травня 2011року, сторони прийшли угоди, а саме: гр.ОСОБА_1 до 20 вересня виконує всі умови договору, які були взяті на себе раніше, виплачує остаток суми еквівалент 20000доларів США. У разі невиконання у вказані строки ОСОБА_1 21 вересня передає автомобіль ОСОБА_3, який виставляє автомобіль на продаж. Після продажу автомобіля повертає ОСОБА_4 виплачену ним суму - 20000доларів США./а.с.5/

16.09.2011р. позивача ОСОБА_1 зупинили працівники ДАЇ та вилучили вищевказаний автомобіль з причин невідповідності номеру двигуна, що підтверджується ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 листопада 2013року. Ухвалою суду встановлено, що згідно висновку експерта №7/1 від 16.03.2012р. на автомобілі первинний номер двигуна знищений механічним шляхом. Первинний номер двигуна змінений./а.с.7/

Відповідно відповідач ОСОБА_3 в кримінальному провадженні був визнаний потерпілим, при цьому в ході допиту у якості потерпілого він підтвердив факт отримання від позивача ОСОБА_1 20000доларів США, згідно договору про продаж автомобіля. При цьому також зазначив, що дійсно 16.09.2011р. йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив , що після зупинки працівниками ДАЇ в м.Звенигородка Черкаської області було виявлено перебитий номер двигуна./а.с.8/

Тобто в судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу автомобіля не був укладений саме у зв'язку з виявленим перебитим номером двигуна. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_3 на те, що між сторонами фактично відбулася за їхньою згодою новація боргу, тобто заміна позиковим зобов'язанням, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даних домовленостей між сторонами суду зі сторони представника не надано. Позивач ОСОБА_1 наголошував саме на тому, що між ним та відповідачем ОСОБА_3 мало відбутися укладення договору купівлі-продажу автомобіля, який не був укладений між сторонами по незалежним від позивача обставинам, оскільки було встановлено факт перебиття номера двигуна автомобіля. Дані обставини знайшли своє підтвердження як в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеного до ЕРДР за №0000502 від 4.06.2013р. так і в ході даного судового засідання.

Не приймає суд до уваги і посилання представника відповідача на те, що останній повернув позивачу отриманий ним аванс в сумі 20000доларів США, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього суду не надано. Посилання представника відповідача на той факт, що позивач не надав суду розписок відповідача ОСОБА_3 на підтвердження факту отримання останнім від позивача авансу в розмірі 20000доларів США, що є доказом того, що дані розписки були повернуті відповідачу позивачем при остаточному розрахунку з позивачем по поверненню авансу, суд оцінює критично. Відповідач як в ході досудового розслідування, внесеного до ЕРДР за №0000502 від 4.06.2013р. так і при звільненні від кримінальної відповідальності ОСОБА_5, який, як було встановлено, безпосередньо перебивав номери на автомобілі, визнавав факт отримання від позивача 20000тисяч доларів як аванс за автомобіль. Саме відповідач зобов'язаний суду довести факт повернення ним зазначеної суми позивачу.

Крім того, судом встановлено, що факт змінення номера двигуна підтверджений висновком експерта за №7/1 лише 16.03.2012року, а тому посилання представника відповідача на те, що позивач пропустив строк звернення до суду відповідно має бути застосований строк позовної давності з урахуванням того, що автомобіль був зупинений 16.09.2011року, є безпідставними. Відповідно у розумінні положень ст.267 ЦПК України строк позовної давності на момент звернення позивача до суду з даним позовом, не сплинув.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплаченого авансу в розмірі 518370грн. (п'ятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят грн.) знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними і допустимими доказами, які не спростовані, у зв'язку із чим правові підстави для відмови в позові відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє у задоволенні позовних вимогах, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, не тягнуть за собою відшкодування моральної шкоди в розумінні положень ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача з урахуванням пропорційно задоволених позовних вимог судові витрати по справі 2685грн. сплачений судовий збір та на користь держави судовий збір в розмірі 969грн.(дев'ятсот шістдесят дев'ять грн.).

Керуючись вимогами ст.ст.22, 570, 571, ч.1, 2 ст.614, 635, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ід.н. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ід.н. сплачений аванс в розмірі 518370грн. (п'ятсот вісімнадцять тисяч триста сімдесят грн.), судові витрати по справі 2685грн. сплачений судовий збір, а всього 521055грн.(п'ятсот двадцять одна тисяча п'ятдесят п'ять грн.).

Стягнути з ОСОБА_3, ід.н. НОМЕР_3 на користь держави судові витрати по справі судовий збір в розмірі 969грн.(дев'ятсот шістдесят дев'ять грн.).

В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя