Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"16" липня 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси

у складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відсотків за користування грошима, інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 звернулась Одеська обласна організація інвалідів громадська організація «Інваліди надії в майбутнє», в якому вказала, що відповідач за договором від 23.10.2012р. отримав в борг позику в сумі 140 000 грн., що еквівалентно 17 515 дол.США. Так як відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, позивач просив після уточнення заявлених позовних вимог достроково стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу в розмірі 453 813,65 грн., 114 536,51 грн. втрати від інфляції, 28 161,31 грн. три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач до суду не зявився, вважається повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Між ОСОБА_1 й ОСОБА_2 23.11.2012р. було укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у власність (до підписання договору) грошові кошти в сумі 140 000 грн., що еквівалентно 17 515 дол.США станом на день укладання договору, та зобовязався повернути таку саму суму рівними платежами не пізніше 10 числа кожного місяця в сумі 3 900 грн., що в еквіваленті складає 488 дол.США, згідно з офіційним курсом НБУ на рахунок № 0258, відкритий на ім'я позикодавця в ПАТ «ВіЕйБІ Банк» з кінцевим терміном погашення заборгованості 23.11.2015р. п.п. 1, 3, 4 договору (а.с. 4).

Як вбачається з виписки з особового рахунку № 0258 позивача в ПАТ «ВіЕйБІ Банк» відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, так як жодного платежу не здійснив (а.с. 36).

У випадку, коли протягом двох місяців з дня останнього платежу відсутні періодичні платежі, позикодавець має право надати цей договір до стягнення достроково п. 10 договору.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідносини, згідно яких одна сторона зобов'язана здійснити на користь іншої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, тощо) або утриматись від певної дії.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (займодавець) передає іншій стороні (заємщику) у власність (у оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути кредитору таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості.

За ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 615 частиною 2 ЦК України, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Грошове зобов'язання відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом ч.2 цієї статті.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ст. 625 ЦК України.

Таким чином суд дійшов до висновку про те, що між сторонами існують правовідносини за договором позики, відповідно до умов якого відповідач 23.11.2012р. отримавши позику зобовязався щомісячно до 10 числа повертати її в сумі 3 900 грн., що еквівалентно 488 дол.США, але таке зобовязання не виконав, у звязку з чим після закінчення двох місяців з останнього платежу (який належало вчинити 10.12.2012р.) у позивача виникло право вимагати повернення суми позики достроково а саме 11.02.2013р.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення позиченої суми в грошовому еквіваленті в іноземній валюті відповідно до ст. 533 ЦК України, то таки вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача грошового еквіваленту 17 515 дол.США за офіційним курсом НБУ станом на день винесення рішення тобто в сумі 387 209,04 грн.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат за цей період, то таки вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявності знецінення іноземної валюти долару США за цей період. Зокрема, суд звертає увагу на те, що оскільки відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому компенсація інфляційного знецінення національної валюти за спільною домовленістю сторін вже була передбачена у договорі та таким чином захищені права позивача шляхом визначення сум виплат за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Стосовно вимог позивача про стягнення 3 % річних, суд виходить з того, що оскільки право вимоги повернути позику достроково за відповідним курсом НБУ у позивача виникло 11.02.2013р., яка (сума позики за курсом НБУ на день вимоги) склала 139 997,40 грн., тому за 754 дні відповідно до заявлених позовних вимог прострочки виконання зобовязання підлягають стягненню 3 % річних відповідно до положень ст. 625 ЦК України від цієї суми в розмірі 8 675,98 грн.

З викладених вище підстав судом не приймаються до уваги розрахунки позивача як такі, що суперечать вимогам ЦК України.

На підставі викладеного підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості в розмірі 387 209,04 грн., три відсотки річних в сумі 8 675,98 грн., в задоволені решти позовних вимог має бути відмовлено.

В силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 3 654 грн.

Керуючись статями 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_2, суму заборгованості в розмірі 387 209,04 грн., три відсотки річних в сумі 8 675,98 грн., а всього стягнути 395 885,02 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 3 654 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя