Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В. В. , за участю секретаря Шабатин Н.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», про стягнення банківського вкладу та нарахованих відсотків, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (надалі за текстом - відповідач), про повернення банківського вкладу та відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2014 р. позивач уклав з відповідачем договір банківського вкладу № ДФО-01-180338 на строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становить 16 600 доларів США на строк 1 місяць, тобто з 10.06.2014 р. по 10.07.2014 р. зі сплатою 7 % річних в день повернення вкладу. 11.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду. 20.11.2014 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення вкладу та відсотків. 03.12.2014 р. було отримана відповідь у якій відповідач вказав, що не може повернути вклад з огляду на те, що строк повернення вкладу не настав. Станом на 05.12.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 16 600 доларів США заборгованість по депозиту та 185 доларів США заборгованість по нарахованим відсоткам.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позові. Крім того, вказала, що не заперечує щодо винесення заочного рішення в судовому засіданні (а.с. 35).

Відповідач у судове засідання не з'явився, участь свого представника не забезпечив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив (а.с. 26, 28а-32).

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 10.06.2014 р. позивач уклав з відповідачем договір банківського вкладу № ДФО-01-180338 на строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становить 16 600 доларів США на строк 1 місяць, з 10.06.2014 р. по 10.07.2014 р. зі сплатою 7 % річних в день повернення вкладу (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було внесено депозитні кошти на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по угоді № ДФО-01-180338 від 10.06.2014 р. (а.с. 14) та меморіальним ордером № 2833 від 10.06.2014 р. (а.с. 15).

Відповідно до п. 1 даного договору банк відкриває вкладнику депозитний рахунок та приймає на нього грошові кошти у сумі 16 600 доларів США на строк 1 місяць, тобто з 10.06.2014 р. по 10.07.2014 р. зі сплатою 7 % річних в день повернення вкладу.

11.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду (а.с. 17).

20.11.2014 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу та відсотків (а.с. 10-11).

Факт направлення заяви підтверджується описом цінного листа (а.с. 12) та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13)

Станом на 05.12.2014 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 16 600 доларів США заборгованість по депозиту та 185 доларів США заборгованість по нарахованим відсоткам

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Частиною 1 статті 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. N 516 (надалі за текстом - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому, квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому, ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Як вбачається з положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

За умовами п. 1 п. 1 даного договору банк відкриває вкладнику депозитний рахунок та приймає на нього грошові кошти у сумі 16 600 доларів США на строк 1 місяць, з 10.06.2014 р. по 10.07.2014 р. зі сплатою 7 % річних в день повернення вкладу. Позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу, чим засвідчила свій намір припинити дію договору. У зв'язку з цим відповідач був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору. Проте, відповідач не повернув банківський вклад, чим порушив свої грошові зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача проценти по банківському вкладу.

Розрахунки позивача, відповідачем з посиланням на належні та допустимі докази, спростовані не були.

У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами та дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що відповідачем не були виконані свої зобов'язання за договором банківського вкладу, а відтак, відповідач зобов'язаний виплатити вкладнику за договором строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-01-180338 грошову суму у розмірі 16 600 доларів США та 185 доларів США відсотків.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 526, 625, 631, 1058 - 1061, 1066, 1068 ЦК України, положеннями Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про захист прав споживачів", положеннями Постанови Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. N 516, ст. ст. 3-14, 57 - 61, 88, 213 - 215, 224 - 233, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», про стягнення банківського вкладу та нарахованих відсотків - задовольнити;

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за договором строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-01-180338 грошову суму у розмірі 16 600 (шістнадцять тисяч шістсот) доларів США;

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відсотки за договором строкового вкладу «Актив прибутковий» № ДФО-01-180338 грошову суму у розмірі 185 (сто вісімдесят п'ять) доларів США;

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» (Код ) в дохід держави судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні;

Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії;

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленого ЦПК України;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк