Провадження № 2/202/2618/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Мороза В.П.,

при секретарі Матухно І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до суду про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору № HEF0AU00180149 від 10.05.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 64 800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.05.2013 року. Відповідач порушив умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, в звязку з чим станом на 05.02.2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту у розмірі 65 439,25 грн. Вимоги до відповідача, що випливають зі вказаного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. З урахування викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 439,25 грн. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200.00 грн., судові витрати, стягнути з відповідачів ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 солідарно 10 000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позивні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник ПАТ «Акцент Банк» у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № HEF0AU00180149 від 10.05.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 64 800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.05.2013 року.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 05.02.2013 року склала 65 439,25 грн., яка складається з:

· заборгованість за кредитом 17 986,71 грн.;

· заборгованість по процентам за користування кредитом 18 716,08 грн.;

· заборгованість по комісії за користуванням кредитом 5 832,00 грн.

· пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 22 904,46 грн.;

Зобовязання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договору поруки ПАТ «Акцент Банк» № 167 від 20.10.2010 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В матеріалах справи мається рішення Апеляційного суду Херсонської області від 01.10.2008 року по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, яким розірвано кредитний договір № HEFOAU00180149 від 10.05.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEFOAU00180149 від 10.05.2006 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль. (а.с. 37-38).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, позивачем не надано деталізований розрахунок заборгованості з урахуванням реалізації вилученого предмета застави, що перешкоджає повному, всебічному та обєктивному розгляду справи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Мороз