Номер провадження: 22-ц/785/403/15
Головуючий у першій інстанції Літвінова І.А.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним розрахунку розміру заборгованості по аліментам, визначення розміру заборгованості по аліментам, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.02. 2014 року -

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що рішенням Фрунзівського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2004 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 23 квітня 2003 року. Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області у справі № 2- 209/2005 року було змінено порядок стягнення аліментів з ОСОБА_3 Стягнуто з останнього на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням чинності до досягнення дочкою повноліття. 20 січня 2009 року начальником Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції затверджено розрахунок заборгованості за обома виконавчими листами, по яких загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 по аліментах станом на 31 грудня 2008 року встановлено у розмірі 7644 грн 85 коп. Виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1/04, виданим Фрунзівським районним судом Одеської області 25червня 2005 року, закрито з подальшим нарахуванням аліментів за виконавчим листом № 2-209/2005 року.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 повинен був сплачувати аліменти на дитину в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) з 23 квітня 2003 року по 17 березня 2006 року, тобто з часу її звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів по дату набрання законної сили рішенням суду про зміну порядку їх стягнення. Оскільки дані зобовязання ОСОБА_3 не виконував, у звязку з цим він зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 1 % від суми аліментів на всю суму несплачених аліментів за 2861 день прострочки з 1 січня 2004 року по 31жовтня 2011року. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2014року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17червня 2014 року, позов задоволено. Визнано недійсним розрахунок розміру заборгованості по аліментах, визначений державним виконавцем першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції станом на 31 грудня 2008 року по виконавчому листу № 2-1/04 про стягнення аліментів у розмірі ? частини від заробітку (доходу) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 Встановлено залишок заборгованості ОСОБА_3 по аліментах за період з 23 квітня 2003 року по 17 березня 2006 року по виконавчому листу № 2-1/2004 в розмірі 21 536 грн 11 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2. на утримання ОСОБА_5 заборгованість по аліментах за період з 23квітня 2003 року по 17 березня 2006 року по виконавчому листу №2-1/2004 в розмірі 21 536 грн 11 коп. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17червня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до цього суду.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказав що предметом судового розгляду мали бути лише вимоги про визнання недійсним розрахунку заборгованості по аліментах та визначення розміру такої заборгованості.

Крім того, зазначив, що справа в суді першої інстанції розглянута неповажним судом, оскільки суддя Літвінова І.А. постановляла ухвалу про закриття провадження у справі, яка була скасована апеляційним судом, тому не могла брати участь при її новому розгляді.

Таке відповідно до ч. 4 ст. 309 ЦПК України визначено як підстава для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з який скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах, заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи скарги на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2014, перевіривши матеріали справи врахувавши висновки Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У справі встановлено, що 09 листопада 2004 року рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області встановлено батьківство ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2. Цим же рішенням суду присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів доходу до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 23 квітня 2003 року. Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області по справі № 2-209/2005 року було змінено порядок стягнення аліментів з ОСОБА_6 та присуджено стягувати з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання їх дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням чинності до досягнення донькою повноліття. Виконавчий лист за цим рішенням видано 24 травня 2006 року із відміткою про набрання чинності рішенням суду - 17 березня 2006 року. 20 січня 2009 року начальником Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції затверджений розрахунок заборгованості за обома виконавчими листами, по яким загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 по аліментам станом на 31.12.2008 року встановлено у сумі 7644, 85 грн. Виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1/04, виданим Фрунзівським районним судом Одеської області 25 червня 2005 року закрито, з подальшим нарахуванням аліментів за виконавчим листом № 2-209/2005 року.

23 листопада 2011 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про оскарження дій державного виконавця та визнання недійсними рішень, визначення розміру заборгованості. З матеріалів виконавчого провадження № 798/3204542 встановлено, що за заявою ОСОБА_2 від 07.07.2005 року держаним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції у м. Одесі Павленко О.М. була винесена постанова від 20.07.2005 року про відкриття виконавчого провадження № В-7/798 по виконанню виконавчому листу № 2-1/2004 від 25 червня 2005 року, який видав Фрунзівський районний суд Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання.

Оскаржуваний у цій цивільній справі розрахунок заборгованості був затверджений в березні 2009 року та згідно із супровідним листом від 20.01.2009 року спрямований на адресу сторін виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні підтвердження факту відправки та дати одержання боржником та стягувачем розрахунку заборгованості. Як роз'яснено в письмових запереченнях Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, підтвердити відправку копії розрахунку заборгованості на цей час неможливо, оскільки згідно номенклатури справ, затвердженої на 2009 рік начальником Одеського міського управління юстиції, реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденції мають зберігатися 1 рік, а записи про фактичне нарочне отримання розрахунку стягувачем також відсутні. Причини, за якими не збережені рекомендовані зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення представник відповідача не пояснив, акти знищення номенклатурних даних не надав.

14 квітня 2009 року старшим державним виконавцем Телещак Н.М. винесена Постанова № В-7/62 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листу Фрунзівського районного суду Одеської області № 2- 1 та повернення виконавчого документу до Фрунзівського районного суду Одеської області.

Статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Звернувшись в листопаді 2011 року з позовом до суду представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 заявив вимоги про визнання недійсним розрахунку розміру заборгованості по аліментам з 34.04.3003 р. по 17.03.2006 р., визначений державним виконавцем станом на 31.12.2008 р. по виконавчому листу № 2-1/04, визначення розміру заборгованості по аліментам за період з 23.04.2003 р. по 17.03.2006 р. по виконавчому листу № 2-1/2004 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку та просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по аліментам, присудженим в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати (доходу) по виконавчому листу № 2-1/04 за період з 23.04.2003 р. до постановлення рішення по справі в розмірі, визначеному у відповідності до ст. 195 СК України.

Згідно із ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Отже, враховуючи наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості по аліментам, обчисленим державним виконавцем за виконавчим листом № 2-1/04, виданим Фрунзівським районним судом Одеської області 25 червня 2005 року, обчислення розміру заборгованості повинно бути проведено судом.

Позивач посилається на те, що державний виконавець визначив розмір заборгованості по цим аліментам виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості, а не із фактичного доходу платника, як того вимагає закон.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Виконавчий лист з примусового виконання рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 09.10.2004 р. по справі № 2-1/2004 ОСОБА_2 одержала 25 червня 2005 року.

За цим виконавчим листом по примусовому стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягали аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4) в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 23 квітня 2003 року.

У зв'язку із зміною рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області по справі № 2-209/2005 року порядку стягнення аліментів з ОСОБА_6 шляхом стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, стягнення аліментів у частці від заробітку/доходів ОСОБА_6 проводилося до 17 березня 2006 року, тобто до дати набрання законної сили рішенням суду по справі № 2-209/2005.

Відповідно матеріалам виконавчого провадження № В-7/1333 встановлено, що 17 грудня 2008 року представник стягувача аліментів ОСОБА_7 подав до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Перший Київський ВДВС ОМУЮ) заяву, якою просив прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 2-209/05, виданий Фрунзівським районним судом Одеської області 24 травня 2006 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 700 грн. на утримання дитини.

24 грудня 2008 року старшим виконавцем Першого Київського ВДВС ОМУЮ Телещак Н.М. відкрите виконавче провадження та 20 січня 2009 року затверджено розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до виконавчого листа № 2-1/04, виданого Фрунзівським районним судом Одеської області 25 червня 2005 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, починаючи з 23.04.2003 року. У зв'язку із відсутністю даних про доходи боржника та його заробіток на території України, розрахунок заборгованості починаючи з 23.04.2003 року по 17.03.2006 року складений на підставі даних Головного управління статистики в Одеській області про середньомісячну заробітну плату одного робітника по м. Одесі.

Правила визначення розміру заборгованості по аліментах встановлені Законом України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час здійснення розрахунку, ст. 93 Кодексу про шлюб та сім'ю України - до 01.01.2004 р. та з 01.01.2004 року - ст. 195 Сімейного кодексу України. Зокрема, відповідно до частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Ці положення узгоджуються і з нормами вказаних кодексів.

Отже, суд погоджується з позивачем, що при нарахуванні аліментів в період з 23.04.2003 р. по 17.03.2006 р. в розмірі ? частки від усіх видів заробітку/доходу платника, державний виконавець Першого Київського ВДВС ОМУЮ безпідставно застосовував показник середньомісячної заробітної плати одного робітника по м. Одесі навіть при нарахуванні аліментів у періоди, коли платник аліментів працював та одержував заробітну плату.

Представник Першого Київського ВДВС ОМУЮ пояснив, що довідки про заробіток ОСОБА_6. не взяті державним виконавцем до уваги при здійснені розрахунку заборгованості у зв'язку із тим, що вони були оформлені без додержання встановлених правил та не містили необхідних реквізитів.

В матеріалах виконавчого провадження наявні довідки про періоди роботи та розмір заробітної плати ОСОБА_3 за вих. № 295 та № 296 від 31.05.2005 р., видані Одеською морською агенцією Інтерброкер за підписом начальника крюінгового відділу, скріпленого печаткою.

Державний виконавець визнав їх оформленими неналежним чином, але інформацію про періоди зайнятості та розмір заробітною плати боржника у період розрахунку заборгованості не перевірив та визначив заборгованість виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Згідно із положеннями статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 07.10.2008 року, чинній на час проведення розрахунку заборгованості, державний виконавець був зобов'язаний вживати заходів щодо своєчасного і повного примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, для чого йому надане право при здійсненні виконавчого провадження одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; звертатися до органу, який видав виконавчий документ, за роз'ясненням рішення, порушувати клопотання про встановлення чи зміни порядку і способу виконання, відстрочку та розстрочку виконання рішення; викликати громадян та посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а у разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і службових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб відомості та пояснення по фактах невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи інших порушень вимог законодавства про виконавче провадження; повідомляти з метою профілактичного впливу органи державної влади, громадські об'єднання, трудові колективи і громадськість за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; здійснювати інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Отже державний виконавець, скориставшись наданими йому правами та обов'язками на власний розсуд, встановив заборгованість ОСОБА_6. по аліментам в період з 23.04.2003 р. по 17.03.2006 р. в загальному розмірі 6 628, 85 грн.

Боржник ОСОБА_6. цей розрахунок не оскаржував, та встановлену державним виконавцем аліментну заборгованість погасив, провівши відповідні сплати на користь позивача.

Представник позивача, не погодившись із розміром заборгованості, розрахованим державним виконавцем в січні 2009 року, просить суд визначити розмір заборгованості по аліментам за період з 23.04.2003 р. по 17.03.2006 р. по виконавчому листу № 2-1/2004 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку.

З метою встановлення розміру заробітку відповідача ОСОБА_3, представник позивача просив суд забезпечити докази, шляхом витребування інформації про можливу зайнятість та можливі заробітки ОСОБА_3 майже із всіх крюінгових компаній міста, перелік яких склав із 58 найменувань.

Суд відмовляє у витребуванні доказів, оскільки даних про те, в який період і в яких конкретно компаніях працював відповідач матеріали справи не містять.

Разом з тим витребувано інформацію з агенції, щодо якої були відомості про працевлаштованість в ній відповідача - Одеської морської агенції Інтерброкер.

При відмові у витребувані інформації з інших 57 агенцій, суд враховував, що представником позивача не наведено, у зв'язку із чим він вважає довідки за вих. № 295 та № 296 від 31.05.2005 р., які видані Одеською морською агенцією Інтерброкер такими, що не можуть бути прийняті, як докази про періоди роботи та розмір заробітної плати ОСОБА_3, в той час як факт працевлаштованості ОСОБА_3 у спірний період та рівень його заробітку встановлені на підставі цих же довідок рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 05.10.2005 р., ухваленому по цивільній справі № 2-109/2005 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. Це рішення набрало законної сили, а за положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Листом № 011 від 04.02.2014 р., направленим на адресу суду Одеською морською агенцією Інтерброкер на виконання ухвали суду від 19.12.2013 р. повідомлено, що ОСОБА_3 працював на судах іноземних судновласників при посередництві ТОВ "ОМА Інтерброкер" у 2008 році. Відомості про доход та інше в агенції відсутні.

Отже, суд бере до уваги ті докази, які наявні в матеріалах справи та ніким не спростовані, які були досліджені та враховані Фрунзівським районним судом Одеської області при розгляді цивільної справи № 2-109/2005, що також підтверджує вагомість цих доказів - довідок за вих. № 295 та № 296 від 31.05.2005 р., які видані Одеською морською агенцією Інтерброкер.

Зазначеними довідками підтверджено, що в період з 09.12. 2002 р. по 05.04.2005 р. ОСОБА_3 працював на посаді старшого помічника капітану на судах іноземних судновласників. Відповідач перебував у рейсі з 09.12.2002 р. по 17.04.2003 р., з 30.07.2003 р. по 28.11.2003 р., з 30.04.2004 р. по 08.09.2004 р., з 12.11.2004 р. по 05.04.2005 р. Щомісячна заробітна плата за останній період складала: ставка - 1096 доларів США, відпускні - 272 доларів США, додаткові роботи - 432 доларів США.

При розрахунку заборгованості за спірний період судом встановлено, що загальний розмір грошових коштів, який підлягав оплаті ОСОБА_3 з 23.04.2003 р. по 17.03.2006 р. по виконавчому листу № 2-1/2004 про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку дорівнював 28164,96 грн. та складався з ? розміру ставки в період з 30.07.2003 по 08.09.2004 р. - 1096 доларів США за 13 місяців 8 днів (по курсу НБУ на цей період - 5,31 грн. за 1 долар США) - 19289,69 грн.: 5819,76 грн. * 13 міс. = 75656,88 грн.+8 днів=75656,88 грн.+1501,87 грн=77158,75 грн.; розміру ставки в період з 12.11.2004 по 05.04.2005 р. - 1096 доларів США (по курсу НБУ на цей період - 5,27 грн. за 1 долар США) - 5819,76*4 міс.=23279,04 грн.+24 дні (4505,62 грн.) = 27784,66 - ? 6946,16 грн.; відпускних в період з 23.04.2003 р. по 30.07.2003 р. - 272 долари США (по курсу НБУ на цей період - 5,33 грн. за 1 долар США) в гривні - 1449,76 *3 міс.= 4349, 28 грн.+ 7 днів (327,37 грн.) = 4676,65 грн. - ? = 1169,16 грн.; відпускних в період з 08.09.2004 р. по 12.11.2004 р. - 272 долари США (по курсу НБУ на цей період - 5,30 грн. за 1 долар США) в гривні - 1449,76 *2 міс. = 2899, 52 грн. + 4 дні (140,30 грн.) = 3039,82 грн. - ? = 759,95 грн.

В розрахунок не включена оплата за додаткові роботи, оскільки суд не має інформації про періодичність проведення цих робіт у розрахунковий період.

Враховуючи добровільно сплачену боржником суму заборгованості по аліментам в розмірі 6 628, 85 грн., залишок недоплаченої суми складає 21536,11 грн.

Вимоги апеляційної скарги щодо збільшення визначеного судом розміру заборгованості по аліментам відповідача до 45000 грн. є не обґрунтованими, оскільки такі вимоги в позові не заявлялись, та не доведенні належними та допустимими доказами.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним розрахунку розміру заборгованості по аліментам, визначення розміру заборгованості по аліментам, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2014 року - скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання недійсним розрахунку розміру заборгованості по аліментам, визначення розміру заборгованості по аліментам - задовольнити.

Визнати не дійсним розрахунок розміру заборгованості по аліментам, визначений державним виконавцем першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції станом на 31 грудня 2008 року по виконавчому листу №2-1/04 про стягнення аліментів у розмірі ? частини від заробітку (доходу) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити залишок заборгованості ОСОБА_3 по аліментам за період з 23 квітня 2003 року по 17 березня 2006 року по виконавчому листу №2-1/2004 в розмірі 21536 (двадцять одна тисяча п'ятсот тридцять шість) гривень 11 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Одеси, громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді К.П.Мартинова

О.В.Оверіна