Провадження № 2/522/3636/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 20 серпня 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 62733,36 доларів США, що станом на 24.06.2014 складає 745899,62 грн. та судових витрат у розмірі 3654 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № OD40A8 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 14 914,04 доларів США, строком користування з 26.06.2008 по 25.06.2013 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 16,92 % річних за весь час фактичного користування кредитом. Наданий ОСОБА_1 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2, про що 26.06.2008 року між Позивачем, ОСОБА_2 укладено Договір поруки. Позичальником ОСОБА_1 у встановлені кредитним договором строки повернення наданого йому кредиту (основної суми) та строки сплати відсотків за користування кредитом не дотримуються, про що він повідомлявся в тому числі й шляхом направлення вимоги про виконання умов договору рекомендованою кореспонденцією. У зв'язку з невиконанням зобов'язань по кредитному договору, у відповідача ОСОБА_1 перед Позивачем, станом на 24.06.2014 року, утворилася заборгованість за кредитним договором, загальний розмір якої становить 62733,36 доларів США.

В судове засідання 21.04.2015 року з'явився представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Акрабова О.М. (діє на підставі довіреності від 25.06.2014 року) яка просила позов задовольнити у повному обсязі. При цьому вона підтвердила факт продажу 10.07.2013р. банком автомобіля відповідача потому 3-х років з часу коли вони у нього його відібрали для реалізації.

В судове засідання з'явилися відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та їх представник ОСОБА_5, діюча за ордером, які заперечували проти задоволення позову, також надали суду заяву, в якої просили у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити у зв'язку зі спливом строків позовної давності. При цьому вони пояснили суду що не сплачували кредит, так як в січні 2010р. представники банку прямо на вулиці коли він віджав на своєму автомобілі з дому. перегородили йому дорогу , та забрали у нього вказаний автомобіль разом з документами та ключами за борг за цим кредитним договором, і при цьому вони не дали йому ніякого документу про відібрання автомобіля в рахунок погашення боргу, але пояснили йому що сума виручена за реалізацію автомобіля повністю покриє його заборгованість і він вже не буде винен банку. всі ці роки до відповідачів жодного разу ніхто з банку не подзвонив щодо наявності заборгованості і тому він не сплачував за цим договором, так як вважав, що він повністю за нього розрахувався передав банку автомобіль. І тільки в літку 2014р. до обох відповідачів надійшла поштовою претензія від банку та копія позову, з яких вони дізналися про заборгованість за цим договором. Крім того ОСОБА_1 пояснив суду, що його ніяк не повідомляли про реалізацію автомобіля, і тільки після спливу 3-х років банк раптово надіслав на його мобільний телефон смс повідомлення про вартість автомобіля. Чому банк не продавав його автомобіль три роки йому незрозуміло., так як він вважав що в 2010р. вартість автомобіля була б значно більша і якою можно було б покрити всю заборгованість.

Представник відповідачів просила суд врахувати також те, що якби відповідачі знали про цей борг, то вони б не допустили такої прострочки. Відповідачі зараз не мають роботи, у кожного є дружини та неповнолітні діти, і сума пені є дуже завищеною і з якою вони не згодні. При цьому вважає що позивач пропустив строк звернення до суду.

Суд, заслухавши пояснення та думки представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний у задоволенні даному позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 був укладений Кредитно-заставний договір № OD40A8 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти (кредит) в іноземній валюті у сумі 14 914,04 доларів США, строком користування з 26.06.2008 по 25.06.2013 року, зі сплатою процентної ставки у розмірі 16,92% річних за весь час фактичного користування кредитом.(а.с.10-14).

Наданий ОСОБА_1 кредит забезпечений порукою ОСОБА_2, про що 26.06.2008 року між Позивачем, ОСОБА_2 укладено Договір поруки. (а.с.16-).

Позивач умови Кредитного договору виконав та надав відповідачу ОСОБА_1 кошти, які зазначені в Кредитному договорі, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції на видачу готівки № 002 від 26.08.2008 року, на суму 14472,59 долларів США, еквівалент у гривнях 70187,72 гривень. У зазначеній квитанції отримувачем коштів зазначений ОСОБА_1., який підписав зазначену квитанцію (а.с.15). Сторони також підтвердили цей факт отримання грошей. ОСОБА_1 пояснив суду, що отримав кредит на придбання автомобіля марки BMW 3 1998 року випуску, кузов НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1,.

В забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, між ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного боку та ОСОБА_2 (надалі Відповідач-2, Поручитель) з іншого боку, 26.06.2008 року було укладено Договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 виступив поручителем та поручився відповідати за виконання ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору. Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач ОСОБА_2 був ознайомлений та згодний, про що свідчить її підпис на договорі поруки (а.с.16).

Згідно п. 7.1 Кредитно-заставного договору наданий Відповідачу-1 кредит забезпечується заставою автомобіля марки BMW 3 1998 року випуску, кузов НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1, яка ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Надану суму кредиту Відповідач-1 повинен був повернути у встановлені п.16.1.5 Кредитного договору яким встановлено, що Позичальник з обов'язаний сплачувати платежі за цим Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором щодо погашення суми Кредиту, процентів за користування ним, комісій Банку, сукупних послуг, які надаються Позичальнику у зв'язку з укладанням цього Договору, а також інших фінансових зобов'язань Позичальника, які виникають у зв'язку з укладанням цього Договору.

На підставі невиконання Відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором, Позивачем рекомендованою кореспонденцією було направлено Відповідачу - повідомлення за № 30.1.0.0/2-889 від 26.06.2014року, щодо наявної простроченої суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі 62988,04 доларів США. (а.с.6-7).

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Кредитним договором у Відповідача-1 перед Позивачем, станом на 24.06.2014 року виникла прострочена заборгованість за Кредитним договором, загальна сума якої становить становить 62988,04 доларів США, які складаються з:

- заборгованість за кредитом - 9933,37 доларів США.;

- заборгованость за відсотками - 10783,90 доларів США;

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 39070,92 доларів США

Розрахунок заборгованості міститься в позові (а.с.3-4).

Крім того, судом встановлено з пояснень сторін , що предмет застави яким є автомобіль, був добросовісно передано в січні 2010 банку для поточної реалізації його з торгів, але реалізовано було його лише в липні 2013 року за 8 132 долл США., що підтверджується наданими позивачем копіями меморіального ордеру від 10.07.2013р., та які було зараховані на рахунок відповідача за цим кредитно-заставним договором.

Таким чином звернення стягнення на автомобіль проведено позивачем в позасудовому порядку .

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № OD40A8 укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 останній платіж ОСОБА_1 був зроблений 12.02.2009 року (а.с. 3)., що також підтверджується поясненнями відповідача ОСОБА_1

Пунктом 4.4. договору передбачено здійснення погашення заборгованості шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до ст.16.6 Договору, до складу яких входять платежі за винагороду, процентами та кредитом.

Згідно п. 5.2.2 договору Позичальник зобов'язується здійснювати повернення Кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим Договором у передбачені Договором строки.

Згідно п.16.1.9 Кредитно-заставного договору повернення Кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш, як 461,38. США з 10 по 15 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення Кредиту.

Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручитель, тобто ОСОБА_2 поручається перед Кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Згідно з пунктом 16 Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором № OD40A8 від 26.06.2008 року, за яким останній до 25.06.2013 року повернути кредит у розмірі 14914,07 дол. США, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором, у період сплати з 10 по 15 число кожного місяця.

Згідно з пунктом 2. Договору поруки відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Кредитним договором.

Згідно з пунктом 3. Договору поруки Поручитель ознайомлений з усіма умовами Кредитного договору.

Згідно з пунктом 4. Договору поруки Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Згідно з пунктом 5. Договору поруки у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Кредитор повідомляє про це Поручителя, шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які Поручитель зобов'язаний сплатити заборгованість.

Згідно з пунктом 6. Договору поруки Поручитель зобов'язаний сплатити зазначену у вимозі Кредитора суму за вказаними у претензії реквізитами не пізніше 5 днів з моменту її отримання.

Згідно з пунктом 9. Договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за цим договором, винна сторона відшкодовує всі понесені в зв'язку з цим збитки.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно п.12 договору поруки порука припиняється за цим договором після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 встановлені Кредитним договором терміни повернення наданого йому кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за його користування не дотримувалися, останній платіж на погашення цього кредитного договору ним був здійснений 12.02.2009р.(а.с.3), тобто момент прострочення платежу і порушення умов договору виникло після 15 березня 2009р.

Враховуючи що, порушення умов повернення кредиту відбулося в березні 2009р, з якого і слід відраховувати момент порушення умов договору, та виникнення права банку на пред'явлення претензії, а банк звернувся до суду з позовом лише 20.08.2014р., таким чином пройшло понад 5 років,

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно правового висновку Верховного Суду України по справі у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.09.2014р.:

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Враховуючи наведено суд вважає що вимога позивача до поручителя ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, так як договір поруки є припиненим.

Згідно зі ст. 253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок.

Згідно зі ч. п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, пов'язаних зі стягненням неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України початок перебігу строку давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Також, згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином суд приходить до висновку щодо відповідча ОСОБА_1, що право звернення до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, про стягнення всієї суми заборгованості за кредитно-заставним договором виникло у позивача 16 березня 2009 року, тобто саме з цього часу відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України почався перебіг строку позовної давності за його вимогами, проте до суду з цим позовом банк звернувся 20 серпня 2014 року, тобто з пропущенням строку позовної давності, на застосуванні якої наполягав представник відповідачів, що в силу вимог ч. 4 ст. 267 ЦПК України є підставою для відмови в задоволенні позову.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 слід відмовити у зв'язку з пропуском позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 61, 88, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 10, 15, 16, 253, 256, 257, 258, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 559 ч.4, 626, 612, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні Позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Л.В. Домусчі

21.04.2015