Справа № 520/5796/14-ц
Провадження № 2/520/1408/15
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Коваленко О.Б.
за участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1, Відкритого акціонерко товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -
Позивач ПАТ СК «Теком» мотивував свої вимоги тим, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування за пошкоджених застрахований транспортний засіб, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування " отримали право регресу до особи, яка є відповідальною за завдання збитку.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
10.06.2013 року між ПАТ СК «Теком» та страхувальником ТОВ «Медична компанія «Теком» оформлено договір добровільного страхування транспортного засобу №171-13 Д/Т/АТ. Відповідно до договору страхування об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язанні з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом, марки «Ford Transit", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.
Страховим випадком за Договором страхування вважаються події, які виникають внаслідок настання страхових ризиків, яким серед інших є дорожньо-транспортна пригода.
13.08.2013 року трапилась дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого транспортного засобу марки «Ford Transit", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом марки «Subaru Forester», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 22.08.2013 року встановлено вину ОСОБА_1 у скоєні ДТП та правопорушення, передбаченого ст.124 КУппАП.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобілю марки «Subaru Forester», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована у НАСК «Оранта», згідно страхового полісу № АВ/8441160.
Приписамист. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.
Згідно зі ст. 1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.
Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України.
За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Приписами ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно ст. 27 Закону України „ Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Також, положеннями ст. 993 цього Кодексу встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до приписів ст. 3 Закону України № 1961, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Стаття 5 цього Закону України № 1961 вказує, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Під страховим випадком розуміється подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (ст. 6 Закону України № 1961).
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 3, 5, 6, 22, 37, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової від повільності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1191, 1194, 1187 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 212, 213, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1, Відкритого акціонерко товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 3325,77 гривень.
Стягнути з Відкритого акціонерко товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» суму судового збору у розмірі 121,80 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» суму судового збору у розмірі 121,80 гривень.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Коваленко О. Б.