Справа № 201/425/15-ц (2/201/1104/2015)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання іпотеки припиненою, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника своїх інтересів за довіреністю 15 січня 2015 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ "ОТП Банк" про визнання іпотеки припиненою, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування збитків, в обґрунтування якого посилалась на те, що в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором № ML-305/064/2008 від 08 лютого 2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" (найменування якого було змінено на ПАТ "ОТП Банк") та ОСОБА_1, між цими ж сторонами 08 лютого 2008 року був укладений договір іпотеки № PML-305/064/2008 та договір про зміни №И 1 від 08 червня 2012 року. Предметом іпотеки за зазначеними договорами є земельна ділянка, загальною площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 На виконання п.п. 2.1.1, 2.1.2 додаткового договору від 26 червня 2014 року до кредитного договору № ML-305/064/2008 від 08 лютого 2008 року, яким визначено, що сторони домовились, що позичальник зобов'язується погасити боргові зобов'язання в розмірі 160000,00 доларів США, а банк керуючись ст. 605 ЦК України здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 26 317,93 доларів США і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов'язання перед банком в повному обсязі - ОСОБА_1 сплатила відповідачу 160 000,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день сплати становило 1903165,12 грн. Проте, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань за зазначеними кредитним договором та додатковим договором, оскільки неодноразові заяви позивача про зняття заборони на відчуження земельної ділянки, яка складає предмет іпотеки, були проігноровані банком, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки № PML-305/064/2008 від 08 лютого 2008 року, реєстровий № 335, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ "ОТП Банк"; зобов'язати відповідача виключити з реєстрів іпотек та заборон відчуження нерухомого майна запис про іпотеку та заборону відчуження земельної ділянки загальною площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:246:0082), що належить ОСОБА_1; стягнути з відповідача на користь позивача збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 471 000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 2-4).

У судовому засіданні позивача та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції суду з викликом ПАТ "ОТП Банк" у судове засідання, призначене на 12 березня 2015 року, яку адресат отримав 09 лютого 2015 року, тобто більше, ніж за один місяць до судового засідання (а. с. 39).

Приймаючи до уваги, що сторона позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача за правилами постановлення заочного рішення.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором № ML-305/064/2008 від 08 лютого 2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" (найменування якого було змінено на ПАТ "ОТП Банк") та ОСОБА_1, між цими ж сторонами 08 лютого 2008 року був укладений договір іпотеки № PML-305/064/2008 та договір про зміни №И 1 від 08 червня 2012 року. Предметом іпотеки за зазначеними договорами є земельна ділянка, загальною площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 Викладені обставини, підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 8-14, 15-18).

Судом також встановлено, що 26 червня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір № 6 до кредитного договору № ML-305/064/2008 від 08 лютого 2008 року, відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 якого сторони домовились, що позичальник зобов'язується погасити боргові зобов'язання в розмірі 160000,00 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день сплати становило 1 903 165,12 грн., а банк керуючись ст. 605 ЦК України здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 26 317,93 доларів США і позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов'язання перед банком в повному обсязі (а. с. 20-21).

Згідно з квитанцією № 302Т0016В3 від 26 червня 2014 року ОСОБА_1 здійснила погашення кредитної заборгованості перед ПАТ "ОТП Банк" у сумі 160 000,00 доларів США, що є еквівалентом 1 903 165,12 грн. (а. с. 22).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договорів.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору).

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, враховуючи виконання позивачем у повному обсязі зобов'язань за укладеними між сторонами договорами, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача в частині визнання припиненою іпотеки та зобов'язання відповідача виключити майно, що становить предмет іпотеки, з відповідних реєстрів обтяжень.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 471 000,00 грн. суд вважає за необхідне відмовити як у безпідставних та необґрунтованих.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. (пропорційно задоволеним вимогам).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 391, 593, 609 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки № PML-305/064/2008 від 08 лютого 2008 року, реєстровий № 335, укладеного між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством "ОТП Банк".

Зобов'язати публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) виключити з реєстрів іпотек та заборон відчуження нерухомого майна запис про іпотеку та заборону відчуження земельної ділянки загальною площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:246:0082), що належить ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1).

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой