Дата документу 08.07.2015 Справа № 554/25/14-ц
Справа № 554/25/14-ц
554/91/15-ц Провадження № 2/554/32/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, в складі суду:

головуючої судді Блажко І.О.

при секретарі - Гребенюк С.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у січні 2014 року звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння. В якому прохала: визнати за нею ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_5, яке 03 квітня 2009 року продане ОСОБА_3 В обґрунтування позову зазначила, що вона - ОСОБА_1, 16 листопада 1983 року одружилася з її покійним чоловіком ОСОБА_6 і стала проживати разом з ним в житловому будинку, розташованому за адресою - АДРЕСА_2, що на праві приватної власності належав його бабусі ОСОБА_7, а після її смерті матері її чоловіка ОСОБА_5. З 1985 по 2004 рік вона ОСОБА_1 була прописана як член сім'ї власника будинку в вказаному домоволодінні, де проживає. Попередній власник домоволодіння ОСОБА_5 в 1986 році переїхала проживати в нову квартиру за іншою адресою. За період постійного проживання в домоволодінні з 1983 року по 2013 рік виключно нею ОСОБА_1 за власні кошти і власноручно практично кожен рік проводились поточні ремонти даного житлового будинку, а також періодично і більш капітальні ремонти. Все це робилося з відома і згоди власників будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вважає, що завдяки тому, що вона вкладала значні кошти у ремонт будинку вона значно збільшила його вартість. 03 квітня 2009 року ОСОБА_3 придбала частину будинку за загальну суму 43 000 грн. за договором купівлі-продажу по довіреності виданій власником даного житла ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_9 Вважає, що вартість частини домоволодіння збільшена за її рахунок становить не менше ? загальної вартості частини домоволодіння, тому і звертається до суду з даним позовом.

06 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В якому прохала: визнати за нею ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_3 за набувальною давністю. В обгрунтування позову зазначила, що 16 листопада 1983 року вона - ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з нині покійним ОСОБА_6 і стала проживати разом з ним однією сімєю у

квартирі АДРЕСА_4, що на праві приватної власності

належав бабусі покійного чоловіка - ОСОБА_7 В 1985 році вона з дозволу власниці будинку була зареєстрована у спірній квартирі, як член сімї та до цього часу продовжує проживати та вести господарство. У 1986 році, після смерті ОСОБА_7, власником квартири у порядку спадкуваннястала матір чоловіка - ОСОБА_5 та зареєструвала право власності 02 березня 2009 року. З дозволу ОСОБА_1

Г.К., за власні кошти вона сплачує комунальні послуги, добросовісно та безперертшо

володію та відкрито користуюсь даним нерухомим майном та доглядає за квартирою, утримує, за власні кошти майже щорічно робить поточний ремонт та періодично капітальний ремонт. 03 квітня 2009 року ОСОБА_9, котра діяла по довіреності від імені ОСОБА_5 продала 1/4 частину домоволодіння по вул.Кагамлика, 18 в м.Полтаві. Таким чином, вона ОСОБА_1, фактично проживає у спірному домоволодінні з 25 серпня 1983 року за згодою колишніх власників: бабусі її покійного чоловіка, покійної ОСОБА_7 до її смерті у 1986 році, далі за згодою матері її покійного чоловіка ОСОБА_5, та проживаює до цього часу. Жодних претензій до неї ніхто не висував, жодного рішення органу державної влади про неправомірність мого проживання у спірному будинку до сьогоднішнього дня не існує. За час проживання у спірному обєкті нерухомості вона здійснювала його поточні та капітальні ремонти та обслуговування, що підтверджується висновком експерта ОСОБА_10 Зважаючи на рік введення будинку в експлуатацію, за відсутності вказаних робіт, обєкт нерухомості взагалі міг би бути зруйнований, тому вона і звертається до суду з даним позовом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником квартири №1 житлового будинку літ.Б-1 за адресою м.Полтава, вул.Кагамлика, 18 (квартира №5 домоволодіння) є ОСОБА_3, згідно копії : договору купівлі-продажу від 03 квітня 2009 року, посвідченим ПН Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_11 03 квітня 2009 року та зареєстрованим в реєстрі за №891; витягу з державного реєстру правочинів №7159167 виданий 03 квітня 2009 року; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22388479 від 06 квітня 2009 року; технічного паспорту, виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 17 лютого 2009 року (т.1 а.с.15, 95-100, т.3).

Як слідує із п.1.1 договору купівлі-продажу, 03 квітня 2009 року ОСОБА_5 через представника передала у власність ОСОБА_3, а ОСОБА_3 прийняла у власність ? частину нерухомого майна, яке за правовстановлюючими документом значиться як домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Кагамлика,18 та розташоване на земельній ділянці, яка у власність або оренду не передавалася.

Відповідно п.1.2 договору купівлі-продажу, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 10 березня 2009 року за №22112489 на земельній ділянці, розташовані : А-1 житловий будинок, загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м, Б-1 житловий будинок, загальною площею 104,6 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м, В-1 житловий будинок, загальною площею 61,1 кв.м, жтиловою площею 44,1 кв.м, У вбиральня, г погріб, Д сарай, д сарай, О вбиральня, Н сарай, Н1 сарай, Ж! погріб, З вбиральня, К вбиральня, Л вбиральня, №1 огорожа, №3 ворота огорожі, №2 трубопровід.

Згідно п.1.3 договору купівлі-продажу, відчужувана частина домоволодіння належить продавцю, ОСОБА_5, на праві особистої приватної власності згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави 29 вересня 2008 року, зареєстрованого в ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 02 березня 2009 року.

Згідно п.2.2 договору купівлі-продажу, загальна вартість відчужуваної частини домоволодіння з гідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 10 березня 2009 року за №22112489 становить 42 976 грн. 75 коп.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27 жовтня 2006 року, що підтверджується копією паспорту серії КН 326620 на ім'я ОСОБА_3; відомостей ОСОБА_12, УДМС України в Полтавській області від 25 січня 2006 року (т.1 а.с.63, т.3 а.с.61)

За адресою - АДРЕСА_5 з 15 червня 1985 року по 28 квітня 2004 рік була зареєстрована ОСОБА_1, що підтверджується копією : паспорту серії КО №089727 на ім'я ОСОБА_1; архівної виписки виконавчого комітету Полтавської міської ради №023-17/343 від 08 січня 2003 року; витягу із домової книги (т.1 а.с.5-8).

ОСОБА_1 з 04 червня 2004 року зареєстрована за адресою - АДРЕСА_6, що підтверджується копією паспорту серії КО №089727 на ім'я ОСОБА_1 (т.1 а.с.5).

Як слідує із архівної виписки виконавчого комітету Полтавської міської ради №023-17/343 від 08 січня 2003 року : рішенням від 14 травня 1985 року за №255 «Про прописку громадян на житлову площу», розглянувши заяви громадян про прописку на житлову площу, - виконком Октябрської районної Ради народних депутатів вирішив : дозволити райвідділу внутрішніх справ прописати ОСОБА_13 з сином до чоловіка в домоволодіння його бабусі ОСОБА_7 АДРЕСА_7.

ОСОБА_7 померла 26 червня 1986 року, згідно копії довідки №990 від 04 грудня 2002 року Полтавського міського ВРАГС (т.2 а.с.9).

ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_14 з 16 листопада 1983 року по 19 грудня 1994 року, що підтверджується копією : свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КЕ №431443, зареєстрованим та виданим міським Палацем Шлюбів 16 листопада 1983 року; свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №279894 виданим міським відділом ЗАГС м. Полтава 20 грудня 1994 року (т.1 а.с.5, 14).

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний індивідуальний житловий будинок №18 по вулиці Кагамлика у м.Полтава, виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 17 лютого 2009 року, квартира №1 знаходиться у житловому будинку літ.Б-1 та значиться під номером «1». Житловий будинок літ.Б-1 одноповерховий, складається із двох квартир. До приміщення квартири №1 житлового будинку літ.Б-1 відносяться : сіни площею 1,7 кв.м; кладова площею 1,0 кв.м; кухня площею 6,3 кв.м; кімната площею 9,9 кв.м; кімната плошею 20,5 кв.м (т.1 а.с.95-100).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, позивач користується нерухомим майном, яке є предметом спору з 1983 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_14 та була з 15 червня 1985 року зареєстрована за спірною адресою, як член сім»ї ОСОБА_14 та має інше житло і з 2004 року зареєстрована за іншою адресою.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні первісного позову, оскільки позивачем не надано доказів, що вона проживала однією родинною з власниками домоволодіння - ОСОБА_7, ОСОБА_5 та проводила ремонті та інші роботи з дозволу власників.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.344 ЦК України (редакція 2004 року) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.11 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння).

Відповідно до п.8. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (редакція 2004 року), правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом.

Позивач користується нерухомим майном, яке є предметом спору з 1983 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_14

Таким чином, з огляду на зазначені вимоги Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність не поширюються на вказані правовідносини, так як володіння позивачем майном розпочалося більш як за три роки до набрання чинності ЦК України, який набув такої з 01 січня 2004 року.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні позовів, за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити повністю.

Судові витрати віднести на користь держави.

Складання повного тексту рішення відкладено на 5 (п»ять) робочих днів 14 липня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів зо дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його отримання, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.О.Блажко