Справа № 308/6055/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.

при секретарі Шиомон М.В.

з участю представника Приватного Закарпатського обласного Акціонерного Товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» та ДП Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного Закарпатського обласного Акціонерного Товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», Дочірнього Підприємства «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що до 13.04.2013 року вона працювала на посаді головного бухгалтера Ужгородського ДП ТОК «Світанок», так як наказом №12/02-01 по «Закарпаттуристу» від 13.04.2013 року її звільнено з посади із підстав передбачених п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штату працівників.

В порушення вимог Закону України «Про оплату праці», ст. 116 КЗпП України з нею при звільненні не проведено повного розрахунку всіх сум, що належать їй від підприємства і такий було здійснено лише 09 липня 2013 року, і тільки по виплаті заробітної плати.

Звільненню передувало зупинення діяльності ДП «Світанок», яке мало місце 29 січня 2013 року і нею було подано позов про стягнення з ПрАТ «Закарпаттурист» середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з 13.04 по 31.07.2013 року в сумі 8030 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2013 року позов задоволено частково і стягнуто з відповідача на її користь 8030 грн. середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні, 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати, а в решті позову відмовлено. Зазначене рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог скасоване рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.02.2014 року та ухвалене нове рішення.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 року рішення Апеляційного суду Закарпатської області скасовано та залишено без змін рішення суду першої інстанції.

На даний час позивачу виданий виконавчий лист та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак, до цього часу сума не стягнута з відповідача та не проведено повного розрахунку. Зазначає, що згідно з доданими нею розрахунками заборгованість відповідача за період з 01.08.2013 року по 30.04.2015 року становить 48950 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 неодноразово збільшували суму позову і просили стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку починаючи з 01.08.2013 року по 01.09.2015 року в розмірі 58080,00 грн. з підстав та мотивів викладених у позові.

До участі у справі судом першої інстанції залучено в якості відповідача ОСОБА_4 Підприємство «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного Акціонерного Товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що поставлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника Приватного обласного Акціонерного Товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист», ДП «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» ОСОБА_1, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що наказом №12/02-01 від 13.04.2013 року ОСОБА_2 звільнено із посади головного бухгалтера Ужгородського ДП ТОК «Світанок» з підстав передбачених п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штату працівників і при звільненні з нею не проведено повного розрахунку всіх сум, що належать їй від підприємства при звільненні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2013 року стягнуто з ДП «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» на користь ОСОБА_2 8030 грн. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати, а в решті позову відмовлено.

Дане рішення суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог скасовано рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.02.2014 року та ухвалено нове рішення.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 року рішення Апеляційного суду Закарпатської області скасовано та залишено без змін рішення суду першої інстанції

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції констатував, що після ухвалення судом рішення від 21.11.2013 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і звернення його до виконання, відносини щодо виплати присудженої суми регулюються Законом України «Про виконавче провадження» і ст. 117 КЗпП України у такому разі не застосовується, оскільки трудовим законодавством не передбачено стягнення середнього заробітку за невиконання судових рішень за трудовими спорами.

Судова колегія не погоджується з даним висновком суду і рішення суду першої інстанції постановлене всупереч ст. 117 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті.

Таким чином, передбачений ч.1 статті 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені ним строки є підставоє для відповідальності передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченою статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь перід невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Постановою МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 15.04.2015 року закінчено виконавче провадження про стягнення з ДП «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного Акціонерного Товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» на користь ОСОБА_2 8030 грн. середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні, 2000 грн. моральної шкоди, 229,40 грн. судових витрат.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що має місце невиплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з моменту постановлення судового рішення від 21.11.2013 року по день фактичного розрахунку 15.04.2015 року, що становить 32450 грн. з розрахунку середньоденної заробітної плати, яка складає 110 грн. і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за період з 01 серпня 2013 року по 21.11.2013 року підлягає закриттю з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки дана вимога була предметом розгляду суду, по якій постановлювалося судове рішення 21.11.2013 року.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково із вищезазначених підстав.

Судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України у відповідності до ст. 79 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, судова колегія, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24 вересня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 Га.Г. задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Ужгородський туристично- оздоровчий комплекс «Світанок» на користь ОСОБА_2 32450.00 (тридцять дві тисячі чотириста пятдесят) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ДП «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_6