УХВАЛА

іменем україни

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», треті особи: ОСОБА_4, садове товариство «Світанок», ОСОБА_5, про визнання висновку про вартість майна та прилюдних торгів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів 26 травня 2011 року накладено арешт на земельну ділянку, яка належить йому на праві власності. 8 січня 2013 року проведено прилюдні торги з реалізації зазначеної земельної ділянки, переможцем яких став ОСОБА_5 Посилаючись на те, що під час проведення опису зазначеного майна і накладення на нього заборони на відчуження його не було належним чином повідомлено, він не був присутній, йому не було оголошено про заборону розпоряджатися майном, відносно якого проведено опис, не вручено акт опису майна, не надіслано жодного документа про результати визначення вартості майна, його було позбавлено права надати заперечення на проведену оцінку вартості майна, а тому спірне майно продано за зниженою ціною, чим порушено ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, результати яких оформлено протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 8 січня 2013 року та актом державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 5 лютого 2013 року; свідоцтво про право власності, посвідчене 12 березня 2013 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 9 липня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги від 8 січня 2013 року з продажу нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0453 га, кадастровий номер :90:524:005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належної ОСОБА_3

Визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 8 січня 2013 року № 11-0454/12 з продажу нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0453 га, кадастровий номер :90:524:005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, який складено ТОВ «Укрспецторг Групп».

Визнано недійсним акт державного виконавця про призначення торгів від 5 лютого 2013 року, затверджений начальником ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

Визнано недійсним свідоцтво, посвідчене 12 березня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про належність ОСОБА_5 на праві власності майна, що складається із земельної ділянки площею 0,0453 га, кадастровий номер :90:524:005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, раніше належної ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 28 травня 2014 року рішення апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року скасовано, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9 липня 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що порушень при проведенні прилюдних торгів, які б вплинули на їх результат, не встановлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив з того, що діями відповідачів було порушено п. 3.2, п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), оскільки з прилюдних торгів фактично було продане описане, арештоване нерухоме майно - двоповерхова цегляна будівля, оцінка вартості якої проведена не була, відповідні документи щодо цього майна до ТОВ «Укрспецторг Групп» не передавались, а також не було повідомлено боржника про проведення торгів.

Проте повністю з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 4 червня 2009 року Святошинським районним судом у м. Києві видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

10 червня 2009 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання зазначеного виконавчого листа.

14 липня 2011 року на адресу ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві надійшла заява стягувача ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно боржника у зв'язку з несплатою аліментів, а 16 вересня 2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

29 травня 2012 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна, а саме: земельної ділянки АДРЕСА_1, копію якого направлено сторонам виконавчого провадження.

5 липня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта з метою визначення ринкової вартості арештованого майна, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, а 4 вересня 2012 року боржнику ОСОБА_3 рекомендованою кореспонденцією направлено копію експертного висновку для ознайомлення.

Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки станом на 11 липня 2012 року становить 143 280 грн, а 20 листопада 2012 року державним виконавцем Василюшко В.В. направлено заявку на реалізацію арештованого майна, що належить позивачу, а саме: земельної ділянки АДРЕСА_1, за початковою вартістю 143 280 грн.

8 січня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 За протоколом проведення прилюдних торгів від 8 січня 2013 року № 11-0454/12 з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3, переможцем торгів став ОСОБА_5, яким придбано земельну ділянку за ціною 143 500 грн.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо накладення арешту на майно, позивач оскаржив у встановленому законом порядку. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2013 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено.

За змістом п. 3.11 Тимчасового положення (в редакції, чинній на час проведення торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, при розгляді питання про дотримання при проведенні торгів положень п. 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

У порушення вимог ст. ст. 214, 316 ЦПК України апеляційний суд не навів безспірних, достовірних доказів того, чи був ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення прилюдних торгів у порядку, передбаченому Тимчасовим положенням і чи це вплинуло та яким саме чином на результат торгів.

Також у постанові Верховного Суду України, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, зазначено, що суди не з'ясували, чи боржник належним чином повідомлений про торги.

Ураховуючи, що апеляційним судом не встановлено всі фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 3 грудня 2013 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко