Номер провадження: 22-ц/785/2947/15
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н. І.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2014 року,-

встановила :

Публічне Акціонерне Товариство "УкрСиббанк" (далі позивач) звернулось до ОСОБА_2 (відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивача вказував, що станом на 24.06.2014 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 7 463,81 доларів США , що за курсом НБУ станом на 24.06.2014 року становить 88 657,16 грн., з яких: 6 828,67 доларів США (81 112,80 грн). - кредитна заборгованість; 277,13 доларів США (3 291,83 грн.) - заборгованість по процентам; 351,12 доларів США (4 170,68 грн.) - пеня за прострочення сплати кредиту; 6,89 доларів США ( 81,85 грн.) - пеня за прострочення сплати процентів. А тому просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу 7 463,81 доларів США , що за курсом НБУ станом на 24.06.2014 року становить 88 657,16 грн та судовий збір 886,57 грн.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.01.2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "УкрСиббанк " до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 88657,16 грн, в тому числі - заборгованість за кредитом - 81112,80 грн, заборгованість про відсоткам -3291,83 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 4170,68 грн, пеня за прострочення сплати відсотків -81,85 грн. Вирішено питання судових витрат. Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства " УкрСиббанк" залишити без задоволення, крім іншого скорегувавши суму заборгованості на 670 доларів США, сплачених ОСОБА_2 та не прийнятим до уваги судом першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 26 лютого 2007 року між сторонами укладено Договір про наданні споживчого кредиту №0 (а.с.4-8).

Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 14 970,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 лютого 2014 року, згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору), та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти зі користування кредитом у розмірі 11,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених Договором. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватись щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. З0 січня 2009 року між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж в розмірі 195,00 доларів США. Змінено кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 26 лютого 2016 року (а.с.9). Сторони домовились що для ідентифікації договору може використовуватись як номер договору зазначений при його укладенні, а саме №0, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме №1. 31 березня 2009 року між тими сторонами укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої перенесено строки виконання зобов'язань зі сплати прострочених процентів (а.с.10). 27 жовтня 2009 року між тими сторонами укладено Додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено розміри ануїтетних платежів за договором. Сторони домовились, що для ідентифікації договору може використовуватись як номер договору зазначеного при його укладенні, а саме №0, так і реєстраційний номер Договору в системі облік Банку, а саме №2 (а.с.11). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснює платежів для погашення кредиту та нарахованих відсотків з лютого 2011 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 25 лютого 2014 року Позичальнику направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 24 червня 2014 року, вимоги банку залишені без задоволення (а.с.24). Розділом 11 Кредитного договору передбачено право вимоги дострокового кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту . Згідно з п. 7.1. Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів з кредит, та/ або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки з кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченою платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюті заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Таким чином, станом на 24.06.2014 року заборгованість відповідача по поверненні кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 7 463,81 доларів США , що за курсом НБУ станом на 24.06.2014 року становить 88 657,16 грн. , з яких: 6 828,67 доларів США (81 112,80 грн). - кредитна заборгованість; 277,13 доларів США (3 291,83 грн.) - заборгованість по процентам; 351,12 доларів США (4 170,68 грн.) - пеня за прострочення сплати кредиту; 6,89 доларів США ( 81,85 грн.) - пеня за прострочення сплати процентів згідно розрахунку ( а.с с 12-23).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань н допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненні позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частиш позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів. Розділом 11 Кредитного договору передбачено право вимоги дострокового кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту . Згідно з п. 7.1. Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів з кредит, та/ або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки з кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченою платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюті заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Таким чином, врахувавши вищевикладені обставини, норми права, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому з нього слід стягнути на корись позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 88657,16 грн.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта що договори, які передбачають отримання позичальником суми кредиту в іноземні валюті є такими, що суперечать закону навіть в тому разі якщо в них визначений еквівалент в національній валюті, та те що правочин юридичної особи, учинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсний, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши в установленому законом порядку (ст. 19,47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу ІІ Закону України від 15 лютого 2011 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті.

Крім того необхідно зазначити, що апелянт позовних вимог про визнання правочину недійсним, в межах даної справи не заявляв.

Посилання апелянта, як на підставу для скасування рішення, що умови кредитного договору є несправедливими, є необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 3, ч.1 ст. 3 ЦК України для цивільно-правових відносин застосовується принцип свободи договору. Враховуючи той факт, що підписання оспорюваного кредитного договору апелянт висловив свою цілковиту згоду з його положеннями та прийняв на себе зобов'язання щодо відповідальності за порушення його умов, на відповідача у повному обсязі покладені цивільно-правові наслідки невиконання умов цього договору.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів про не вірність розрахунку наданого позивачем.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303,307,315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.В.Оверіна

К.П.Мартинова