Справа № 676/1042/15-ц
Номер провадження 2/676/793/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року

Кам"янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Шевцової Л. М.

при секретарі - Білоус Л.В.

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам 'янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання третейської угоди недійсною, -

В С Т А Н О В И В :

10.02.2015 року позивачі звернулися з позовом до Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про визнання третейської угоди № В-54/0005/12/95/06 від 31 січня 2012 року недійсною.

В обгрунтування вимог вказують, що 31 січня 2012 року уклали кредитний договір (із забезпеченням) № В-54/0005/12/95/06 з кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» про надання фінансового кредиту на умовах строковості для споживчих потреб в сумі 5000 грн. терміном до 25 січня 2014 року. Згідно даного договору ОСОБА_1 є позичальником, а ОСОБА_2 - поручителем. Отримані кошти ОСОБА_1 повністю повернула їх згідно до умов договору. Проте постановою державного виконавця районного відділу ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 09.09.2014 року було відкриті виконавчі провадження на підставі виконавчого листа виданого Печерським районним судом міста Києва про стягнення з них 23608.09 грн. на користь КС «Центр фінансових послуг». При цьому їм стало відомо, що відповідач порушивши умови договору, в односторонньому порядку нарахував їм заборгованість за додаткові послуги, які не передбачені умовами укладеного договору. Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» при цьому отримала рішення про стягнення з них вказаної суми. Про третейський розгляд справи їх ніхто не інформував, чим було позбавлено їх права ознайомитись з матеріалами справи, надати докази, приймати участь у засіданнях третейського суду, тобто були позбавлені можливості на захист своїх прав. Тому вони звернулися до Печерського районного суду міста Києва із заявою про скасування рішення третейського суду. Під час розгляду даної справи їм стало відомо, що 31.01.2012 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачем було укладено додаткову угоду, згідно якої всі спори за договором будуть розглядатися їх Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право і обов'язок». Вважають, що при укладенні та виконанні спірного договору відповідач допустив порушення їх прав. Так, Третейське застереження не відповідає положенням «Про третейські суди».

В подальшому уточнили позовні вимоги, вказують, що їх підписи в додатковій угоді від 31.01.2012 року підроблені, так як сам кредитний договір укладався в м. Кам'янець-Подільському 31.01.2012 року і одночасно додаткова угода укладається також 31.01.2012 року в м. Києві, що фізично зробити не можливо. Незважаючи на те, чи третейська угода викладена у вигляді окремого договору, чи застереження в договорі, вона має містити відомості про найменування та місцезнаходження сторін та волевиявлення осіб, які бажають укласти таку угоду. Вони такої угоди не укладали, а угода яка була надана Третейському суду не відповідає дійсності. Крім того кредитний договір не містить відомостей про третейське застереження, а окремо будь-якої третейської угоди вони не укладали.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять визнати третейську угоду недійсною, так як вони її не укладали і не підписували.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні просить поновити строк на оскарження третейської угоди від 31.01.2012 року, так як про її існування позивачам стало відомо лише в січні 2015 року під час розгляду заяви про скасування рішення третейського суду в Печерському районному суді міста Києва. Крім того, підтримав вимоги своєї довірительки , просить суд визнати вказану третейську угоду недійсною, так як така угода між сторонами не укладалась.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про невизнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника кредитної спілки «Центр фінансових послуг».

Судом встановлено, що 31 січня 2012 року ОСОБА_1 отримала від кредитної спілки «Центр фінансових послуг» споживчий кредит в сумі 5000 грн. на термін до 25 січня 2014 року. Про що свідчить кредитний договір за №В-54/0005/12/95/06. В забезпечення виконання даного договору між сторонами було укладено договори застави та поруки. ОСОБА_2 є поручителем, як по кредитному договору, так і по договору застави, що стверджується копіями, приєднаними до матеріалів справи.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що отримані кошти вона повністю повернула згідно умов договору. Проте, постановою від 09 вересня 2014 року державним виконавцем міського відділу ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 757/18025/14-ц виданого15.08.2014 року Печерським районним судом міста Києва на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок», було відкрито виконавче провадження, щодо неї ( ВП № 44648947) та ОСОБА_2 (ВП № 44649089) про стягнення з них солідарно 23608.09 грн. Вважають, що кредитна спілка «Центр фінансових послуг» порушила умови договору і в односторонньому порядку нарахувала їм заборгованість за додаткові послуги, які не передбачені умовами договору.

У зв'язку з чим позивачі звернулися до Печерського районного суду міста Києва про скасування рішення третейського суду. Під час розгляду даної справи було встановлено, що 31 січня 2012 року між ОСОБА_1 та відповідачем по справі було укладено додаткову угоду, згідно якої всі спори за договором будуть розглядатися їх Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок».

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності встановлюється у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачам слід поновити строк на оскарження третейської угоди від 31 січня 2012 року, так як про її існування їм стало відомо лише 27 січня 2015 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять визнати третейську угоду недійсною, так як вони її не укладали і не підписували. У зв'язку з чим ухвалою суду від 24.03.2015 року судом було призначено почеркознавчу експертизу.

Висновком судового експерта Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Хмельницькій області науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 60 П від 16.04.2015 року встановлено, що підпис у графі «Поручитель» в третейській угоді № В-54/0005/12/95/06 від 31.01.2012 року виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою. Питання, ким виконаний підпис в графі «Позичальник» ОСОБА_1 чи іншою особою експертом не вирішувалось у зв'язку з ненаданням на дослідження п'яти документів, а копія паспорта, як вказав експерт відноситься до пакету документів по кредитному договору.

Укладаючи договір на споживчий кредит КС «Центр фінансових послуг» було виконано ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сума кредиту; детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному зазначені та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача, тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; умови дострокового розірвання договору та інші умови, де п. 7.2 передбачено, що спори, що виникають з умов цього Договору, розглядаються у відповідності до чинного законодавства України. Отже, будь-якого застереження про те, що спори, що виникають з умов цього Договору можуть розглядатися третейським судом, а саме: Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» в інших умовах Договору не міститься. Крім того, в спірному договорі будь-якого посилання, що між сторонами можуть бути укладені додаткові угоди, також немає.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Статтею 39 Закону України «Про третейські суди», передбачено, що сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або

вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону.

Крім цього даною нормою права передбачено, що третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості. При цьому сторони мають право ознайомлюватися з матеріалами справи,

робити з них витяги, знімати копії, брати участь у засіданнях третейського суду, надавати докази, брати участь у дослідженні доказів, подавати клопотання, давати письмові та усні пояснення, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників розгляду, заявляти відводи, користуватися іншими правами відповідно до третейської угоди у третейському суді для вирішення конкретного спору чи регламенту третейського суду та цього Закону.

Проте, в супереч вимогам цього Закону відповідач не надав доказів про направлення повідомлення позивачам про день, час та місце проведення засідання третейського суду, чим позбавив їх права на захист.

Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» розгляд справи здійснювався з порушенням вимог ст.ст. 5, 12 Закону України «Про третейські суди», якими передбачено, що спір може бути переданий на розгляд третейському суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону та укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а у деяких випадках - і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а від так і третейського рішення.

Крім того ,згідно діючого законодавства третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, тому вона має відповідати вимогам, встановленим цивільним законодавством. Невідповідність третейської угоди вимогам цивільного законодавства дає підстави вважати таку третейську угоду нікчемною.

Статтею 10 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок», передбачено, що всі письмові процесуальні документи (рішення, ухвали) направляються учасникам третейського розгляду тільки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур'єрською поштовою службою, або вручаються повноважному представникові учасника третейського розгляду, або особисто учаснику третейського розгляду під розписку. Чого не було зроблено у даному випадку.

Крім того, спірний кредитний договір не містить відомостей про третейське застереження.

З третейської угоди вбачається, що вона складена 31.01.2012 року в м. Києві, в той час, як позивачі 31 січня 2012 року знаходились в м. Кам'янець-Подільському і уклали з відповідачем кредитний договір, договір застави та договір поруки.

Виходячи з наведеного можна зробити висновок, що третейська угода не відповідає вимогам ст.ст. 12, 14, 16, 17 Закону України «Про третейські суди», а тому її слід визнати недійсною.

Такими неправомірними діями, кредитна спілка «Центр фінансових послуг» порушила вимоги п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: порушено принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 цього Кодексу, одним із способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним.

Частиною 3 статті 203 даної норми права передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Керуючись ст. ст. 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати третейську угоду № В-54/0005/12/95/06 від 31 січня 2012 року укладену між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - недійсною

Стягнути з Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на користь ОСОБА_1 витрати за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 900 грн. 48 коп.та судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Кам'янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Л.М. Шевцова