Справа № 342/72/15-ц
Провадження № 2/342/117/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 лютого 1989 р. виконкомом Ворохтянської селищної ради Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу подружжя має двоє дітей - повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги мотивувала тим, що сім'я існує формально, так як впродовж останніх років позивачка працює в Італії, де проживає. За цей період сторони втратили взаємоповагу, відповідач не поважає позивачку, як дружину, вчиняє безпідставні сварки, нецензурно обзиває. В кожного із сторін різні інтереси, різні погляди на життя, різне коло спілкування, відсутнє взаєморозуміння. Також упереджено, з неповагою відповідач ставиться до старенького батька позивачки ОСОБА_5, який після одруження сторін дозволив їм проживати в своєму господарстві в АДРЕСА_1. Позивачка вважає, що збереження сім'ї є неможливе. Одночасно зазначила, що з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем вона зверталась в 2008 році, але з метою збереження сім'ї та в інтересах дітей дала можливість відповідачу змінити своє ставлення. В даний час проблеми ускладнились, покращень чи позитивних змін зі сторони відповідача не відбулось. В позовній заяві просить не надавати строк на примирення, шлюб розірвати, неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_4».

Ухвалою суду від 18.03.2015 року сторонам надавався термін для примирення - один місяць.

Позивачка подала до суду заяву, в якій просить шлюб розірвати, так як за наданий для примирення термін сторони не помирились. Зазначає, що діти вже дорослі, збереження сім'ї вважає неможливим, просить справу розглядати в її відсутності і задовольнити позов. В своєму письмовому поясненні позивачка вказала, що відповідач не виконував обов'язки, передбачені для подружжя Сімейним кодексом України, він не брав участі в матеріальному утриманні сім'ї. Спільного господарства, про яке відповідач вказував у запереченні на позов, сторони не ведуть, так як згідно погосподарських книг Вікнянської сільської ради за 2011-2015 р. в господарстві, де сторони проживають, числиться 15 шт. птиці, в т.ч. 8 шт. кури. Одночасно зазначила, що з часу її попереднього звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу пройшло більше шести років, ніяких позитивних змін не відбулося, а тоді, тільки в інтересах на той час неповнолітніх дітей, з метою примирення, позивачка відкликала свій позов.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що з 2004-2005р. позивачка працює в Італії. В даний час він не спілкується з дружиною, не має її телефонного номера. Після надання судом терміну для примирення він не зустрічався з позивачкою, так як вона перебувала в м. Коломия у племінниці, а не разом з ним в с. Вікно Городенківського району, після чого поїхала на роботу. Їх молодший син ОСОБА_3 навчається в м. Коломия в училищі, де проживає на квартирі. В жовтні 2015 р. йому виповниться 18 років. Син ще не одружений, але є батьком малолітньої доньки, яка проживає в с. Чернятин Городенківського району з своєю матір'ю, до якої він приїжджає на вихідні. Відповідач ствердив, що в 2008 р. позивачка вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу між ними, але тоді вони примирились, хоча позивачка фактично з ним не проживала. Відповідач вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, тому що вони прожили в шлюбі 25 років.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 18 лютого 1989 року Ворохтянською селищною Радою Івано-Франківської області, актовий запис № 5, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 18 лютого 1989 р. Від шлюбу сторони мають двоє дітей, в т.ч. неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, що стверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 05 листопада 1997 р. сільською радою народних депутатів с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області.

Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Ч.4 згаданої статті визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СКУ шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обов'язок подружжя турбуватись про сім'ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в сім'ї, та зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Тому суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

Суд залишає без розгляду питання про місце проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, оскільки відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_4».

На підставі ст.ст. 21,24,36,55,112-115, 160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 18 лютого 1989 року Ворохтянською селищною Радою Івано-Франківської області, актовий запис № 5.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "ОСОБА_4".

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.