провадження 2/331/571/15
справа 331/4535/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» в особі директора Філії ОСОБА_2 «МТМ» Жовтневого району звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням Запорізької міської ради «Про створення Комунальних підприємств теплових мереж» № 17 від 11.01.2002 р. створено ОСОБА_2 «Міські теплові мережі». Основним предметом діяльності ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» є виробництво та розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також для побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій і її збут.

На виконання своєї мети ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення № VШ-а літ. А-3, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 55. Система опалення приміщень є невідємною частиною системи опалення вказаного будинку.

Зазначені приміщення належать на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання», пунктом 14 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 передбачений обовязок Споживача укласти з теплопостачальною організацією договір.

23.07.2013 Відповідач звернувся до Жовтневої Філії ОСОБА_2 «МТМ» з заявою про укладення договору на теплопостачання на нежитлове приміщення № VШ-а літ. А-3, по вул. Жуковського, 55, загальною площею 100,3 м.кв. До заяви було додано технічні умови та розрахунок теплового навантаження, розроблений на замовлення ОСОБА_1

ОСОБА_2 «МТМ», керуючись ст. 19, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005р. та іншими нормативними актами, які регулюють відносини у сфері теплопостачання неодноразово направляв на адресу ОСОБА_1 листи про укладення договору на теплопостачання. До листа № 1386-04 від 31.10.2013 року було додано два екземпляри проекту договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 660049 з пропозицією у встановлений законодавством строк розглянути, оформити належним чином і повернути на адресу Філії концерну «МТМ» Жовтневого району один примірник договору та надати відповідний комплект документів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір має містити усі суттєві умови. Проект договору № 660049 від 01.07.2013 р. містить усі суттєві умови, передбачені чинним законодавством для договору купівлі-продажу.

Відповіді на пропозицію укласти договір Відповідач не надав, договір не уклав.

Позивач просить суд визнати укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в особі директора Філії ОСОБА_2 «МТМ» Жовтневого району договір № 660049 «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» в редакції, що зазначена у позові (редакція від «01» липня 2013 року).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала на підставах, зазначених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечує, надав письмові заперечення і пояснив, що договір купівлі-продажу енергії в гарячій воді не передбачено національним законодавством, що за своєю природою договір купівлі-продажу є волевиявленням обох сторін як продавця так й покупця.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що нежитлове приміщення № VШ-а літ. А-3, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 55, належать на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2010 року.

19.07.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 «Міські теплові мережі» письмово та просив укласти договір на теплопостачання, що підтверджується наданаю копією заяви останнього та не оспорюється представником Позивача.

ОСОБА_2 пропонував відповідачу укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в редакції, складеній позивачем. Вказаний договір споживачем не підписаний, у зв»язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов»язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п.3 ч.2 ст.21 цього Закону, виконавець зобов»язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Типовий договір на надання послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року, № 630.

Однак, концерн послався на те, що вказаний типовий договір не розповсюджується на правовідносини, які склалися між ним та споживачем власником нежитлового приміщення. ОСОБА_2 було складено самостійно договір не про надання послуг, а договір купівлі-продажу теплової енергії, який уповноваженими органами держави, в тому числі і КМУ, не затверджувався. Таким чином, оскільки, запропонований позивачем договір розроблено не,згідно з типовим договором, суд не може визнати такий договір укладеним.

Керуючись ст..ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Смолка І.О.