АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/4850/14-ц Головуючий в І інстанції: Охтень А.А.
Номер провадження №22-ц/791/530/15 Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 17 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової І.В.
Суддів:Вейтас І.В.
Капітан І.А.
При секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від «26» листопада 2014 року у справі за позовом СТОВ «Інгулець» до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Інгулець» (далі СТОВ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі АТ «УОСК») про стягнення з ОСОБА_5 та АТ «УОСК» (в межах ліміту страхування, з урахуванням франшизи) майнову шкоду, завдану належному позивачу автомобілю внаслідок ДТП в розмірі 164864,67 грн., вартість експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 900 грн. та судові витрати.

При цьому позивач послався, що 03.10.2013р. ОСОБА_5, керуючи належним їй автомобілем ВАЗ 21102, державний номер НОМЕР_1, порушила Правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з належним СТОВ автомобілем HYNDAI SANTA FE 5АТ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія позивача ОСОБА_6 Розмір шкоди, заподіяний автомобілю позивача, становить 164864,67 грн. Відповідальність ОСОБА_5 застрахована АТ «УОСК» за полісом НОМЕР_4, на строк з 15.06.2013р. до 22.06.2014р.

Оскільки відповідачі добровільно заподіяну шкоду не сплачують, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 26.11.2014р. позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ПАТ «УОСК» на користь СТОВ «Інгулець» матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 164864,67 грн., вартість експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 900,00 грн. та судовий збір в сумі 1648,65 грн.

Рішення оскаржено обома відповідачами в апеляційному порядку.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5 та АТ «УОСК» просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову СТОВ «Інгулець» відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, посилаючись на неправомірність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях СТОВ доводи апеляційних скарг визнало в частині неправомірного встановлення судом солідарного порядку стягнення з відповідачів майнової шкоди, в іншій частині доводи скарг не визнало, як такі, що не ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права.

ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, представника СТОВ та представника АТ «УОСК» (в режимі відеоконференції), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 належить на праві власності автомобіль ВАЗ-21102, державний номер НОМЕР_1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.12.2013р. 03.10.2013р. об 11.30 годині в м. Херсоні по вул. Миколаївське шосе,5км, ОСОБА_5, керуючи вказаним автомобілем, здійснила виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Хюндай, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6 - директора позивача, якому належить вказаний автомобіль, чим порушила Правила дорожнього руху, зокрема, п.11.4, за яким на дорогах з двостороннім рухом, які мають, що найменше, дві смуги для руху в одному напрямку забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 31.01.2014 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпА, відносно ОСОБА_5 закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Повідомлення про вчинене ОСОБА_5 порушення правил дорожнього руху було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005340 від 04.10.2013р. 29 жовтня 2013 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 КПК України у зв'язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до висновку №395 від 05.10.2013 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HYNDAI SANTA FE 5АТ, державний номер НОМЕР_2, який належить СТОВ «Інгулець» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та договору №13 купівлі-продажу від 10.02.2010 року, сума матеріального збитку в результаті ДТП станом на дату огляду складає 164864,67 грн. Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля в сумі 900,00 грн. підтверджується копією платіжного доручення №1263 від 27.11.2013р.

ОСОБА_5 застрахувала цивільно-правову відповідальність перед третіми особами в Приватному акціонерному товариства «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.06.2013 року НОМЕР_4.

21.10.2014р. СТОВ звернулося до АТ «УОСК» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, проте страхова компанія матеріальні збитки не відшкодувала, про причини невиплати позивача не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страхова виплата за договором страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків, інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з наступними змінами від 01.07.2004рю (далі Закон №1961-IV) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з п.2 ч.1, 22.2 ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи; відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язання сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.п. 9.1 ст.9 Закону №1961-IV розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого.

Як вказано в п.12.1 ст.12 цього Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Задовольняючи позовні вимоги СТОВ в повному обсязі, суд виходив з доведеності розміру шкоди, заподіяної позивачу, винних дій ОСОБА_5 в спричиненні шкоди, та обов'язку відповідачів згідно вищезазначених норм права відшкодувати позивачу заподіяну шкоду.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, підтверджується дослідженими судом доказами, ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення суду в частині повного відшкодування позивачу майнової шкоди відповідає нормам права і підстав для його скасування у вказаній частині не вбачається.

Що стосується порядку стягнення з відповідачів суми майнової шкоди, то колегія суддів виходить з такого.

Згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Стягуючи з відповідачів заподіяну позивачу шкоду, суд не зазначив, в чому полягають спільні дії відповідачів по заподіянню такої шкоди.

Оскільки судом правильно встановлено, що шкода майну СТОВ заподіяна внаслідок винних дій ОСОБА_5, яка застрахувала свою відповідальність перед третіми особами у АТ «УОСК», то з урахуванням вищезазначених норм права та умов договору страхування, укладеного відповідачами 15.06.2013р. за полісом НОМЕР_4, про ліміт страхової суми на одного потерпілого 50 000 грн. та розміру франшизи в 1000 грн., за думкою судової колегії, з АТ «УОСК» слід стягнути на користь позивача 49000 грн. (50 000 - 1000), а решту суми 115864,67 грн. (164864,67-49000) - з ОСОБА_5

Крім того, з останньої слід стягнути і вартість експертного атвотоварознавчого дослідження в сумі 900 грн., оскільки такі витрати позивача є наслідком неправомірних дій ОСОБА_5

З огляду на вищенаведене, рішення суду в частині стягнення з відповідачів грошових сум слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у порядку, про який зазначено вище, та згідно ч.5 ст. 88 ЦПК України, розподілити між відповідачами витрати по сплаті судового збору.

Інші доводи апеляційних скарг про відсутність вини ОСОБА_5 в заподіянні шкоди до уваги не приймаються, оскільки втрата нею свідомості в момент ДТП не підтверджена достовірними доказами.

Зазначення в постанові слідчого від 29.10.2013р. про втрату ОСОБА_5 свідомості не може бути таким доказом, оскільки зазначена обставина вказана зі слів самої ОСОБА_5 та спростовується показаннями свідка ОСОБА_6, допитаного судом.

Доказів вини ОСОБА_6 в скоєнні ДТП ОСОБА_5 не надала, тому її доводи у вказаній частині до уваги також не приймаються.

Безпідставними є також посилання ОСОБА_5 на те, що її не повідомили про дату огляду пошкодженого ТЗ, оскільки у висновку №395 від 05.12.2013р. експертного автотоварознавчого дослідження зазначено, що учасника ДТП повідомлено по телефону /а.с. 21-36/.

Не приймаються також до уваги доводи обох апеляційних скарг про неправомірність надання судом переваги вказаному висновку №395, з посиланням на інший висновок №264/14 від 19.05.2014р. про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, за яким вартість майнової шкоди, заподіяної власнику пошкодженого автомобіля, складає 75489,44 грн.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Як зазначено у вказаному висновку №264/14, визначення вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, проводилося з врахуванням його технічного стану, встановленого при аналізі наданих документів замовником, а саме акту огляду пошкодженого КТЗ та фотоматеріалів, при цьому оцінювачем прийнято представлену замовником АТ «УОСК» інформацію як правдиву, та не гарантовано її достовірність.

Згідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт) можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Оскільки судом така вказівка оцінювачу не давалася, то відсутні підстави надавати перевагу вказаному висновку №264/14 над висновком №395, покладеним в основу рішення суду.

Безпідставними є також посилання АТ «УОСК» на неправомірність посилання суду як на достовірний доказ на підтвердження позовних вимог висновок експертного автотоварознавчого дослідження №395 від 05.12.2013р., який складено оцінювачем без призначення судом експертизи в порядку, встановленому Законом «Про судову експертизу», з огляду на таке.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Оскільки сторони в суді першої інстанції клопотання про призначення експертизи не заявляли, то вказаний висновок №395 є письмовим доказом у справі та правомірно врахований судом при вирішенні спору, як такий, що відповідачами не спростований.

На підставі ч.1 ст.1166, п.1 ч.1 ст.1188, ч.1 ст.1194 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 22 Закону України №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 303, 316, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2014 року скасувати в частині стягнення грошових сум, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь СТОВ «Ізумруд» страхове відшкодування в сумі 49000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 490 грн., всього 49490,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь СТОВ «Інгулець» майнову шкоду в сумі 115864,67 грн., вартість експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 900 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1158,65 грн., всього 117923,32 грн.

В іншій частині вказане рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: