Справа № 640/170/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті ворота» до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту із заставленого майна

ВСТАНОВИВ:

13.01.2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті ворота» ( надалі ПАТ «Банк Золоті ворота») звернулась до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ( надалі ПАТ «Райффвйзен Банк Аваль»), ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту із заставленого майна - п*ятикімнатної квартири АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Банк «Золоті ворота» згідно з іпотечним договором № 11-064 від 29.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 997, накладеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції в Харківській області 17.11.2014 року у виконавчому провадженні № 42075815.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що між АКБ "Золоті ворота", правонаступником якого є ПАТ «Банк Золоті ворота», та ОСОБА_3, ОСОБА_3 у забезпечення виконання всіх вимог АТ «Банк Золоті ворота», як іпотекодержателя, до Українсько-американським спільним підприємством з іноземними інвестиціями «Влада - Промтекс» за договором № 508 на кредитну лінію від 05.09.2008 року і всіма додатковими угодами до нього, укладено іпотечний договір № 11-064 від 9.04.2011 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_6, р. № 997. Предметом іпотеки за цим договором є п'ятикімнатна квартира АДРЕСА_1, а отже, АТ «Банк «Золоті ворота» з 2011 року є іпотекодержателем зазначеної квартири, а тому Банк, як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Обтяження квартири іпотекою відбулося раніше накладення арешту в рамках виконавчого провадження № 42075815 та обмежує Банк у його гарантованому законом праві на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судовому засіданні проти позову заперечувала, надавши письмові заперечення. Зазначала, що відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, а ПАТ «Банк Золоті ворота» набуде статус стягувача-заставодержателя лише тоді, коли будуть наявні виконавчі документи на стягнення заборгованості з ОСОБА_3 Зважаючи на те, що рішення суду на підтвердження заборгованості ПАТ «Банк Золоті ворота» не надано, то не виключена можливість того, що сума заборгованості є меншою, ніж вартість заставленої квартири. Тож, відповідно, частина суми може направлена на задоволення вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» після задоволення вимог заставодержателя.

Представники відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області та ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, ніяких заяв до суду не подали, у зв'язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що на виконання зобов'язань Українсько-американського спільного підприємства з іноземними інвестиціями «Влада - Промтекс» за договором № 508 на кредитну лінію від 05.09.2008 року між АКБ "Золоті ворота", правонаступником якого є ПАТ «Банк Золоті ворота», та ОСОБА_3, ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 11-064 від 09.04.2011року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, р. № 997. Предметом іпотеки за цим договором є п'ятикімнатна квартира АДРЕСА_1. (а.с. 7).

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 8 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Звертаючись з позовом до суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Золоті ворота» зазначає, що обтяження квартири іпотекою відбулося раніше накладення арешту в рамках виконавчого провадження та обмежує позивача у його гарантованому законом праві на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки, в тому числі і позасудовому порядку, а тому просить зняти арешт в виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідно до витягу з Державного реєстру нерухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ «Банк «Золоті ворота», оскільки право застави виникло 29.04.2011 року, а арешт державним виконавцем накладено 17.11.2014 року. (а.с. 101-103).

Таким чином, дії відділу державної виконавчої служби щодо накладення арешту на заставлене майно створюють загрозу припинення дії іпотечного договору та невиконання боржником кредитного договору, тим самим порушуючи законне право кредитора, оскільки згідно зі ст.572 ЦК України кредитор, тобто банк, має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Положеннями ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі накладення арешту на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, які не є заставодержателями, передбачено право заставодержателя звернутися до суду із позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Крім того, відповідно до ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації і обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Наявний арешт унеможливлює також позасудове врегулювання боргу, яке передбачено ст.36 Закону «Про іпотеку», умовами договору іпотеки, відповідно до якого сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За таких обставин, враховуючи, що позивач має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, у відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області відсутні підстави, передбачені ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», щодо звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Посилання представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на те, що ПАТ «Банк Золоті ворота» набуде статус стягувача-заставодержателя лише тоді, коли будуть наявні виконавчі документи про стягнення заборгованості на користь позивача та те, що сума заборгованості може бути меншою, ніж вартість заставленої квартири суд вважає безпідставним та необґрунтованим.

Так, згідно іпотечного договору (п.п.1.2,1.3) вартість предмета іпотеки - п*яткімнатної квартири АДРЕСА_1 складає 234622 грн., а ринкова вартість за згодою сторін складає 2380000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті ворота» - задовольнити.

Зняти арешт із п*яткімнатної квартири АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті ворота» згідно з іпотечним договором № 11-064 від 29.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 997, накладеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області 17.11.2014 року у виконавчому провадженні № 42075815.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -