Номер провадження: 22-ц/785/9876/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Громіка Р.Д.

ОСОБА_2,

при секретарі: Решетник М.С.,

за участю: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, та представника відповідача, Одеської міської ради, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

14 жовтня 2009 року ОСОБА_3 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) Т.О. звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що їй на праві спільної часткової власності належить 3/25 частини житлового будинку №32 по вул. Умова в м. Одесі на підставі договору довічного утримання від 26 травня 2006 року, право власності зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» 26 червня 2006 року. В цілому житловий будинок № 32 складається з двох житлових будинків під літ. «А», літ. «Б», житловою площею 108,6 кв.м., та надвірних споруд «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «З» - літній душ, «К» - сарай, «Л навіс, І, ІІ, ІІІ вимощення, №1-4,7,9, 10 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1300 кв.м., що відведена у безстрокове користування рішенням Одеської міської ради № 511 від 25 травня 1955 року. З метою поліпшення житлових умов, благоустрою, налагодження побуту нею проведено реконструкцію належної їй частки домоволодіння: здійснена добудова до житлового будинку літ. «Б» у вигляді коридору площею 7,4 кв.м., коридору площею 5,6 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., кухні площею 8, 2 кв.м. Одночасно поряд на земельній ділянці, якою вона користується, збудувала новий житловий будинок літ. «К1», який складається з приміщень: коридору площею 3,6 кв.м., кухні площею 21,5 кв.м., санвузлу площею 5,5 кв.м., житлової кімнати площею14,6 кв.м., житлової кімнати площею 20,8 кв.м., гаражу площею 14 кв.м., загальною площею 80 кв.м., та вбиральні літ. «М». Зазначено будівництво здійснено відповідно до усіх архітектурних, санітарних та протипожежних правил та відповідає вимогам житлового фонду, ніяким чином не впливає на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок, на яких розташовані інші будівлі, не порушує інтереси та права суміжних користувачів, які надали згоду щодо будівництва та введення розведеної будівлі в експлуатацію. Будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди вважається самочинним будівництво, якщо вона збудовані (реконструйовані) без належного дозволу та затвердженого проекту, але на вимогу користувача земельної ділянки можливо визнання права власності на вказане будівництво (реконструкцію).

Посилаючись на ці обставини, та на ч. 5 ст. 376 ЦК України, ст. 95 ЗК України, позивачка ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на 3/25 частин домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 32, та складається в цілому з трьох житлових будинків під літ. «А», «Б» у складі: 3-1 коридор площею 7,4 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 15,3 кв.м., 3-3 житлова кімната площею 11,9 кв.м., 3-4 коридор площею 5,6 кв.м., 3-5 кухня площею 7,1 кв.м., 3-6 кухня площею 8, 2 кв.м., загальною площею 55,5 кв.м., «К1» у складі 4-1 коридор площею 3,6 кв.м., 4-2 кухня площею 21,5 кв.м., 4-3 санвузол площею 5,5 кв.м., 4-4 житлова кімната площею 14,6 кв.м., 4-5 житлова кімната площею 20,8 кв.м., 4-6 гараж площею 14 кв.м., загальною площею 80 кв.м., та надвірних споруд: «В» - гараж, «Г» літня кухня, «Н», «Р» - душова, «П», «Л», «О» - навіс, «М» - вбиральня, 1, 11, 111 вимощення, №1,2, 4, 7, 9, 11, 12-16 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1300 кв.м. (а.с. 60, 106).

Представник відповідача, Одеської міської ради, в судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_3 задоволено. Суд визнав за нею право власності 3/25 частин домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 32, та складається в цілому з трьох житлових будинків під літ. «А», «Б» у складі: 3-1 коридор площею 7,4 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 15,3 кв.м., 3-3 житлова кімната площею 11,9 кв.м., 3-4 коридор площею 5,6 кв.м., 3-5 кухня площею 7,1 кв.м., 3-6 кухня площею 8, 2 кв.м., загальною площею 55,5 кв.м., «К1» у складі 4-1 коридор площею 3,6 кв.м., 4-2 кухня площею 21,5 кв.м., 4-3 санвузол площею 5,5 кв.м., 4-4 житлова кімната площею 14,6 кв.м., 4-5 житлова кімната площею 20,8 кв.м., 4-6 гараж площею 14 кв.м., загальною площею 80 кв.м., та надвірних споруд: «В» - гараж, «Г» літня кухня, «Н», «Р» - душова, «П», «Л», «О» - навіс, «М» - вбиральня, 1, 11, 111 вимощення, №1,2, 4, 7, 9, 11, 12-16 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1300 кв.м. та

встановив порядок виконання рішення суду згідно з яким, це рішення у разі набранням ним законної сили є підставою для реєстрації за ОСОБА_3 право власності 3/25 частин домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 32, та складається в цілому з трьох житлових будинків під літ. «А», «Б» у складі: 3-1 коридор площею 7,4 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 15,3 кв.м., 3-3 житлова кімната площею 11,9 кв.м., 3-4 коридор площею 5,6 кв.м., 3-5 кухня площею 7,1 кв.м., 3-6 кухня площею 8, 2 кв.м., загальною площею 55,5 кв.м., «К1» у складі 4-1 коридор площею 3,6 кв.м., 4-2 кухня площею 21,5 кв.м., 4-3 санвузол площею 5,5 кв.м., 4-4 житлова кімната площею 14,6 кв.м., 4-5 житлова кімната площею 20,8 кв.м., 4-6 гараж площею 14 кв.м., загальною площею 80 кв.м., та надвірних споруд: «В» - гараж, «Г» літня кухня, «Н», «Р» - душова, «П», «Л», «О» - навіс, «М» - вбиральня, 1, 11, 111 вимощення, №1,2, 4, 7, 9, 11, 12-16 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1300 кв.м. (а.с. 145-147).

Ухвалою суду Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року у задоволенні заяви Одеської міської ради про перегляд заочного рішення суду відмовлено (а.с. 191-192).

В апеляційній скарзі відповідач, Одеська міська рада, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального і матеріального права, а саме, судом першої інстанції не враховано, що будівництво проведено позивачкою самочинно, що є підставою для відмови у позові.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, просить закрити апеляційне провадження, оскільки апеляційним судом помилково поновлений Одеській міській раді строк на апеляційне оскарження заочного рішення.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідача, Одеської міської ради, пояснення на апеляцію позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, та представника відповідача, Одеської міської ради, ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача підлягає закриттю за таких підстав.

Згідно із абзацом 3 ч. 3 ст. 297 ЦПК України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Рішення по справі постановлено 09 грудня 2010 року, а з апеляційною скаргою Одеська міська рада звернулась 22 жовтня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що у теперішній час в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа №521/15282/13ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права на частину будинку в порядку спадкування за законом (а.с. 183).

28 травня 2015 року представник ОСОБА_8 ОСОБА_9, отримала заочне рішення суду першої інстанції від 09 грудня 2010 року і за її ініціативою вказане рішення 18 червня 2015 року було направлено до Одеської міської ради (а.с. 149, 150, 186).

Колегія суддів звертає увагу на те, що 20 листопада 2012 року на замовлення позивачки ОСОБА_3 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта будівництво житлового будинку літ. «К» та варильні літ. «М», реконструкції житлового будинку літ. «Б» за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 32, до експлуатації (а.с. 178-180).

02 квітня 2015 року ОСОБА_6 Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку за адресою6: м. Одеса, вул.. Умова, 32, реєстраційний номер 35821737, кадастровий номер:0:36:018:0007, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20459861 від 02 квітня 2015 року (а.с. 181, 182).

При вирішенні цього питання колегія суддів враховує і те, що рішення суду першої інстанції є остаточним.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд у своєму рішенні у справі Брумареску проти Румунії від 28 жовтня 1999 р. № 2834/95 зазначив, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

Тому принесення апеляційної скарги на остаточне рішення суду першої інстанції у даному випадку може вважатися порушенням принципу правової визначеності як складову справедливого судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що є законні підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення суду від 09 грудня 2010 року.

Керуючись ст. ст. 297, 303, 304 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2010 року закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_10

ОСОБА_11