Справа № 182/5160/14-ц
Провадження № 2/0182/222/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

при секретарі - Салогуб Н.М.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до відповідачів та просить усунути їх від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, який є їх батьком.

В обґрунтування позову послалась на те, що відповідачі є дітьми померлого ОСОБА_6 та маючи можливість, ухилялись від надання йому допомоги, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, не приймали участі в матеріальній допомозі своєму батькові в період часу, коли він був непрацездатним та який потребував матеріального забезпечення в зв'язку із численною кількістю захворювань та їх ускладнень, які супроводжувались постійним перебуванням на лікарняному, як в лікарні, так і на амбулаторному лікуванні дома. Відповідачі не приймали участі в догляді за хворим, не цікавились станом його здоров'я, не відвідували його та не вчиняли жодних інших дій щодо надання будь-якої допомоги, байдуже ставились до стану здоров'я свого батька, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікали своїми обов'язками, передбаченими законом. Також відповідачі навіть не надали жодної матеріальної допомоги підчас проведення та організації поховання.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник проти позову заперечували в повному обсязі, оскільки у неї з батьком завжди були добрі стосунки. В 2003 році її батьки розлучились і у 2006 році батько уклав шлюб з позивачкою та мешкав зі своєю дружиною в АДРЕСА_1. Після розлучення батьків вона з братом постійно спілкувалась з батьком, ходили гуляти, тримали зв'язок по телефону. Періодично ходили до батька в гості. Кожен новий рік вони зустрічали разом. Він постійно цікавився як у них з братом справи, пропонував матеріальну допомогу. В 2011 році на прогулянці з батьком під час розмови вона дізналась про його хворобу, а також що йому зробили операцію і як на той день йому вважалось успішну. Він нічого не просив, навпаки пропонував завжди свою допомогу. З 2012 по 2013 рік вона працювала у м. Москва Російської федерації. Постійно спілкувалась з батьком по телефону. Після приїзду дізналась, що батько в м. Київ на лікуванні і що йому зробили ще одну операцію. Вона дзвонила його дружині ОСОБА_1 та пропонувала допомогу, однак батько не хотів щоб вони з братом приїздили та відповів, що в цьому немає потреби, його доглядають родичі. Коли батько приїхав в м. Запоріжжя вони разом планували поїхати до м. Києва на обстеження в лікарню та просто погуляти по місту, однак на жаль цього не сталось. Батька можна охарактеризувати як дуже доброго чоловіка. Він ніколи не забував своїх дітей, за що вони його дуже любили. Він старався її та братові не розповідати про свої проблеми, приходилось їм самим все дізнаватись. Твердження позивача, що вона з братом байдужі були до батька, не цікавились його здоров'ям, не відвідували його, не надавали допомоги не відповідає дійсності. Таким чином відповідачка просить відмовити у позові, оскільки позивач не надає жодних доказів про сукупність обставин: ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані та потреби спадкодавця в допомозі саме відповідачів.( а.с.44-46)

Відповідач ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі та просить відмовити, оскільки вимоги є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності. ( а.с.52)

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 ( а.с. 9)

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2 із земельною ділянкою площею 0,1500 за цією ж адресою, автомобіль АЗЛК 21412 1990 року випуску, р/н НОМЕР_1.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_1, малолітня донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_3, син ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_6 у першій Запорізькій державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу №275/2013( а.с. 64-97).

Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 ( а.с.69,70, 87,88)

Відповідно до статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається з пояснень сторін відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали добрі стосунки із батьком, батько їм завжди допомагав. У 2010 році ОСОБА_6 захворів на рак ( а.с.10-17), що і стало причиною його смерті у червні 2013 року ( а.с.18).

ОСОБА_6 за свого життя постійно спілкувався з дітьми від першого шлюбу, однак про свої проблеми із здоров'ям замовчував, пояснюючи це дітям, що про нього піклується його дружина ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 за свого життя не звертався за допомогою до своїх дітей від першого шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5, не чекав від них допомоги, оскільки не хотів нічого просити. Зазначене було підтверджено в судовому засіданні свідченнями свідка ОСОБА_7, сусідкою за останнім місцем проживання померлого ОСОБА_6, яка також в суді показала, що до дня смерті померлий міг пересуватись по квартирі та не перебував у безпорадному стані.

Виходячи із змісту ст. 1224 ЦК України при вирішенні справи про усунення від права на спадкування необхідно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Оскільки в судовому засіданні позивач не надала належних доказів, які б підтверджували умисне ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потребу спадкодавця в допомозі саме відповідачів, то суд дійшов до висновку, що в позові ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від права на спадкування за законом задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 1224 ЦК України, ст. ст. 10,11, 58-60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: А. Г. Багрова