Справа № 308/2934/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Дроботі В.В.,

суддів Кеміня М.П., Кондора Р.Ю.,

при секретарі Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним рішенням первісний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором в розмірі 268 029,43 грн., з яких: 142 789,35 грн. - заборгованість за кредитом, 101 430,21 грн. заборгованість за відсотками, 23 809,87 грн. пеня.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання кредитного договору припиненим та тлумачення змісту цього договору відмовлено.

Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового про задоволення вимог за зустрічним позовом та відмову у вимогах за первісним позовом. Апелянт вказує на те, що позивач не довів переуступки вимоги первісного кредитора саме на суму позову. Даних про вручення йому повідомлення про заміну кредитора у кредитному договорі матеріали справи не містять. Окрім того, суд безпідставно застосував строк позовної давності до вимог за зустрічним позовом.

Колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені слідуючі факти та обставини.

16 квітня 2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк » та відповідач уклали кредитний договір, згідно умов якого останній одержав 23 192 долари США та зобовязався щомісячно погашати кредит і сплачувати проценти за його користування.

Строк дії даного договору сторони визначили 15 квітня 2015 року.

17 грудня 2012 року ПАТ АК ПІБ та позивач уклали договір уступки права вимоги, за яким до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за зазначеним вище кредитним договором.

З цього часу відповідач неналежно виконував свої обовязки за кредитним договором, внаслідок чого за ним станом на 1 лютого 2014 року утворилась заборгованість на суму 268 029, 43 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 142 789,35 грн., заборгованості по відсотках 101 430,21 грн. та пені 23 809,87 грн.

Оскільки вимогу позивача від 14 лютого 2014 року про необхідність сплати заборгованості у добровільному порядку відповідач не виконав, суд обґрунтовано задовольнив позов ТОВ «Кредитні ініціативи» на вказану вище суму.

При цьому суд до правовідносин, що виникли, правильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. При цьому неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобовязання не новому, а колишньому кредитору.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач мав заборгованість як перед старим, так і перед новим кредитором, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги заперечення відповідача про неповідомлення його щодо заміни кредитора у грошовому зобовязанні, що на його думку звільняє від обовязків у цьому зобовязанні.

Правильно судом вирішені і вимоги за зустрічним позовом.

Є доведеним, що право на предявлення позовних вимог про визнання кредитного договору припиненим та тлумачення змісту цього правочину у ОСОБА_2, як він сам зазначає у зустрічному позові, виникло 1 травня 2008 року. З позовом по вказаних вимогах він до суду звернувся 13 жовтня 2014 року тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності.

Враховуючи те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» у даному спорі до винесення судом рішення подало заяву про застосування позовної давності, суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 267 ЦК вірно відмовив у зустрічному позові саме з цих підстав.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не можуть.

Відповідно до вимог ст. 517 ЦК України позивач надав суду усі документи, передані йому ПАТ АК ПІБ щодо відповідача, та засвідчують права, що йому були передані за договором від 17 грудня 2012 року.

Є доведеним , що ОСОБА_2 вимог проти первісного кредитора станом на час укладення даного правочину не мав, тому він згідно положень ст. 518 ЦК не може мати їх і до нового кредитора, яким є позивач.

Строки позовної давності, як зазначено вище, судом до вимог про визнання кредитного договору припиненим з 1 травня 2008 року та про тлумачення кредитного договору застосовані згідно положень Глави 19 ЦК, а саме: на підставі заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» та з врахуванням встановленого судом початку перебігу позовної давності для боржника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_3