УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області про визнання недійсними рішень та державного акта на право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень ради державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що їй стало відомо, що на ім'я відповідачки ОСОБА_5 було виготовлено державний акт на земельну ділянку розміром 0,3184 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства, частина якої, у вигляді смужки, накладається та перерізає належну їй земельну ділянку, надану для особистого селянського господарства.

Зазначала, що відповідачка ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,6826 га успадкувала після смерті ОСОБА_6, тому просила суд визнати недійсним та скасувати рішення 10 сесії 22 скликання Дроздівської сільської ради від 22 грудня 1997 року про передачу у власність померлому ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,6826 га по АДРЕСА_1 та визнати недійсним державний акт виданий на ім'я ОСОБА_6 на право приватної власності на земельну ділянку. Також просила визнати недійним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 16 жовтня 2010 року на ім'я відповідачки ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на її ім'я.

Відповідачка ОСОБА_5 звернулася із зустрічним позовом, посилаючись на те, що сільська рада передавала ОСОБА_4 земельну ділянку у власність набагато пізніше, а саме у 2009 році, ніж ОСОБА_6 у 1997 та 2003 роках, і при виготовлені землевпорядної технічної документації, ОСОБА_4 не було погоджено меж земельної ділянки, тому вважала, що Дроздівською сільською радою були прийняті помилкові рішення від 22 травня 2009 року та від 16 вересня 2009 року щодо передачі їй у власність земельної ділянки, частина якої знаходиться у її власності, тому просила визнати недійсними зазначені рішення Дроздівської сільської ради та державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 20014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення від 22 грудня 1997 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,6826 га, що розташована по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт виданий на ім'я ОСОБА_6 на право приватної власності на земельну ділянкою площею 0,6826 га.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16 жовтня 2010 року щодо земельної ділянки площею 0,6826 га, що раніше належала померлому ОСОБА_6

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_5 розміром 0,3184 по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року рішення місцевого суду скасовано у частині задоволення позову ОСОБА_4, ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просила скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване, так як права позивачки ОСОБА_4 рішенням сільської ради від 1997 року та державним актом від 2003 року, які були видані на ім'я померлого ОСОБА_6 не могли бути порушені, оскільки остання набула у власність суміжну земельну ділянку у 2009 році, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази накладення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4 Зокрема, немає зведеного кадастрового плану, висновку спеціаліста про накладення земельних ділянок, площу накладення, конфігурацію накладення, висновок земельно-технічної експертизи, тощо.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня