АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3713/15 Головуючий 1 інст. Колодяжна І.М.
Справа № 641/1326/15-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокусудова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря - Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, 19.04.2010 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття; додаткові витрати на лікування неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500,00 грн. до його повноліття; додаткові витрати на молочне харчування дітей по 600,00грн. на кожного до досягнення ними семирічного віку; аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дітьми шестирічного віку.

В обгрунтування позову посилалась на те, що у шлюбі з відповідачем перебувала з серпня 2009 року, мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини припинені з 06.01.2013 року, діти проживають з нею і відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

Також вказувала, що в КП " Харківський метрополітен" відповідач мав заробіток на рівні 6000,00 грн. та приблизно таку ж суму заробляв неофіційно у службі таксі та виготовленням меблів на замовлення.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 31 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 450 грн. на кожного щомісяця, починаючи з 13 лютого 2015 року і до повноліття дітей, або зміни матеріального становища сторін. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. В іншій частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції. Стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожного щомісячно з 13.02.2015 року до досягнення ними повноліття. Стягнути з ОСОБА_4 додатковї витрати на лікування неповнолітнього ОСОБА_6, у розмірі 500 грн. з 13.02.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на молочне харчування неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. на кожного з 13.02.2015 року до досягнення дитиною семи років. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. з 1[3.02.2014 до досягнення дитиною шестирічного віку, тобто до 21.02.2019 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а також на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.

Зазначає, що на даний час не має можливості самостійно нести витрати на утримання дітей. З дітьми проживає самостійно, що є надто складним та відіймає весь час, унеможливлює влаштуватися на роботу для заробітку грошей на дітей, харчування, дитячий одяг, медикаменти, інші необхідні побутові речі для догляду за малими дітьми, на свої особисті потреби.

Вказує, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча насправді він працює, має стабільний та постійний заробіток. Крім того, забрав автомобіль ЗАЗ (ОСОБА_1) 2003 року випуску, який належить їм на праві сумісної власності.

Стверджує, що при винесенні рішення суд не звернув уваги на те, що молодший син ОСОБА_6 народився недоношеним та перебуває на обліку в лікарні з проблемами зору, потребує щомісячного лікування та купівлі медикаментів.

Вважає, що суд першої інстанції також не врахував того, що позивач не працює та здійснює повноцінний догляд за малолітньою дитиною, яка має фізичні вади.

Наголошує, що всі її доходи складають 1012 грн. - це щомісячний розмір виплат на молодшого сина.

Відповідач на апеляційну скаргу подав заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги. Вказує, що не уникає обов"язку з утримання дітей і з першого дня припинення шлюбних відносин з позивачкою надавав матеріальну допомогу добровільно, залишив у користуванні дружини з дітьми квартиру, в якій позивач з їх спільними синами проживає і на теперішній час та народила третю дитину. Зазначає, що на теперішній час не працює і не має можливості сплачувати кошти на дітей у більшому розмірі, ніж визначив суд та вважає, що не має обов"язку з утримання колишньої дружини.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представника позивача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України: в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що з 07 серпня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29 вересня 2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року рішення Комінтернівського районного суду від 29 вересня 2014 року залишено без змін.

Згідно довідки з місця проживання, виданої дільницею № 21 КП " Жилкомсервіс" разом з позивачкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, проте відповідач ОСОБА_4 не заперечує, що старший син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 також проживає з позивачкою за вказаною адресою в квартирі, яка на праві власності зареєстрована за ним.

За даними довідки №582 від 15.102014 року ОСОБА_4 працював в КП "Харківський метрополітен", звільнився з займаної посади 14.10.2014 року, за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року з його заробітку утримувались аліменти на користь ОСОБА_3, загальна сума яких склала 10124,30 грн.(а.с.30)

В матеріалах справи також містяться копії наданих відповідачем розписок позивачки про отримання від відповідача грошових коштів в якості аліментів у січні, червні та вересні 2013 року в сумі1500,00 грн., 1000,00 грн., 800,00 грн. відповідно , квитанцій про перевід коштів на її картку в розмірі 497,50 грн. у березні 2013 року та фіскальних чеків до поштових переказів, отримувачем яких є позивач, за березень,квітень,травень,серпень, жовтень 2013 року, листопад та грудень 2014 року на суми 500,00 грн,1000,00 грн., 1000,00 грн., 800,00 грн., 750, 00 грн., 500,00 грн., 500,00 грн. (а.с.33-35).

Обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначений ст.180 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері(батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я і матеральне становище дитини; стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч. 3 ст.181, ч.1 ст.182 СК України).

Статтею 185 цього Кодексу визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При цьому відповідно до ст.185 СК України при визначенні розміру додаткових витрат не враховується матеріальна можливість одного з батьків сплачувати такі витрати, а необхідно виходити із потреби у додаткових витратах та їх розміру.

Статтею 84 СК України визначено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною повноліття. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат та на утримання позивачки є недоведеними, а позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню.

Вказані висновки суду грунтуються на законі, відповідають обставинам справи і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Всупереч визначеному ст.ст.10,60 ЦПК України процесуальному обов"язку будь-яких доказів на підтвердження витрат на лікування та молочне харчування молодшого сина ОСОБА_8 , потреби у молочному харчуванні старшого сина ОСОБА_7 та понесених нею на це витрат, позивач та її представник до суду не надали.

Доводи скарги про те, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на дітей і на її утримання у заявлених розмірах є голослівними, оскільки належних та допустимих, у розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, доказів на підтвердження цих доводів не надано і скарга не містить посилання на такі докази.

Доводи скарги про утримання відповідачем спільного майна: автомобіля , не впливають на вказаний висновок, оскільки позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про поділ цього майна.

В засіданні апеляційного суду представник позивача не заперечувала, що позивач народила третю дитину з батьком якої проживає спільно і вони подали заяву на реєстрацію шлюбу.

Судова колегія визнає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для залишення його без змін і відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307,ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя -

Судді колегії -