Справа № 752/3882/15-ц
Провадження № 2/752/2955/15
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2015 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря ЛитвиненкоЮ.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Друга Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та поновлення строку для прийняття спадщини,-

встановив :

У березні 2015 ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю,поновлення строку для прийяття спадщини .

Позовні вимоги мотивує тим, що з 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2, в результаті розбійного нападу на квартиру, в якій вони спільно проживали, за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_4 загинув . Після смерті залишилася спадщина ,яку позивачка бажає прийняти з відповідачем по справі, який є сином покійного.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що вони з ОСОБА_4починаючи з серпня 1991 року,почали підтримували подружні стосунки , а проживати спільно почали з 1995 року. Спочатку винаймали квартири, а в 1998 році переїхали проживати в квартиру ОСОБА_4 АДРЕСА_1. Проживали з покійним однією сім"єю, вели спільне господарство, проводили спільно дозвілля . Позивачка є членом Спілки художників України, є творчою натурою, тому, коли до неї приходило натхнення , вона їхала до свого помешкання, квартири АДРЕСА_2 , де створювала свої картини. Однак згодом поверталася до ОСОБА_4Оскільки вона людина творчого напрямку , для неї побутові питання не є головними, тому можливо, на думку інших людей, спірна квартина не зовсім облаштована та мебльована.Однак, їсти там завжди було приготовано .Останнім часом до них в квартиру по АДРЕСА_1 приходив син ОСОБА_4, відповідач по справі ОСОБА_2, який залишався іноді ночувати у вказаній квартирі. Однак ключів у нього від квартири він не мав.Пояснила , що вона забезпечена житлом, однак у покійного є ще донька, тому позивачка хоче вирішити питання прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4, яку згодом має намір подарувати доньці ОСОБА_4 . Крім того вона. в теперішній час позбавлена можливосі потрапити до спірної квартири, щоб забрати свої особисті речі та твори мистецтва - картини .

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність . Вказали, що позивачка ніколи не проживала з покійним ОСОБА_4 однією сім"єю, не вели спільного господарства. Проте не заперечили того, що позивачка та ОСОБА_4 були знайомі, деякий час , можливо між ними і існували якісь стосунки, однак не з 1995 року, а приблизно з 1998 року.

Представник третьої особи: Другої Київської державної нотаріальної контори: в судове засідання не з"явилися . Просили слухати справу за їх відсутності.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ствердили, що вона знали ОСОБА_1та ОСОБА_4 як чоловіка та дружину , які проживали спільно, вели господарство, сприймали їх як подружню пару. Десь приблизно з середини 1990-х років ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали проживати спільно .

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та вивчивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у деякий період часу, приблизно в другій половині 90-х років позивачка та батько відповідача ОСОБА_4 проживали разом .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Беручи до уваги пояснення сторін, показання свідків, спільне проживання, взаємопов'язаність спільним побутом та його веденням, існування спільних інтересів, суд приходить до висновку про наявність у позивачки та ОСОБА_4 усталених взаємних прав та обов'язків, що притаманні подружжю, у період з середини 1995 років по ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка та ОСОБА_9 спільно проводили дозвілля, їздили на відпочинок. Оглянуті в судовому засіданні фотографії вказують ,що період такого спільного проживання мав досить тривалий час,що співпадає з вимогами, по часу , заявленими позивачкою ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть ,серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Позивачка ,як потерпіла , зверталася до органу досудового розслідування Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві щодо факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 смерті ОСОБА_4

26.02.2015 року позивачка зверталася до Нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті "свого чоловіка ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 "(а.с.8)

Згідно вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вищенаведене , суд вважає , що позивачка з середини 1995 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з ОСОБА_4 однією сім"єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, несли спільні витрати, проводили спільний відпочинок та дозвілля . Сама позивачка вказала і це знайшло свої підтвердження в судовому засіданні, що вона забезпечена житлом. Покращення своїх матеріальних та житлових питань ,за рахунок прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, позивачка не бажає. Однак враховуючи ті обставини, що всі свідки фактично вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 почали спільно проживати з 1995 року . однак за найманими квартирами в різних частинах м. Києва . А з 1998 року вони почали спільно, постійно проживати у квартирі ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. І про ці обставини вже було відомо всім. Навіть сторона відповідача не заперечила , що фактично позивачка та батько відповідача почали спільно проживати ,приблизно з 1998 року. Тому суд вважає, що позивачка та ОСОБА_2 фактично проживали однією сім"єю з середини 1995 року, саме з дати на яку фактично вказували всі свідки , фотографії ,які були оглянуті в судовому засіданні.

Одночасно не підлягають задоволенню вимоги позивачки про поновлення їй строку для прийняття спадщини, оскільки вказані вимоги не грунтуються на вимогах Закону .

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Други Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та поновлення строку для прийнятт спадщини задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середини 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :