Справа №751/3688/15-ц
Провадження №4-с/751/25/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

при секретарі Страшна Т. П.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 та скасування постанови про розшук майна боржника,

встановив:

ОСОБА_1 звертаючись до суду із скаргою просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо оголошення розшуку майна боржника, а саме: автомобілів марки SEAT CORDOBA 2.0, 2008 року випуску, номер кузову (шасі) VSSZZZ6LZ8R152617, днз АА 60888 НЕ; MERSEDES-BENZ ASTROS 1840, 1997 року випуску, тип кузова вантажний сідловий тягач-е, днз АА 7738 ІН; TRAILOR S383E, 1991 року випуску, тип кузову напівпричіп бортовий тентований С, днз АА 4990 ХР та просить скасувати постанову від 03.03.2015 року про розшук майна боржника по ВП №46028873 (а.с.1-5).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що згідно виконавчого листа №751/9298/14 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. У звязку з чим 16 січня 2015 року старшим державним відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17 січня 2015 року винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження. Зазначає, що про дані постанови дізнався лише в кінці лютого 2015 року. Також, 03 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобілів. Вважає вказану постанову незаконною, тому що про її існування ОСОБА_1 не було повідомлено, державним виконавцем не було вчинено жодних дій про встановлення місця проживання боржника, про знаходження його майна. Крім того, вказує, що неодноразово звертався до ДВС стосовно відкритого виконавчого провадження, однак жодного письмового повідомлення про виклик до державної служби не отримував.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених у письмових поясненнях, які долучено до матеріалів справи. Зазначив, що вказані транспортні засоби знаходяться за його місцем проживання, державним виконавцем не зясовувалось місце знаходження арештованого майна, не здійснювався вихід за місцем його проживання.

Представник заінтересованої особи - стягувача ПАТ «Альфа-Банк» та старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати скаргу у відсутності представника стягувача та державного виконавця за наявними матеріалами в справі.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України «Про виконавче провадження». Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи Новозаводським районним судом м. Чернігова від 29.09.2014 року винесена ухвала, якою задоволено вимоги ПАТ «Альфа-Банк» та видано виконавчий лист на виконання рішення Третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 15.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 153 135,52 грн (а.с.10).

16 січня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2М винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №6/751/2797/14 (а.с.6).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищестоящого органу.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, державним виконавцем була винесена постанова від 17.01.2015 р. про арешт майна та заборони на його відчуження та внесена до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.7,8).

Згідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

03.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіль марки SEAT CORDOBA 2.0, 2008 року випуску, номер кузову (шасі) VSSZZZ6LZ8R152617, днз АА 60888 НЕ; MERSEDES-BENZ ASTROS 1840, 1997 року випуску, тип кузова вантажний сідловий тягач-е, днз АА 7738 ІН; TRAILOR S383E, 1991 року випуску, тип кузову напівпричіп бортовий тентований С, днз АА 4990 ХР, оскільки не відомо місцезнаходження майна, на який накладений арешт (а.с.9).

У відповідності до п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, що підтверджують виклик боржника до відділу державної виконавчої служби, факт здійснення відповідних заходів по встановленню місцезнаходження арештованих автомобілів, в тому числі і доказів, що підтверджують його вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1, як того вимагає п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року. Судом двічі були витребувані матеріали виконавчого провадження № 46028873 (а.с.14, 19, 26-27), проте на вимогу суду вказані матеріали виконавчого провадження не були надані суду, як і не повідомлено причини неможливості надання матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови про оголошення розшуку автомобілів без здійснення всіх необхідних процесуальних дій, передбачених п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст.387 ЦПК України до компетенції суду не віднесено безпосереднє скасування рішень, які виносить державний виконавець, а надано лише право визнавати прийняте рішення неправомірним, а тому скарга в частині скасування постанови про розшук майна боржника по ВП №46028873 від 03.03.2015 року - не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що заявник отримав оскаржувану постанову від 03.03.2015 року лише 25.03.2015 року (а.с.23), інших доказів матеріали справи не містять, а скаргу подано до суду 02.04.2015 року (згідно штампу на конверті), а отже строк подання скарги до суду, встановлений ст. 385 ЦПК України, ОСОБА_1 не пропустив.

На підставі ст. ст. 88, 388 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 121 грн 80 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11, 210, 386-388 ЦПК України, Законом України Про виконаче провадження, суд, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 03.03.2015 року по виконавчому провадженню 46028873 про оголошення розшуку майна боржника ОСОБА_1, а саме: автомобілів марки SEAT CORDOBA 2.0, 2008 року випуску, номер кузову (шасі) VSSZZZ6LZ8R152617, днз АА 60888 НЕ; MERSEDES-BENZ ASTROS 1840, 1997 року випуску, тип кузова вантажний сідловий тягач-е, днз АА 7738 ІН; TRAILOR S383E, 1991 року випуску, тип кузову напівпричіп бортовий тентований С, днз АА 4990 ХР.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп на користь УК у м. Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в Чернігівській області, розрахунковий рахунок 0004, код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу 02894496.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. В. Маслюк