Справа № 199/912/15-ц
УХВАЛА

17.03.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, про визнання неправомірною постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою про визнання неправомірною постанови від 26.01.2015 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, у виконавчому провадженні ВП №46177435, про відмову у відкритті виконавчого провадження. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вищевказана постанова є неправомірною та зазначені в ній підстави для відмови в прийнятті до провадження виконавчого листа не відповідають вимогам ст.ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання скаржник не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.

Представник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд вважає вимоги таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №402/14 (номер за ЄДРВП: 46177435), 14.01.2015 року до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України надійшла заява ОСОБА_1 про виконання судового рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.08.2014 р. у справі 3199/859/14ц за його скаргою на дії Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. До заяви було додано оригінал виконавчого листа №199/859/14ц, виданого 29.12.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, та скаргу на дії управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області.

26.01.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), в якій зазначив про невідповідність виконавчого документа ст.ст. 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у пред'явленому виконавчому листі не зазначено ідентифікаційний код стягувача ОСОБА_1 та боржника - державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 Мамадієвича.

З цих підстав, керуючись п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 відмовив у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №199/859/14-ц, виданого 29.12.20014 року Амур-Нижньодніпровським районним суд м.Дніпропетровська, про зобов'язання державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 Мамадієвича провести виконавчі дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» з примусового виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2013 року у справі 199/12347/13-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.26 Закону України, від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження", державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону. В свою чергу відповідно до п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб-платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Враховуючи вимоги ст. 1, 5, 6, 17-19 Закону України «Про виконавче провадження» суд приходить до висновку, що зазначення у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника та стягувача можливе лише у тому випадку, якщо такий став відомий судові при розгляді справи. Відсутність даних відомостей не є перешкодою у проведенні виконавчих дій, а також не позбавляє державного виконавця можливості в межах своїх владних повноважень витребувати дану інформацію, що не суперечить ч.2 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження", яка передбачає, що державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави відмови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 стосовно незазначення у виконавчому листі ідентифікаційних кодів стягувача ОСОБА_1 та боржника - державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 Мамадієвича, не ґрунтуються на законі, у зв'язку з чим постанова від 26.01.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, є неправомірною.

Керуючись ч. 1 ст.208, 210, 383-387 ЦПК України, ст.ст. 8, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, про визнання неправомірною постанови, - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову від 26.01.2015 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №46177435 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя