Справа № 362/5918/14ц Головуючий у І інстанції Медвєдєв К.В.
Провадження № 22-ц/780/1607/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 29.04.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Химинець Н.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Назаренко Олени Юріївни на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Назаренко Олени Юріївни,-

встановила:

у грудні 2014 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою.

Просила поновити процесуальний строк для оскарження спірної постанови, постановити ухвалу, якою визнати дії державного виконавця Назаренко О.Ю. про закінчення виконавчого провадження згідно до виконавчого листа №2/1008/1760/12 виданого 20.07.2013 р. Незаконним, зобов»язати виконавчу службу Васильківського міськрайонного управління юстиції відділ державної виконавчої служби головного управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження згідно до виконавчого листа №2/1008/1760/12 виданого 30.07.2013 р.

Зазначала, що 03.12.2014 р. вона дізналась, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню рішення суду на підставі виконавчого листа №2/1008/1760/12 виданого 20.07.2013 р. Заявник вказує, що вказана постанова не була їй надіслана.

На думку заявника, вказана постанова є необґрунтованою, а дії державного виконавця неправомірними.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року скаргу задоволено частково.

Поновлено строк на оскарження постанови заступника начальника виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Назаренко О.Ю. від 24.04.2014 р. про закінчення виконавчого провадження.

Визнано дії державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ в Київській області Назаренко О.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2014 р. з примусового виконання виконавчого листа №2/1008/1760/12 виданого 30.07.2013 р., незаконним. В задоволенні решти вимог скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням заступника начальника ВДВС Васильківського МУЮ Київської області Назаренко О.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року, постановити нову, якою в задоволенні заяви відмовити.

Зазначила, що ухвала незаконна, винесена в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 384 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Враховуючи те, що державним виконавцем не надано належних доказів того, що заявнику оскаржувана постанова направлялась вчасно, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку поновивши заявнику строк для оскарження постанови державного виконавця, оскільки він пропущений з поважних причин.

Васильківським міськрайонним судом Київської області 30 липня 2013 року видано виконавчий лист №2/1008/1760/12, згідно якого зобов»язано ОСОБА_4 знести самочинно збудоване приміщення.

30.07.2013р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

11.09.2013р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду від 03.09.2013р.

25.11.2013р. державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

04.02.2014 р. та 19.02.2014 р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що рішення суду не виконано, про що складені відповідні акти.

04.02.2014 р. та 19.02.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про накладання штрафу на боржника в сумі 170 грн. та 340 грн.

13.03.2014 р. державним виконавцем до Васильківського МВ ГУМВС України направлено подання щодо вирішення питання про притягнення божника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду відповідно до ст.382 КК України.

Постановою заступника начальника виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Назаренко О.Ю. від 24.04.2014 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1008/1760/12 виданого 30.07.2013 р. закінчено, оскільки рішення суду боржником не виконано.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов»язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Тобто, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець зобов»язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Також ч.1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так як рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2012 р. на сьогоднішній день залишається не виконаним; стягувач позбавлений права повторно пред»явити виконавчий лист до виконання, тобто рішення суду, яке є обов»язковим для виконання на всій території України залишається не виконаним, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Назаренко О.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 24.04.2014 р. з примусового виконання виконавчого листа №2/1008/1760/12 виданого 30.07.2013 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Згідно ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Щодо вимоги заявника про зобов»язання державного виконавця вчинити дії по відновленню виконавчого провадження, то вказаний обов»язок існує у державного виконавця в силу Закону України «Про виконавче провадження» незалежно від рішення суду, і до моменту ухилення державного виконавця від виконання такого обов»язку, права заявника в зазначеній частині є непорушеними.

Також доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задовольнивши скаргу частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,312,314, 15 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу заступника начальника відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Назаренко Олени Юріївни відхилити, ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді