Справа № 461/3130/15-ц
Провадження № 6/461/80/15
УХВАЛА

23.03.2015 Галицький районний суд м. Львова в складі: головуючого-судді Мисько Х.М., при секретарі Коружинець Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

державний виконавець Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, мотивуючи тим, що у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3020, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 03 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1000,00 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 07 жовтня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття. 02 жовтня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак. Заборгованість не погашена, станом на 26 лютого 2015 року заборгованість становить 32320,00 грн.

Державний виконавець до судового засідання подав до суду клопотання про розгляд подання у його відсутності, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у розгляді подання, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

У зв'язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Крім цього, при вирішенні подання, суд також враховує ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), яким визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, оскільки виконання рішення суду спрямоване на забезпечення прав дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

З огляду на викладене, оскільки боржником не виконано зобовязань, покладених на нього рішенням суду, подання державного виконавця слід задовольнити, тимчасово обмеживши боржника у праві виїзду за межі України до сплати заборгованості за вказаним виконавчим листом.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), суд-

у х в а л и в :

подання державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_1 задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по виконанню рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Мисько Х.М.