Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Волоско І.Р.,

при секретарі Підлужному Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третіх осіб- Слободянюка ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕСБанк» звернувся до суду з позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ у Львівській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, в якому просить звільнити квартиру АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці ПАТ «ВіЕс Банк» та належить ОСОБА_3 з-під арешту, що був накладений 25 червня 2014 року слідчим СУ ГУ МВС України у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № KF 45275, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 218 000,00 доларів США, кінцевим строком погашення не пізніше 26 жовтня 2027 року під 11,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № KF 45275 від 26 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1356, згідно якого ОСОБА_3 надав у заставу нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 137,0 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат та кухні за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до Галицького районного суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ «ВіЕс Банк» права продажу предмета іпотеки. 08 листопада 2013 року рішенням Галицького районного суду м. Львова позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено в повному обсязі. Виконання рішення суду неможливо, оскільки 25 червня 2014 року слідчим СУ ГУ МВС України у Львівській області Лісковським Б.Ю. накладено арешт накладено арешт на нерухомість, яка знаходиться в іпотеці банку. У зв'язку з накладеними арештом, позивач не може скористатись своїм законним правом на реалізацію предмета іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з мотивів викладених у письмових запереченнях.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав, просить позов задоволити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № KF 45275, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 218 000,00 доларів США, кінцевим строком погашення не пізніше 26 жовтня 2027 року під 11,5 % річних /а.с.6-8/.

26 жовтня 2007 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником всіх прав і обов'язків якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1356, згідно якого ОСОБА_3 надав у заставу нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 137,0 кв.м., для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 45275 від 26 жовтня 2007 року /а.с.3-5/.

Встановлено, що ухвалою слідчого Галицького районного суду м. Львова від 19.06.2014 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області відповідно до якої накладено арешт на майно ОСОБА_3 в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Арешт на майно відповідача накладено в межах кримінального провадження № 0000024 від 30.11.2012р. за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України- розтрата чужого майна шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах та службове підроблення.На даний час справа перебуває на розгляді в суді.

Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа,яка його подала, не доведе необхідності такого арешту.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Таким чином, скасування арешту майна ОСОБА_3 можливе лише в межах кримінального провадження.

Закон України »Про виконавче провадження» / ч.1 ст.60 / передбачає, що особа,яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй,а не боржникові,може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на цей майно і про зняття з нього арешту. Однак, ПАТ»ВіЕсБанк» з приводу визнання права власності на майно позовних вимог не заявляє.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не є власником майна - АДРЕСА_1.

Щодо можливих порушень прав іпотеко держателя,то такі на даний час не порушені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.44 Закону України «Про виконавче провадження», у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.Відтак, права іпотекодержателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту,а пріорітетом задоволення його вимог.

Таким чином, права позивача як іпотеко держателя спірного майна, не пов»язані ні з правом власності на майно, ні з правом володіння ним,відтак, вимоги банку про звільнення майна з-під арешту є безпідставними..

Керуючись ст.ст. 3-11,60,88,212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.15,316-321 ЦК України,суд, -

вирішив:

В позові ПАТ «ВіЕс Банк» до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - відмовити .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Р.Волоско.