Справа № 127/1167/15-ц
Провадження № 2/127/1637/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.05.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач 25.06.2014р. позичив ОСОБА_2 105 900,00 грн. У відповідності до досягнутої домовленості він зобов'язувався повернути позивачу їх до 14.07.14. Факт передачі грошей відповідачу та обов'язок їх повернення підтверджується його розпискою. 21.11.2014р. позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про повернення позичених коштів. Але це звернення, як і усні нагадування залишені без реагування. Кошти в установлений домовленістю строк позивачу не повернуті.

Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 183 341 грн., яка складається з основної суми боргу 105 900грн, суми індексу інфляції 12 157 грн., 3% річних 1584 грн., компенсації 63 700 грн., надавши відповідний розрахунок суми боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно розписки 25.06.2014р. позивач передав ОСОБА_2 105 900, 00 грн., яку останній зобов'язався повернути 14.07.2014р., а у випадку неможливості вчасно повернути борг зобов'язався сплатити компенсацію в сумі 350 грн., за кожен день прострочки. (а. с. 4)

Судом встановлено, що позивачем 21.11.2014р. на адресу відповідача направлялась вимога про необхідність повернення отриманих коштів згідно зазначеної розписки. ( а. с. 5)

Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 610 ЦК України - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч. 1ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 183 341 грн., яка складається з основної суми боргу 105 900грн, суми індексу інфляції 12 157 грн., 3% річних 1584 грн., компенсації 63 700 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 1833, 38 гривень, який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що позивач скористався допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання послуг укладений з ФОП ОСОБА_3 20.11.2014р. (а. с. 8,) та сплатив за його послуги 10000 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 22.04.2015 року (а.с.7). Крім того, суд звертає увагу, що в судовому засіданні інтереси позивача представляла ОСОБА_4, згідно довіреності від 11.12.2014р., проте, кошти за правову допомогу сплачено ФОП ОСОБА_3

Натомість, враховуючи положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також те, що представником позивача на надано акту виконаних робіт на виконання договору про надання юридичних послуг та розрахунку розміру суми правової допомоги, суд вважає витрати на правову допомогу необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами в тому числі і розрахунку суми.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1046, 1047, 1049, ЦК України,. ст.ст.15, 81, 88, 209- 215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 183 341 грн., яка складається з основної суми боргу 105 900грн, суми індексу інфляції 12 157 грн., 3% річних 1584 грн., компенсації 63 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 833,38 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: