05 травня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Апаллонової Ю.В.,
при секретарі - Кудряшовій Ю.І.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 11.06.2012р. №22-2790 вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки в сумі 412250,00 грн., зобов'язання її звільнити приміщення квартири, і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог. В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.06.2012р. №22-2790 в частині скасування рішення суду першої інстанції і прийняття в цій частині нового рішення мотивоване тим, що на час ухвалення судового рішення власником квартири АДРЕСА_1 являлася не відповідач ОСОБА_4, а інша особа.

В подальшому, при розгляді Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя справи №0818/9884/2012 стало відомо про те, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим №10043. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2013р. у справі №0818/9884/2012 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним іпотечного договору, визнання недійсним договору позики, покладення зобов'язання про анулювання заборони відчуження. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014р. у справі №6-22447св14 залишено в силі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2013р. у справі №0818/9884/2012.

З посиланням на приписи ст.ст. 1, 7, 23, 33 Закону України "Про іпотеку" позивачка звернулась в суд з даним позовом, зазначивши при цьому, що за приписами вказаного Закону особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У судових засіданнях представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги і просить їх задовольнити на підставах викладених у позовній заяві.

Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Третя особа ОСОБА_5 в судові засідання не з'явився. Про та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 не з'явилася, причину неявки суду не сповістила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надала. У минулих засіданнях представник третьої особи проти позову заперечувала, зазначаючи, що оспорює договір іпотеки і вважає його недійсним.

12.01.2015р. від третьої особи ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.4 ст.201 ЦПК України, з посиланням на те, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя, приватний нотаріус Вовк (Бургазли) І.І., ВАТ КБ "Надра" про визнання недійсним договору іпотеки. Просила суд зупинити провадження у справі до розгляду іншої цивільної справи.

Ухвалою суду від 13.01.2015р. зупинено провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.03.2015р. вказана ухвала скасована, питання щодо зупинення провадження направлено на новий розгляд.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2015р. відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки до набрання чинності рішення по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної ради м. Запоріжжя, приватний нотаріус Вовк (Бургазли) І.В., ВАТ КБ "Надра" про визнання недійсним договору іпотеки.

Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 29.08.2008р. між ОСОБА_2 (позикодавець) і ОСОБА_5 (позичальник) був укладений договір, за змістом якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_5 прийняв у власність 412250,00 грн., що еквівалентно 85000 доларів США, згідно курсу НБУ на день посвідчення договору, зі строком виплати боргу 29.10.2008р. Позичальник підтверджує, що на час укладення цього договору він отримав суму грошей, вказану в п.1 цього договору у готівковому порядку.(а.с.4)

Договір позики посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. та зареєстрований в реєстрі за №11480.

29.08.2008р. між ОСОБА_4 (іпотекодавець) і ОСОБА_2 (іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір, за змістом якого цим договором забезпечується виконання зобов'язання, що виникло у ОСОБА_5 (позичальник) на підставі договору позики, посвідченого 29.08.2008р. за реєстровим №11480, укладеного на суму 412250,00 гривень, що еквівалентно 85000 доларів США, згідно курсу НБУ на день посвідчення договору з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу до 29.10.2008р.(а.с.5)

Відповідно до п.2 Іпотечного договору, предмет іпотеки складає квартира АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м.

Сторонами оцінений предмет іпотеки в сумі 412250,00 грн. (п.4 іпотечного договору).

Згідно п.6 іпотечного договору, іпотекодавець не вправі без письмової згоди іпотекодержателя перезаставляти предмет іпотеки чи відчужувати будь-яким із способів, передбачених чинним законодавством.

Іпотечний договір посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. та зареєстрований в реєстрі за №11481. На підставі ст.73 Закону України "Про нотаріат" та у зв'язку з посвідченням цього договору іпотеки накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири, яка належить ОСОБА_4 до припинення чи розірвання договору. Заборона відчуження зареєстрована в реєстрі за №11482.

Вищевказані аналогічні обставини були встановлені у рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2013р. у справі №0818/9884/2012, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014р. у справі №6-22447св14.(а.с.18-20)

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

23.02.2012р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі №2-2453/2011 (за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки) було прийнято рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 838940,51 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки в сумі 412250,00 грн. Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити приміщення квартири АДРЕСА_1.(а.с.6-7)

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 11.06.2012р. у справі №22-2790/12 вищевказане рішення суду першої інстанції від 23.02.2012р. скасовано в частині задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки в сумі 412250,00 грн., зобов'язання її звільнити приміщення квартири, і в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог. В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось.(а.с.8-9).

Рішення апеляційної інстанції у справі №22-2790/12 в частині скасування рішення суду першої інстанції і прийняття в цій частині нового рішення мотивоване тим, що з 23.06.2011р. власником квартири АДРЕСА_1 за даними Державного реєстру прав власності на нерухоме майно була не ОСОБА_4, а ОСОБА_11, який на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2011р. придбав за 42000,00 вказану квартиру у ОСОБА_12, право власності якого на предмет іпотеки було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 26.05.2010р. в книзі 210 за №35771 на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 09.12.2009р. по справі №2-1907 про визнання мирової угоди та ухвали цього ж суду від 29.03.2010р. про виправлення описки.

До теперішнього часу ОСОБА_5 не було виконано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2012р. у справі №2-2453/2011 про стягнення з нього заборгованості на користь ОСОБА_2

В ході розгляду справи №0818/9884/2012 судом також було встановлено, що зобов'язання сторін за основним зобов'язанням - договором позики від 29.08.2008р. за реєстровим №11480 не припинились, а отже, зобов'язання за іпотечним договором від 29.08.2008р. за реєстровим №11481 також вважаються не припиненими, згідно положень ч.5 ст.3 Закону України "Про іпотеку".

В якості додаткового підтвердження непогашення основним боржником (ОСОБА_5) заборгованості за договором позики від 29.08.2008р. за реєстровим №11480, позивачем надані суду довідки з органів виконання судових рішень.(а.с.60-67)

Так, згідно довідки Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 04.12.2014р., виконавчий лист №2-2453/11 виданий 13.03.2012р. Орджонікідзевським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 838940,51 грн. на виконанні не перебуває та заборгованість станом на 14.11.2014р. відділом не стягнута.(а.с.66)

Згідно довідки Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 06.12.2014р., за виконавчим листом №2-2453/11 від 14.03.2012р., виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 838940,51 грн. стягнення не проводились.(а.с.67)

В межах розгляду справи №0818/9884/2012 було встановлено, що іпотечний договір від 29.08.2008р. містить всі умови, що є обов'язковими та визначені законом як істотні, і такий договір не суперечить вимогам ЦК України та Закону України "Про іпотеку". В період укладення договору іпотеки неповнолітні діти ОСОБА_4 не мали ні права власності, ні права користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1, переданого в іпотеку; права дітей ОСОБА_4 порушені не були.

Крім того, в ході розгляду справи №0818/9884/2012 було встановлено, що змінився власник квартири АДРЕСА_1. Так, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09.12.2009р. у справі №2-1907/09 визнана мирова угода між ОСОБА_12 і ОСОБА_4, за умовами якої прийнято відмову ОСОБА_12 від позовних вимог про стягнення боргу за договором позики. Визнано за ОСОБА_12 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м, перший поверх, літ. А-5. За договором купівлі-продажу від 26.01.2011р. ОСОБА_11 придбав вказану квартиру у ОСОБА_12 В подальшому, квартиру придбала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим №10043, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно за індексним №2138989 від 08.04.2013р., наданої на запит суду. Згідно цієї ж довідки, державна реєстрація за ОСОБА_3 права власності на квартиру (частка 1/1) відбулась 14.11.2012р.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до статті 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України прямо передбачено, право кожної особи на звернення до суду за захистом майнового прав та інтересу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України "Про іпотеку").

Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно статті 33 Закону України "Про іпотеку", є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання, внаслідок чого, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

За статтею 39 Закону України "Про іпотеку", передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно положень ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, правильною є позиція про те, що до нового власника майна, яке є предметом іпотеки, переходять усі права та обов'язки за іпотечним договором, оскільки відсутність державної реєстрації обмеження нерухомого майна іпотекою на дійсність іпотечного договору не впливає.

Чинне законодавство не встановлює залежність збереження права іпотеки від добросовісності чи недобросовісності нового власника предмету іпотеки, а також від його обізнаності про обтяження придбаного нерухомого майна чи оспорювання в судовому порядку права іпотеко держателя на це майно на момент придбання.

Будь-яких обмежень або виключень, які б дозволяли звільнити особу, що придбала іпотечне майно від переведених на нього обов'язків іпотекодавця на підставі того, що при укладені договору купівлі-продажу вона не знала про наявність іпотечного обтяження, законом не передбачено.

Таким чином, перехід права власності на предмет іпотеки до ОСОБА_3, не припинив того обтяження, яке було встановлене на користь ОСОБА_2 у відповідності до умов іпотечного договору.

Тобто за законодавством іпотекодержатель може пред'явити вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки до нового власника, який є добросовісним набувачем при повному збережені дійсності договору купівлі-продажу предмета іпотеки, тобто без попереднього визнання цього договору недійсним.

ОСОБА_3, як власник предмету іпотеку, є належним відповідачем по справі, що узгоджується з приписами ст.23 Закону України "Про іпотеку".

При розгляді даного спору судом встановлено, що загальний розмір вимог ОСОБА_2 становить суму 838940,51 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2012р. у справі №2-2453/2011. Сума 838940,51 грн. заборгованості за договором позики від 29.08.2008р., яка стягнута за судовим рішенням, складається з наступного: 540888,13 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 32189,38 грн. 3% річних за весь час прострочення грошового зобов'язання; 63898,75 грн. пені у розмірі 0,1% від суми непогашеної заборгованості; 201964,25 грн. збитки некомпенсовані пенею.

Вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню за рахунок нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м.

Позивачем не заявлялося про необхідність вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації.

Способом реалізації предмета іпотеки позивачем заявлено як проведення прилюдних торгів.

Інші кредитори, вимоги яких підлягають задоволенню за рахунок вартості предмета іпотеки, відсутні.

Позивач також просить визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки - не нижче ринкової.

Відповідно до п. 42. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Приймаючи до уваги, що на дату подання зазначеного позову заборгованість за договором позики не погашена, позивач прийняв рішення задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до Частина 1 статті 3 ЦПК, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваннях прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявністю підстав для їх задоволення.

З урахуванням приписів ст.ст. 82, 88 ЦПК України, судові витрати по розгляду справи покладаються на відповідача. Згідно ухвали суду від 10.10.2014р. за заявою позивача було відстрочено сплату судового збору у розмірі 3410,40 грн. до ухвалення судового рішення по справі. Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, якому було відстрочено сплату судового збору, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в дохід Державного бюджету України, а сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 51-60, 88, 209, 212, 214, 215,218,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 29.08.2008р. реєстровий №11481, - на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м., яка належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2), шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження з початковою ціною не нижче ринкової, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_7) за договором позики від 29.08.2008р. реєстровий №11480 в сумі 838940,51 грн., яка складається з 540888,13 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 32189,38 грн. 3% річних за весь час прострочення грошового зобов'язання; 63898,75 грн. пені у розмірі 0,1% від суми непогашеної заборгованості; 201964,25 грн. збитки некомпенсовані пенею.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2), на користь держави судовий збір у розмірі 3410,40 грн. (три тисячі чотириста десять грн. 40 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_7) - 243,60 грн. (двісті сорок три грн.60коп) витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.В. Апаллонова