Провадження № 2/161/262/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 березня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу .

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно з договором банківського вкладу від 16 вересня 2014р. № 906 відповідач 18 грудня 2014року зобов'язаний був повернути йому його кошти, які були залучені ним на депозит, разом з нарахованими процентами за останній місяць розміщення депозиту в обсязі 87070 грн. та 1013,83 грн. відповідно. З відповідною заявою він 03 грудня 2014 р. звернувся до відповідача, чим засвідчив його наміри припинити дію вказаного договору. В поверненні суми депозиту за договором банківського вкладу та нарахованих відсотків в день закінчення договору йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю готівки в касі відповідача та обмеженнями, встановленими відповідачем на видачу коштів. При цьому кошти відповідачем в день закінчення вкладу самостійно перекинуто на поточний рахунок, незважаючи на подану ним заяву видати кошти з банківського вкладу готівкою у день закінчення вкладу. Враховуючи викладене, за порушення відповідачем грошового зобов'язання просив притягнути його до відповідальності, передбаченої частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України та частиною 5 ст.625 Закону України «Про захист прав споживачів», та стягнути з відповідача його кошти, які були залучені ним на депозит разом з нарахованими процентами за останній місяць розміщення депозиту в сумах 87070 грн. та 1013,83 грн. відповідно, суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за грудень 2014 р., штраф в сумі 2612,10 грн., пеню у сумі 214,69 гривень.

Згідно з договором від 10.01.2014р. №32, вклад «Новорічні бажання» - 13 місяців, відповідач в особі відділення №338 ПАТ «Імексбанк» у м. Луцьку, зобов'язаний був повернути йому готівкою його кошти 10.02.2015р. разом з нарахованими відсотками в сумі 1000 грн. та 39 грн. відповідно. Згідно з договором від 22.05.2014р. №396 , вклад «Постійний клієнт» - 9 місяців, відповідач зобов'язаний був повернути його кошти готівкою 23 лютого 2015р. разом з нарахованими відсотками в сумах 10000 грн. та 390 грн. відповідно. По договору №384 від 19.05.2015р., вклад «Постійний клієнт» - 9 місяців (11% в доларах США), відповідач зобов'язаний був повернути його кошти готівкою в доларах США 18.02.2015р. разом з нарахованими відсотками в сумах 582,32 дол. США та 10 дол. США відповідно. З відповідними заявами він звертався до відповідача 27.01.2015р. , чим засвідчив свої наміри припинити дію вказаних договорів. В поверненні сум депозитів за договорами банківських вкладів та нарахованих відсотків в день закінчення договорів йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю готівки в касі відповідача та обмеженнями, встановленими відповідачем на видачу коштів.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» в його користь заборгованість за договорами банківського вкладу від 10.01.2014р. №32 вклад «Новорічні бажання», від 22.05.2014р. №396 вклад «Постійний клієнт», від 19.05.2014р. №384 вклад «Постійний клієнт», за договором банківського вкладу від 16 вересня 2014р. № 906, за договором банківського вкладу від 06 жовтня 2014р. № , що в загальній сумі з процентами по цих вкладах, та з врахуванням 3% річних становить 133440грн. (сто тридцять три тисячі чотириста сорок гривень). Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача 592,32 долари СШАза договором №384 від 19.05.2015р., вклад «Постійний клієнт», з яких: кошти, залучені на депозит, в сумі 582.32 дол. США, проценти по банківському вкладу, нараховані, але не виплачені у встановлений строк за розміщення депозиту в сумі 10 дол.США.

В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до повідомлень про вручення судових повісток відповідач належним чином був повідомлений про час, місце розгляду даного спору судом, а тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами та їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Статтею 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено наступні договори банківських вкладів: договір від 16.09.2014р. №906 - 87070,00гривень; договір від 06.10.2014 № - 16000,00 гривень; договір від 10.01.2014р. №32 - 1000 грн.; договір від 22.05.2014р. №396 - 10000 грн. на загальну суму 114070грн. та договір від 19.05.2014р. №384 в сумі 582,32 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором від 10.01.2014р. №32, вклад «Новорічні бажання» - 13 місяців, відповідач в особі відділення №338 ПАТ «Імексбанк» у м. Луцьку, зобов'язаний був повернути позивачу готівкою його кошти 10.02.2015р. разом з нарахованими відсотками в сумі 1000 грн. та 39 грн. відповідно. Згідно з договором від 22.05.2014р. №396 , вклад «Постійний клієнт» - 9 місяців, відповідач зобов'язаний був повернути кошти позивача готівкою 23 лютого 2015р. разом з нарахованими відсотками в сумах 10000 грн. та 390 грн. відповідно. По договору №384 від 19.05.2015р., вклад «Постійний клієнт» - 9 місяців (11% в доларах США), відповідач зобов'язаний був повернути кошти позивача готівкою в доларах США 18.02.2015р. разом з нарахованими відсотками в сумах 582,32 дол. США та 10 дол. США відповідно.

Згідно з договором банківського вкладу від 16 вересня 2014р. № 906 відповідач 18 грудня 2014року зобов'язаний був повернути кошти позивачу, які були залучені ним на депозит, разом з нарахованими процентами за останній місяць розміщення депозиту в обсязі 87070 грн. та 1013,83 грн. відповідно. З відповідною заявою позивач 03 грудня 2014 р. звернувся до відповідача, чим засвідчив його наміри припинити дію вказаного договору. Згідно з договором банківського вкладу від 06.10.2014 № «Про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 р. Вклад «Постійний клієнт» Зміс.» (вид вкладу «ПосКлЗм25%») відповідач в особі відділення №338 ПАТ «Імексбанк» у м. Луцьку зобов'язаний був повернути позивачу готівкою 08.01.2015р. його кошти, які були залучені ним на депозит, разом з нарахованими процентами в сумі 16000,0 грн. та 416,43 грн. відповідно, з приводу чого позивач звертався з відповідною заявою до відповідача 26.12.2014р., чим засвідчив свої наміри припинити дію вказаного договору.

Судом встановлено, що при зверненні позивача з відповідними заявами до відповідача 27.01.2015р., про наміри припинити дію вказаних договорів та повернути йому суми вкладів, останнім в поверненні сум депозитів за договорами банківських вкладів та нарахованих відсотків в день закінчення договорів позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю готівки в касі відповідача та обмеженнями, встановленими відповідачем на видачу коштів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно вищевказаних договорів, сума вкладів позивачу не була повернена.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Суд, приймає до уваги поданий позивачем розрахунок відсотків, пені, три проценти річних та інфляційні, згідно з яким підлягає стягненню з відповідача в користь позивача заборгованість в сумі 133440грн. за договорами від 10.01.2014р. №32, вклад «Новорічні бажання», від 22.05.2014р. №396, вклад «Постійний клієнт», з яких кошти, залучені на депозити, в сумі 114070 гривень; проценти по банківських вкладах, нараховані, але невиплачені у встановлений договорами строк за розміщення депозитів, в сумі 1860 гривень; проценти по банківських вкладах за прострочений строк повернення депозитів до дня фактичного повернення коштів в сумі 2593 гривень; суму відповідно до індексу інфляції за грудень 2014 р., січень та лютий 2015р. за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 11382 гривні; штраф в розмірі 3% від простроченої суми грошового зобов'язання в сумі 3212 гривень; пеню у розмірі 3% річних загальної вартості замовлення по депозитах в сумі 323 гривні.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 592,32 долари США№384 за договором від 19.05.2015р., вклад «Постійний клієнт», з яких: кошти, залучені на депозит, в сумі 582,32 доларів США, проценти по банківському вкладу, нараховані, але не виплачені у встановлений строк за розміщення депозиту в сумі 10 доларів США.

У відповідності з ч. 5, 6 статті 1061 Цивільного Кодексу України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відмова відповідача у видачі позивачу всієї суми вкладу обмежує право позивача на користування та розпорядження своєю власністю, що є порушенням статті 41 Конституції України.

Відповідно до вимог статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином, суд, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач не виконав своє зобов'язання щодо повернення депозитного вкладу у строки та порядку, визначеному договором та вимогами чинного законодавства, а тому з останнього слід стягнути в користь позивача заборгованість за договорами банківського вкладу від 10.01.2014р. №32 вклад «Новорічні бажання», від 22.05.2014р. №396 вклад «Постійний клієнт», за договором банківського вкладу від 16 вересня 2014р. № 906, за договором банківського вкладу від 06 жовтня 2014р. № в сумі 133440грн. (сто тридцять три тисячі чотириста сорок гривень), та заборгованість за договором банківського вкладу від 19.05.2014р. №384 вклад «Постійний клієнт» в розмірі 592,32 долари США (п'ятсот дев'яносто два долари США 32 центи).

Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір ві сумі 1483грн.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 317, 351, 526, 1066, 1068 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» в користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами банківського вкладу від 10.01.2014р. №32 вклад «Новорічні бажання», від 22.05.2014р. №396 вклад «Постійний клієнт», від 19.05.2014р. №384 вклад «Постійний клієнт» в сумі 133440грн. (сто тридцять три тисячі чотириста сорок гривень), та заборгованість за договором банківського вкладу від 19.05.2014р. №384 вклад «Постійний клієнт» в розмірі 592,32 долари США (п'ятсот дев'яносто два долари США 32 центи).

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ІмексБанк» в дохід держави судові витрати по справі в сумі 1483грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят три гривні).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта