Провадження № 2/521/1109/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 березня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Погрібної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення на її користь додаткових витрат (на розвиток фізичних здібностей) на утримання дитини у розмірі 5255,0 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний. Від цього шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх вдів доходу відповідача, починаючи з 06 грудня 2012 року і до досягнення сином повноліття, а саме до 28 червня 2014 року. 08 жовтня 2013 року Апеляційним судом Одеської області рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року залишено без змін. ОСОБА_3 в період з 03 січня 2014 року по 01 липня 2014 року відвідував фітнес клуб «Фреш», що належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4. За вказаний період було придбано дві клубні карти на суму 3255,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 1 від 03 січня 2014 року та № 76 від 01 квітня 2014 року. Окрім того, за вказаний період в фітнес клубі «Фреш» ОСОБА_3 займався індивідуально з тренером, за що було сплачено 2000,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №26 від 13 січня 2014 року, № 42 від 03 лютого 2014 року, № 52 від 24 лютого 2014 року, № 63 від 10 березня 2014 року та № 82 від 22 квітня 2014 року. За таких обставин позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх та сина законних прав та інтересів.

Відповідач надав до суду заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на те, що у липні 2006 року сторони припинили подружні стосунки. Усе майно що було придбано ними спільно за період браку, він залишив колишній дружині та своєму сину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Щоб зберегти для їх сина попередній рівень життя, за проханням колишньої дружини, в серпні 2006 року він нотаріально відмовився від своїх майнових прав на їх спільну 4-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на користь сина ОСОБА_5, а також, у виконання ст. ст. 180, 187 СК України він за власним бажанням поклав на себе обов'язки сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? всіх доходів. Аліменти сплачувалися та сплачуються відповідачем без жодних зупинок у повному обсязі.

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 від всіх видів доходів та додаткових витрат на дитину у сумі 26647,70 грн. До додаткових витрат на дитину було віднесено підготовку до ЗНО, купівлю канцелярських приладів, зайняття у фітнес-клубі «Атлантис», туристичні подорожі дитини за кордон. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 17 квітня 2013 року (яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2013 року), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто аліменти в розмірі ? всіх видів доходів на утримання дитини ОСОБА_3 до досягнення повноліття, в іншій часті позову відмовлено.

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 40782,00 грн. на отримання дитиною другої вищої освіти у Комп'ютерній академії «ШАГ». Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06 червня 2014 року (залишено без змін ухвалою апеляційного Одеської області від 17 вересня 2014 року), позовні вимоги ОСОБА_1, залишені без задоволення.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходів на утримання дитини, починаючи з 29 червня 2014 року та до досягнення дитиною 23 років. Рішенням Суворовського районного м. Одеси від 22 вересня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти в розмірі ? частки всіх видів доходів на утримання дитини ОСОБА_3 до досягнення 23 річного віку, в іншій частині позову відмовлено.

У жовтні 2014 року, ОСОБА_1 знову звернулася до суду, тепер з позовом про стягнення з нього витрат на утримання дитини у сумі 5255,00 грн. Позивач зазначив, що ця сума була ним додатково витрачена на їх дитину у період з 03 січня 2014 по 01 липня 2014 року. Позивач вимагає відшкодування цих витрат, посилаючись на те, що дитина вже отримала послуги фітнес-клубу та вважає за необхідне при цих витратах посилатись на положення ст. 185 СК України. Однак, згідно ст. 185 СК України, закон передбачає обов'язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами. Позивач знову звертається до суду зі схожими вимогами після відмови судом у 2013 році, за яким у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину щодо відвідування фітнес-клубу «Атлантис» відмовлено (рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17.04.2013 р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.10.2013 р.

Витрати на зайняття дитини у фітнес-клубі спрямовані на охорону здоров'я та підтримку фізичної форми, тому не можуть бути віднесені до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. Позивач не обговорював з відповідачем своє рішення щодо сплати послуг фітнес-клубу, в той час, як за ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Крім того, відповідач посилається на неможливість виплати цих коштів за станом свого здоров'я, станом здоров'я членів своєї сім'ї, низькі доходи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний.

Від цього шлюбу є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх вдів доходу відповідача, починаючи з 06 грудня 2012 року і до досягнення сином повноліття, а саме до 28 червня 2014 року.

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів та додаткових витрат на дитину у сумі 26647,70 грн. До додаткових витрат на дитину було віднесено підготовку до ЗНО, купівлю канцелярських приладів, зайняття у фітнес-клубі «Атлантис», туристичні подорожі дитини за кордон. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 17 квітня 2013 року (яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2013 року), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто аліменти в розмірі ? всіх видів доходів на утримання дитини ОСОБА_3 до досягнення повноліття, в іншій частині позову відмовлено.

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 40782,00 грн. на отримання дитиною другої вищої освіти у Комп'ютерній академії «ШАГ». Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06 червня 2014 року (залишено без змін ухвалою апеляційного Одеської області від 17 вересня 2014 року), позовні вимоги ОСОБА_1, залишені без задоволення.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходів на утримання дитини, починаючи з 29 червня 2014 року та до досягнення дитиною 23 років. Рішенням Суворовського районного м. Одеси від 22 вересня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти в розмірі ? частки всіх видів доходів на утримання дитини ОСОБА_3 до досягнення 23 річного віку, в іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_3 в період з 03 січня 2014 року по 01 липня 2014 року відвідував фітнес-клуб «Фреш», що належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4.

За вказаний період позивачем було придбано дві клубні карти на суму 3255,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 1 від 03 січня 2014 року та № 76 від 01 квітня 2014 року. Окрім того, за вказаний період в фітнес-клубі «Фреш» ОСОБА_3 займався індивідуально з тренером, за що було сплачено 2000,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 26 від 13 січня 2014 року, № 42

від 03 лютого 2014 року, № 52 від 24 лютого 2014 року, № 63 від 10 березня 2014 року та № 82 від 22 квітня 2014 року.

Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд виходить з того, що відвідування фітнес-клубу не є розвитком здібностей дитини в розумінні положень ст. 185 СК України.

Фітнес - це напрямок масової, спортивної й оздоровчої фізичної культури, який спрямований на покращення загального стану організму людини, його тренованість та здатність опиратись негативним впливам зовнішнього середовища шляхом виконання простих та комплексних вправ в музичному супроводі чи у визначеному такті, допомагає в корекції форм та ваги тіла та дозволяє закріпити досягнуті результати.

За викладених обставин витрати на відвідування фітнес-клубу не є додатковими витратами на дитину, оскільки не відносяться до особливих обставин.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Гуревський В.К.