Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 лютого 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №8_74001, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 35904,00 гривень з розрахунку 17,90% річних за користування кредитом на строк з 20.06.2011 року по 20.06.2014 року.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором. ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань позивач вважає, що ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору .

Відповідно до п. 2.4., 2.5 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п. 1.4.1. договору здійснюється з дня надання кредиту, згідно з п.2.1. договору, до моменту повернення кредиту, щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після перебігу періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно п. 2.1. договору, до моменту погашення кредиту.

Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку визначеному п.п.2.5., 2.6. цього договору.

В разі прострочення строку повернення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного повернення кредиту.

Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до «20» числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору.

Однак зобов'язання невиконуються, у зв'язку з чим, станом на 23.10.2014 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором № 8_74001 у сумі 41 169,97 грн.: тіло кредиту - 32061,34 грн.; відсотки - 9108,63 грн.; комісія - 0,00 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 41169,97 грн. - заборгованість за кредитним зобов'язанням та судовий збір у розмірі 411,70 грн.

Представник позивача за довіреністю Назаренко М.П. в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. До початку слухання справи надано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 20.06.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №74001.

Згідно з умовами п. 1.1. кредитного договору кредитор надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредиту у сумі 35904,00 грн. Термін користування кредитом з 20 червня 2011 року до 20 червня 2016 року. Кредит надано позичальнику на купівлю автомобілю для споживчих потреб (п. 1.2. кредитного договору).

За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно, в розмірі 14.09% річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, зазначеного в п. 2.2. цього договору, до моменту повного погашення заборгованості за цим договором. (п. 1.4.1. кредитного договору).

Відповідно до п. 2.4., 2.5 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п. 1.4.1. цього договору здійснюється щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після перебігу періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно п. 2.1. цього договору, до моменту погашення кредиту.

Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку визначеному п.п. 2.5., 2.6. цього договору.

У разі прострочення строку повернення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного повернення кредиту.

Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до «20» числа кожного місяця протягом строку дії договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання договору в сумі 852,0 грн.

ОСОБА_1 постійно порушував умови укладеного договору про надання споживчого кредиту № 74001 та зобов'язання своєчасно сплачувати на користь банку відсотки за користування кредитом протягом всього строку фактичного користування кредитом.

Як встановлено в судовому засіданні, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернув.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором. ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований в реєстрі за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3).

Таким чином, керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора, згідно із ст.ст. 512, 513, 514, 516. 517 ЦК України, та відповідно до всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідач, у свою чергу, не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 23.10.2014 року виникла заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 74001 від 20 червня 2011 року у розмірі 41169,97 грн., з яких: 32061,34 грн. - тіло кредиту, 9108,63 грн. - відсотки, 0,00 грн. - комісія.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З врахуванням норм ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом, перелік таких підстав передбачений в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, згідно яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення, прийняття судового рішення про задоволення вимог кредитора чи відкриття виконавчого провадження за інші періоди - невиконання боржником договірного зобов'язання.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 625 ч.1 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Встановлено, що відповідач, станом на 23.10.2014 року, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка згідно розрахунку становить - 41169,97 грн., з яких: 32061,34 грн. - тіло кредиту, 9108,63 грн. - відсотки, яка і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта банк" слід стягнути судові витрати в сумі 411 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням №89043194 від 13 листопада 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 6, 15, 16, 192, 512, 514, 516, 526, 530, 533, 549, 550, 598, 610, 611, 624, 625, 627, 1050, 1054 гл.16 розділу ІV ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 174, 209, 212-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором від 20.06.2011р. в розмірі 41169грн. 97коп., з яких: тіло кредиту - 32061грн. 34коп., відсотки - 9108грн. 63коп., а також судовий збір в розмірі 411грн. 70коп., а всього 41581грн. 67коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька