Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1525/15 Головуючий у 1 інстанції: Медінцева Н.М.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С., Каракуші К.В.

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом представника позивача за договором ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року представник позивача за договором ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_2 про вселення.

В обґрунтування позову зазначала, що 23 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та його донькою ОСОБА_5 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1.

25 березня 2009 року ОСОБА_5 уклала з сином позивача ОСОБА_2, який є відповідачем по справі, договір дарування зазначеної квартири.

Після укладення договору дарування та переходу у власність відповідачу квартири, між батьком та сином скалилися складні відносини.

Відповідач не пускає його до квартири, змінив замки, чим позбавляє його права користування житловим приміщенням.

Зазначає, що ОСОБА_4 був зареєстрований в спірній квартирі з 16 червня 2004 року по 23 листопада 2005 року, був власником квартири.

На теперішній час у нього відсутнє житло, йому нема де жити, має невелику пенсію, і не має можливості винаймати інше житло.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1., зобов'язати відповідача дати ключі і виділити кімнату для проживання.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 114 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду та закрити провадження по справі.

В судове засідання 12 березня 2015 року сторони, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися. Від апелянта ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ст.305 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_8 про вселення, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира являється його єдиним постійним місцем проживання, іншого житла він не має, право користування квартирою не втратив.

Суд встановив всі факти, необхідні для вирішення спору, при ухвалені рішення дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права є неприйнятними.

Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом ( ч.2 ст.405 ЦК).

Частинами 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки

Судом установлено, що позивач являється батьком відповідача ОСОБА_9

В квартирі АДРЕСА_1 позивач зареєстрований з 16 червня 2004 року, та до 23 листопада 2005 року був власником вказаної квартири. 23 листопада 2005 року позивач подарував спірну квартиру своїй доньці ОСОБА_5

25 березня 2009 року ОСОБА_5 уклала договір дарування вказаної квартири зі своїм братом та сином позивача ОСОБА_6 Після укладання зазначеного договору дарування син позивача ОСОБА_6 не пускає його в квартиру, тим самим перешкоджає позивачу користуватися спірною квартирою.

Відповідач перешкоджає ОСОБА_10 користуватися квартирою, змінив замки на вхідних дверях і заперечує проти його вселення в спірне житло.

02 квітня 2013 року ОСОБА_6 звертався до суду про визнання свого батька ОСОБА_10 таким, що втратив право користування спірною квартирою. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.01.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням ОСОБА_10 відмовлено.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_6 посилався на обставини, які були досліджені судом першої інстанції при розгляді справи про визнання ОСОБА_10 таким, що втратив право користування спірною квартирою.

З урахуванням наведеного, а також вимог ч.2 ст. 405ЦК України судова колегія приходить до висновку про те,що суд першої інстанції, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, що мають для неї значення, надавши набутим доказам правильної оцінки, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яким вселив ОСОБА_10 у спірну квартиру

Доводи апеляційної скарги і докази,на які посилається ОСОБА_6, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: