Справа № 234/9378/15-ц
Провадження № 2/234/4328/15
21 липня 2015 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі головуючого судді Михальченко А.О.,
при секретарі Вербовецькій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1982р. він є власником будинку №19 по вул. Гвоздильній у м. Краматорську Донецької області. У належному йому будинку окрім нього зареєстрована також його донька ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі, яка не мешкає разом із ним без поважних причин починаючи з 2006р., а про її місцезнаходження йому відомо лише те, що вона мешкає у м. Костянтинівці. Враховуючи зазначене просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим будинком №19 по вулиці Гвоздильній у м. Краматорську Донецької області.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував та просив суд розглянути справу у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується телефонограмою від 15.07.2015р. Про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1982р., посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської нотаріальної контори за №9, ОСОБА_1 є власником жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами №19 по вул. Гвоздильній у м. Краматорську Донецької області. (а.с. 7)
З домової книги зазначеного будинку вбачається, що у ньому окрім позивача зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також з 28.11.2000р. відповідач ОСОБА_2 (а.с. 8)
Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу.
Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.
Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивача за кровним спорідненням.
Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача по справі виникло право користування жилим будинком №19 по вул. Гвоздильній у м. Краматорську, який належить на праві власності ОСОБА_1, з тих підстав, що вона є членами його сімї і з 2000р. зареєстрована у будинку позивача.
Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати останньою права на проживання у будинку позивача, а ні ж її відсутність без поважних причин понад один рік.
Згідно акту від 19.06.2015р. (а.с.9) ОСОБА_2 не мешкає за адресою реєстрації починаючи з січня 2006р., тобто на протязі вже майже девяти років.
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 406 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим будинком №19 по вулиці Гвоздильній у м. Краматорську Донецької області
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: