АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Іванченка М.М.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року,

встановила:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 130 грн. 59 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Представник приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.1167, 1194 ЦК України.

Такий висновок суду є правильним.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 грудня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача «Шевролет», д. н. НОМЕР_1.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2014 року, винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2

Відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27 серпня 2013 року № АС № 6976100 відповідальність ОСОБА_2 за шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», з лімітом відповідальності у сумі 50 000 грн., з нульовою франшизою (а.с.55).

Згідно Звіту № 3779/01/14 від 09.01.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Шевролет», д. н. НОМЕР_1, внаслідок ДТП, становить 5 650 грн. 04 коп.

Згідно страхового акту від 27 травня 2014 року № 712-147/1 страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 4 520 грн. 04 коп.

Отже сума збитків, які завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригоди і не включені до суми страхової виплати, становить 1 130 грн. 00 коп. (5 650 грн. 04 коп. - 4 520 грн. 04 коп.).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, в частині задоволення позовних вимог про стягнення матеріального збитку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що збитки, які завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригоди підлягають стягненню з ОСОБА_2 для повного відшкодування завданої ним шкоди, оскільки ці збитки не включені до суми страхової виплати, яка виплачена ПрАТ «Київський страховий дім».

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Встановивши, що винними діями ОСОБА_2 позивачу внаслідок ДТП заподіяно моральну шкоду, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, врахувавши характер та обсяг моральних страждань позивача у зв'язку з цим, дійшов обґрунтованого висновку про обов'язок ОСОБА_2 відшкодувати моральну (немайнову) шкоду з урахуванням засад розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

В частині залишення без задоволення позовних вимог рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Желепа О.В.

Іванченко М.М.

Справа № 753/11506/14

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2472/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Болотов Є.В.