Номер провадження: 22-ц/785/144/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника Житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-15" - Діван Ольги Анатоліївни на рішення Київського районного суду м.Одеси від 02 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-15" про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ЖБК „Вимпел-15" про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25378,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 15000 гривень, мотивуючи це тим, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідно до акту від 03 січня 2012 року з вини відповідача було вчинено залиття квартири позивачів каналізаційними стоками, у зв'язку із чим позивачам було завдано значних матеріальних та моральних збитків, які складаються з наступного:

- прання килимів після фекалій - 470 гривень;

- вартість ремонтно-відновлювальних робіт, у відповідності до Кошторису, складеного Державним науково-дослідним та проектним інститутом „НІІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" складає 24808 гривень;

- вартість робіт спеціаліста за складення кошторису з „Визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, внаслідок залиття каналізаційними відходами";

- вартість правової допомоги складає 100 гривень.

Через зазначені події сім"я ОСОБА_4 постійно нервує, втратила нормальний сон та ритм життя.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02 червня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ЖБК "Вимпел-15" на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири у розмірі 22 278 гривень.

Стягнуто з ЖБК "Вимпел-15" на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

Стягнути з ЖБК "Вимпел-15" на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 483,20 гривень.

В іншій частині позовних вимог -відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник Житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-15" Діван Ольга Анатоліївна звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 02 червня 2014 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ЖБК "Вимпел-15" про стягнення майнових збитків та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неналежним чином виконував зобовязання про надання послуг з утримання будинків і споруд, що призвело до порушення прав позивачів. Відповідач фактично виплатив позивачам шкоду у розмірі 3000 гривень, що свідчить про визнання ним вини за залиття квартири.

При цьому суд першої інстанції одночасно послався на норми законодавства, що регулюють відшкодування шкоди, як у деліктних (ст. 1166 ЦК України) так і у договірних зобов`язаннях (ст. ст. 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги").

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також зазначив, що сторонам неодноразово роз'яснювалося право проведення судової експертизи з метою встановлення суми збитків, завданних залиттям, проте сторони відмовилися від проведення судової експертизи, а відповідач жодного разу не заявляв клопотання про виключення з числа доказів кошторису на встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, внаслідок залиття каналізаційними відходами квартири АДРЕСА_2.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку (квартири) повинен забезпечувати безпечне проживання в ньому людей.

Судом установлено, що факт залиття (затоплення ) каналізаційними стоками квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачам, 03 січня 2012 року мав місце.

ЖБК "Вимплел-15" надає відповідні послуги з обслуговування багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_2

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Згідно із ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як вбачається із журналу судових засідань за 2711.2013 року (а. с. 39-40), за 27.12.2013 року (а. с. 53-54), за 05.03.2014 року (а. с. 74-75), за 27.03.2014 року (а. с. 92-95), за 29.04.2014 року (а. с. 98-99); за 29.05.2014 року (а. с. 106-107); за 02.06.2014 року (а. с. 110-111), судом неодноразово роз`яснювалося сторонам процесуальні права і обов`язки та право заявити відвід суду, проте у вказаних журналах судових засідань не знайшло жодного відображення про роз`яснення судом положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо заявлення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет встановлення експертом причини витоку каналізаційних стоків з унітазу та залиття ними квартири АДРЕСА_3, яке мало місце 03.01.2012 року та з`ясування чи обслуговувалася у відповідності до нормативних актів (строки, періодичність, характер робіт) каналізаційна труба, в якій 03.01.2012 року було виявлено пробку з кісток і чи є захаращування каналізаційної труби наслідком її неналежного обслуговування з метою встановлення наявності вини відповідача у затопленні (залитті) квартири та причинного зв`язку між завданням шкоди та невиконанням або неналежним виконанням ЖБК "Вимпел-15" обов`язків з утримання в належному стані комунікацій будинку АДРЕСА_2 м. Одесі, зокрема каналізаційного стояку, до якого підключена квартира позивачів.

Разом із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, представником ЖБК "Вимпел-15" заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування питань щодо вини обслуговуючого кооперативу у залитті квартири і спричинення в результаті цього збитків майну позивачів, а також визначення розміру завданих збитків.

Приймаючи до уваги, що тягар доведення відсутності вини у завданні шкоди, яка презюмується, покладається на відповідача, судовою колегією задоволено клопотання та призначено судову будівельно-технічну експертизу.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15 лютого 2015 року причиною залиття квартири АДРЕСА_1 фекальними каналізаційними стоками, є засмічення кістками системи каналізації, що призвело до повного перекриття потоку рідини або зменшення перетину трубопроводу, внаслідок чого трубопровід заповнився рідиною до найближчої відкритої точки (унітазу) і каналізаційні стоки вийшли назовні.

Каналізаційна труба в якій 03.01.2012 року було виявлено пробку із кісток обслуговувалася відповідно до вимог п. 5.3.4. Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 року № 76 - дотримано строк, періодичнісить та характер робіт. Стверджувати, що засмічення каналізації відбулося внаслідок неналежного обслуговування некоректно, тому що система каналізації транспортувала стічні води, які складалися з рідкої та твердої (кісток) фази, що і призвело до засмічення. Розмір майнової шкоди нанесеної залиттям квартири АДРЕСА_1 з урахуванням доброго стану технічного стану становить - 33483,68 грн., з урахуванням задовільного технічного стану - 27737,72 грн.

Експерт зазначив, що оскільки дослідження проводиться із значним розривом у часі між залиттям та проведенням експертизи, причина залиття (затоплення) квартири позивачів визначається на підставі акту від 03.01.2012 року, складеного ЖБК "Вимпел-15" і зазначена в акті причина залиття (затоплення) є найбільше ймовірною.

Суд першої інстанції у порушення вимог статей 212 - 215 ЦПК України у достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин, не дав належної оцінки наданим ЖБК "Вимпел-15" доказам та поясненням, не зазначив у рішенні результату їх оцінки, не встановив та не визначився з особою або особами, відповідальними за завдану шкоду.

В якості встановлення вини ЖБК "Вимпел-15" суд вказав, що відповідач визнав свою вину у залитті квартири позивачів, оскільки добровільно погодився виплатити позивачам у відшкодування шкоди завданої залиттям їх квартири 3000 грн.

Проте районний суд залишив поза увагою, що рішення про відшкодування шкоди в рахунок квартплати та комунальних послуг власникам квартири № 73 після затоплення 03.01.2012 року прийнято на засіданні правління ЖБК "Вимпел-15" 31.01.2012 року, на якому згідно із протоколом № 3, розглядалося прохання ОСОБА_4 виділити кошти для усунення наслідків затоплення квартири 03.01.2012 року. При цьому із протоколу засідання правління ЖБК "Вимпел-15" від 31.01.2012 року не вбачається, що правлінням вирішувалося питання про визнання вини ЖБК у залитті квартири позивачів та що грошові кошти в рахунок квартплати та комунальних послуг на суму 3000 грн. відшкодовувалися позивачам саме в порядку задоволення їх майнової претензії.

Відповідно до ст. ст. 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги; на відшкодування збитків, завданих його майну або приміщенню, шкоди, заподіянорї його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Експлуатаційна організація повинна здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку будинків і технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, а також утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій.

Суд першої інстанції посилаючись на вказані норми законодаства, набув висновку, що ЖБК "Вимпел-15" неналежним чином виконував зобовязання про надання послуг утримання будинків і споруд, що призвело до порушення прав позивачів, при цьому суд не навів обґрунтувань набуття такого висновку, обмежившись на визнання відповідачем своєї вини у залитті квартири виплатою ним позивачам 3000 грн.

Також суд у рішенні зазначив, що неодноразово роз`яснював сторонам право призначити судову експертизу з метою встановлення суми збитків, завданих залиттям.

Проте з`ясувавши, що відповідач не визнає вимог позивача, суд не вжив всіх передбачених ЦПК України заходів та не роз`яснив представнику відповідача про його процесуальний обов`язок доводити відсутність своєї вини у залитті квартири позивачів, яка презюмується, шляхом подання клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення причини залиття квартири позивачів та з`ясування питання про те чи належним чином відповідач виконував свої обов`язки в частині строків, періодичності та характеру робіт з обслуговування каналізаційного стояку, в якому 03.01.2012 року було виявлено пробку з кісток і чи є таке захаращування стояку наслідком його неналежного обслуговування.

Як вже зазначалося, відповідно до висновку експерта та матеріалів справи, засмічення каналізаційного стояку, що мало місце 03.01.2012 року, не пов`язане із його неналежним обслуговуванням ЖБК "Вимпел-15", а відбулося через порушення правил користування каналізаційною системою, до якої відноситься і каналізаційний стояк, користувачами каналізації, чиї квартири підключені до цього каналізаційного стояку. Вказані особи судом не встановлені та до участі у справі не залучені.

Разом з тим в засіданні судової колегії представником ЖБК "Вимпел-15" пояснено, що проектом водовідведення багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 м. Одесі не передбачено встановлення зворотних клапанів, що не заперечувалося присутніми в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_3, який підтвердив, що після залиття квартири, вони з ОСОБА_4 вжили заходи щодо запобігання повторення такого випадку і встановили зворотній клапан у місці підключення їх санвузлу до каналізаційного стояку.

У позові позивачі вказували на спричинені ним збитки , завдані залиттям їх квартири з вини ЖБК "Вимпел-15", який, як зазначили позивачі, визнає свою вину, але відмовляється відшкодувати збитки та посилалися на заджвдання їм моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, які вони зазнали у зв`язку із знищенням чи пошкодженням їх майна.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Як вбачається з Статуту ЖБК "Вимпел-15" житлово-будівельний кооператив "Вимпел-15" є юридичною особою, відноситься до неприбуткових організацій, створений для обслуговування, ремонту, реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за рахунок внесків членів ЖБК і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до п. 6.5. Статуту ЖБК "Вимел-15": у зону експлуатаційної відповідальності ЖБК входять зокрема труби холодного і гарячого водопостачання, каналізації і центрального опалення, від площини підлоги горища і від площини підлоги 1-го поверху до межи експлуатаційної відповідальності з водо-теплопостачаючими організаціями.

Відповідно до п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі:

ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків;

зниження якісних показників послуг, порушення встановлених договором строків усунення несправностей або перевищення допустимих перерв у наданні послуг - шляхом зменшення розміру плати та виплати споживачеві компенсації в розмірі, встановленому законодавством.

Отже правовідносини, що склалися між балансоутримувачем будинку (надавачем послуг) та власниками квартир в такому будинку, як споживачами послуг, здійснюються на договорних засадах безвідносно до того чи укладався між ними відповідний договір, оскільки само по собі надання таких послуг може випливати із фактичних договірних відносин (по факту їх надання-споживання).

Відповідно до п. 5.3.4. Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 під час обслуговування системи водопроводу каналізації необхідно:

- знати експлуатовану систему за кресленнями і в натурі (у разі відсутності креслень необхідно їх одержати чи скласти);

- регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та інше;

- здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі;

- оглядати колодязі дворової мережі, кришки яких необхідно очищати від землі, сміття чи снігу;

- вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців;

- при необхідності заміняти прокладки водопровідних кранів та ремонтувати зливні бачки;

- усувати засмічення в системі;

- утеплювати трубопровід, що проходить у відкритих і охолоджених місцях;

- тримати в порядку поливальні пристрої.

Після завершення ремонтних робіт необхідно привести у належний стан зіпсований благоустрій території та/або будинку.

Як вбачається з журналу технічних оглядів і чисток систем водопроводів і каналізації в будинку АДРЕСА_2 що оглядався експертом при підготовці висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 лютого 2015 року, у третьому парадному даного будинку (де розташована квартира позивачів) чистка та ревізія стояків водопроводу та каналізації здійснювалася відповідно 24.02.2011 року і 22.08.2011 року та 02.02.2011 року і 01.08.2011 року - тобто не рідше двох разів на рік, що передував затопленню квартири позивачів 03.01.2012 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази неналежного виконання відповідачем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, що призвело до збитків, завданих майну та/або приміщенню квартири позивачів (скарги на бездіяльність і неналежне реагування на звернення щодо поганої роботи каналізації, що передували затопленню квартири).

Разом з тим встановлені у справі обставини, що підтверджені документально, та висновок експерта, що узгоджується з іншими доказами, свідчать про прийняття заходів щодо своєчасного, регулярного та належного обслуговування каналізаційного стояку в парадному будинку, де розташована квартира позивачів, яка 03.01.2012 року опинилася затопленою, внаслідок засмічення каналізаційного стояку через злив у каналізацію кісток невстановленими мешканцями багатоквартирного будинку, чиї квартири підключені до каналізаційного стояку, які не залучені до участі у справі.

Оцінивши всі становлені у справі обставини та зібрані докази, судова колегія набуває висновку про відсутність вини відповідача ЖБК "Вимпел-15" , яка є необхідним елементом для покладання відповідальності в розумінні ст. 1166 ЦК України, яка застосована районним судом.

Аналогічно немає юридичних підстав для застосування ст. 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків передбачених частиною другою цієї статті.

Фактичні договорні відносини, що склалися між сторонами справи в сфері надання - споживання житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, передбачають відповідальність балансоутримувач житлового будинку або уповноваженої ним особи перед власником (орендарем) приміщення житлового будинку зокрема в разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю шляхом їх відшкодування.

Із встановлених у справі обставин та зібраних у справі доказів, не вбачається наявність вини ЖБК "Вимпел-15" у ненаданні або наданні не в повному обсязі послуг щодо строків, періодичності та характеру робіт з обслуговування каналізаційного стояку, в якому 03.01.2012 року було виявлено пробку з кісток , що призвело до затоплення квартири позивачів та спричинило збитки їх майну.

Крім того, судова колегія проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, надані ними в апеляційному суді, доходить до переконання, що у разі встановлення особи винної у засміченні каналізаційного стояку, внаслідок чого була затоплена квартира позивачів, останні звернулися би з позовом саме до цієї особи (осіб) і тоді не заявляли би з цього приводу ніяких претензій до ЖБК "Вимпел-15".

Таким чином збитки позивачам спричинено внаслідок порушення експлуатації будинкової каналізації невстановленими власниками (наймачами, орендарями) квартир, що підключені до каналізаційного стояку, в якому мало місце засмічення 03.01.2012 року, що призвело до затоплення квартири позивачів каналізаційними стоками.

Зобов`язання щодо відшкодування збитків власникам постраждалої квартири виникло у осіб, винних у засміченні каналізаційного стояку через порушення користування будинковою каналізацією.

Відповідно до п. 1.8. ЖБК не відповідає за зобов`язаннями його членів.

Законодаством не передбачено в таких випадках покладення на обслуговуючий кооператив відповідальності за винні дії інших осіб - як членів кооперативу так і власників (наймачів, орендарів) квартир, які розташовані у багатоквартирному будинку, який обслуговується ЖБК.

При таких обставинах підстав для задоволення позовних вимог не встановлено.

Судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у рішенні суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-15" Діван Ольги Анатоліївни - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 червня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу „Вимпел-15" про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук