Ухвала іменем україни07 квітня 2015 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» про визнання договору оренди землі недійсним, в с т а н о в и л а: У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» (далі - ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро») про визнання договору оренди землі недійсним. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 03 січня 2005 року між нею та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» був укладений договір оренди землі № 13 строком на 10 років, предметом якого є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер НОМЕР_1), загальною площею 4,3836 га, яка розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району. Даний договір був зареєстрований органами державної реєстрації 27 липня 2007 року. Після укладення та реєстрації договору оренди землі фактично відбулась зміна користувача земельної ділянки, у зв'язку з чим та у відповідності до чинних норм законодавства України, відповідач зобов'язаний був відразу забезпечити проведення паспортизації земель, отримати паспорт земельної ділянки, провести агрохімічне обстеження грунтів на момент отримання землі в оренду і лише після цього приступити до використання землі, що ним не було дотримано. Позивач зазначає, що договір оренди землі укладено з порушенням норм ст. 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки в договорі відсутня інформація про стан об'єкту оренди на момент його отримання в оренду, що свідчить про відсутність домовленості між сторонами щодо «умов збереження стану об'єкта оренди» та «умов повернення земельної ділянки». В договорі оренди вказано, що земельна ділянка розташована в с. Біла, але земельна ділянка позивача розташована за межами с. Біла. В договорі оренди не вказано чи підлягає орендна плата індексації, не визначено порядок її внесення і перегляду та відповідальності за несплату. Також в договорі не вказано цільове призначення земельної ділянки. Під час укладення договору оренди землі додатки, які є невід'ємною частиною до нього, не розроблялись. Відсутність істотних умов договору оренди землі, які є обов'язковими та додатків до такого договору порушують права позивача. Тому позивач просила визнати недійсним договір оренди землі від 03 січня 2005 року № 13, укладений між нею та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», який зареєстровано в державному реєстрі земель 27 липня 2007 року за № 23. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 03 січня 2005 року № 13, укладений між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та ОСОБА_2, який зареєстрований у державному реєстрі земель 27 липня 2007 року за № 23. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав встановленим факт порушення прав позивача зі сторони відповідача, виходячи з обставин наведених представником позивача у позовній заяві, які суд вважав доведеним здобутими у справі доказами та які відповідачем не були спростовані.Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та положення викладені в Постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року (справа № 6-94цс13) щодо встановлення порушення прав орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди землі умов передбачених ст. 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі», визначення істотності цих умов та з'ясування у чому саме полягає порушення їхніх законних прав, обґрунтовано виходив з недоведеності порушення прав позивача. Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваного судового рішення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.Керуючись ст. 328 ЦПК України,у х в а л и л а: У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» про визнання договору оренди землі недійсним відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. С у д д я О.В. Попович