Справа № 466/1704/15 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/6541/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Кабаль І.І., Монастирецький Д.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2, представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу КС «Центр фінансових послуг» в особі голови правління ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до КС «Центр фінансових послуг» про визнання недійсною третейської угоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року позов ОСОБА_7, ОСОБА_6 до КС «Центр фінансових послуг» про визнання недійсною третейської угоди задоволено; визнано недійсною третейську угоду № В-10/0009/11/227/01 від 28 жовтня 2011 року укладену між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9; вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржено КС «Центр фінансових послуг» в особі голови правління ОСОБА_4. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність, необгрунтованість, на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що регламент Третейського суду не є засекречено, доступ не заборонений, а позивачі не скористалися своїм правом на ознайомлення з Регламентом Третейського суду. Третейська угода не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист свої прав, яке не може бути скасовано або обмежене. Третейська угода відповідає вимогам ст.12 ЗУ «Про третейські суди». Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарг, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення та залишає його без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 2011 року у м.Львові між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №В-10/0009/11/227/01 кредитні лінії, відповідно до якого відповідач зобов»язався надати позивачу кредит в сумі 100 000 грн. В той же день, 28.10.2011 року між відповідачем та співвідповідачами укладено договори поруки за № В-10/0009/11/227/01.

Крім того, 28 жовтня 2011 року між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 укладено третейську угоду №В-10/0009/11/227/01, відповідно до якої всі спори, які виникають між сторонами та стосуватимуться кредитного договору, договору поруки, договору застави, договору поруки до договору застави за № В-10/0009/11/227/01 розглядатимуться Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов»язок» відповідно до регламенту останнього.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що невідповідність третейської угоди у Договорі вимогам цивільного законодавства є підставою вважати таку третейську угоду нікчемною на підставі ст.228 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЗУ «Про третейські суди», якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у

третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" оспорювана третейська угода є недійсною оскільки позивачі не були обізнані з умовами регламенту третейського суду. Оскільки третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, вона має відповідати також встановленим цивільним законодавством вимогам, а саме ст. 203 ЦК України, і наслідки недодержання яких передбачені статтями 215, 216 ЦК України.

На час укладання третейської угоди (28 жовтня 2011 року) ОСОБА_10 України "Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п.1.2. кредитного договору № В-10/0009/11/27/01 кредитодавець надає Позичальнику кредит на споживчі потреби.

Відповідно до п.п. 22,23 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»яаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника. Споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_10 набрав чинності 12 березня 2011 року.

Відтак, судом першої інстанції зясовано обставини справи, надано правову оцінку зібраних по справі доказів, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду та відкидає доводи апеляційної скарги як необгрунтовані.

Висновки суду першої інстанції достатньо вмотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи. Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, доводи скарг висновків суду не спростовують, тому на підставі ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу КС «Центр фінансових послуг» в особі голови правління ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: І.І. Кабаль

ОСОБА_11