Провадження №2/761/1648/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

05 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарях - Вітріщаку Р. В., Калугіній М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування", треті особи - директор Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" Голуб Олександр Олексійович, заступник директора Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" Бочаров Дмитро Володимирович про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Ритуальної служби спеціалізоване Комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" (надалі - відповідач), у якому просила скасувати наказ директора РС СКП «Спецкомбінат ПКПО» № 208 від 17 листопада 2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності і про оголошення ОСОБА_1 догани, а також стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з вересня 2007 року ОСОБА_1 працює на посаді інженера І категорії технічного відділу Ритуальної служби спеціалізоване Комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування". Наказом директора відповідача ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання нею службових обов'язків. Позивач стверджує, що порушення службових обов'язків ним здійснено не було, крім того, від позивача не були відібрані письмові пояснення з приводу порушення ним трудової дисципліни. За таких обставин, вважає своє притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним, на підставі чого звернувся до суду із відповідним позовом.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

В судове засідання відповідач не з'явився, на адресу суду направив заперечення, у яких в задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити з тих підстав, що позивачем не було виконано посадові обов'язки, які спричинили перевищення показників електролічильника. Разом з тим, зазначив, що позивач відмовився надавати письмові пояснення щодо порушення нею службових обов'язків, про що складено відповідний акт.

Треті особи 1, 2 у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює на посаді інженера І категорії технічного відділу РСС КП "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування".

Наказом директора РС КСП «Спец комбінат ПКПО» Голуба О. О. № 208 від 17 листопада 2014 року ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання нею службових обов'язків.

Як вбачається із вказаного наказу, у зв'язку із ситуацією, що склалась з заборгованістю за спожиту електроенергію на Звіринецькому кладовищі (перевищення показників електролічильника на 20 529 квт.), враховуючи неналежну виконавську дисципліну, керуючись ст.ст. 147-149 КЗпП України, ОСОБА_1 оголошено догану на підставі доповідної записки заступника директора Бочарова Д. В. від 17 листопада 2014 року.

За ч. 1 ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, трудова дисципліна - це встановлений нормами права порядок взаємовідносин учасників трудового процесу, що визначає точне виконання ними своїх трудових функцій.

У відповідності до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Аналізуючи вказані норми закону можливо зробити висновок, що дисциплінарне стягнення до працівника можу бути застосоване лише у разі порушення ним трудової дисципліни.

Як вбачається із Посадової інструкції інженера І категорії технічного відділу, в службові обов'язки позивача входить участь у роботі по укладанню договорів, розробки технічної документації, участь у роботі по технічному нагляду за будівництвом з дотриманням установлених вимог, чинних норм, правил і стандартів.

У жодному пункті даної Посадової інструкції не віднесено до службових обов'язків ОСОБА_1 утримання, експлуатацію та обслуговування електрогосподарства підприємства та не передбачено відповідальності за енергетику.

Відповідно до ст. 26 закону України «Про електроенергетику», п. 1.3.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, керівник підприємства зобов'язаний забезпечити утримання, експлуатацію і обслуговування електроустановок відповідно до вимог чинних нормативних документів.

Крім того, відповідно до п. 2.2.13 цих Правил, огляд електроустановок не електротехнічними працівниками суворо заборонений, огляд має здійснювати фахівець з 4 групою допуску. Покладення таких обов'язків на працівника з іншою кваліфікацією і не обумовлених трудовим договором є порушенням вимог ст. 31 КЗпП України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставина порушення позивачем трудової дисципліни відсутня, а відтак і відсутні підстави для застосування дисциплінарного стягнення.

З огляду на зазначене, позовна вимоги щодо скасування наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач зазначає, що незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності і порушення прав, як працівника, призвели до значних моральних страждань, які полягають у страху незаконного звільнення та необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Проте, позивачем не надано до суду доказів на обґрунтування зазначених тверджень, крім того, не мотивовано розмір моральної шкоди, що просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відтак, суд приходить до висновку про недоведеність такої позовної вимоги, а тому вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 159, 208, 209, 212, 213-215, 222, 223, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування", треті особи - директор Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" Голуб Олександр Олексійович, заступник директора Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" Бочаров Дмитро Володимирович про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Скасувати наказ директора Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" № 208 від 17 листопада 2014 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1.

Стягнути з Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: