Провадження № 22-ц/779/707/2015
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Фединяка В.Д., Шишка А.І.

секретаря Петріва Д.Б.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки, - за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд з вказаним позовом, зазначивши, що в серпні 2013 року йому стало відомо про судове рішення, яким з нього в солідарному порядку, як з поручителя стягнута заборгованість за кредитним договором укладеним між АКІБ «Укрсиббанк»(який змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 №0 від 27.11.2007 року. Ознайомившись з матеріалами справи, позивач довідався, що між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу відповідно до якого передано право вимоги за вказаним кредитним договором. Посилаючись на те, що він договір поруки не підписував, волевиявлення на вчинення такого договору не виявляв, просив визнати договір поруки №1/0-П від 27.11.2007 року недійсним та стягнути з відповідачів всіх судових витрат по справі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним договір поруки №1/0-П від 27.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто солідарно з ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_3 114,70 грн. витрат по оплаті судового збору та 900,48 грн. витрат по оплаті проведення судової експертизи.

Не погодившись з зазначеним рішенням, вважаючи, що воно ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ТОВ «Кей-Колект» подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_3 знав про існуючу заборгованість по кредитному договору, однак умисно ухиляється від відповідальності. Даний факт, на думку апелянта підтверджується, зокрема, тим, що посилання позивача про час, коли він дізнався про рішення Івано-Франківського міського суду від 19.12.2012 року про стягнення боргу є внутрішньо суперечливими.

Вказує, що ОСОБА_3 мав відомості про кредитне зобов'язання ще у 2009 році, оскільки на його адресу банком направлялись листи про наявну заборгованість, що свідчить про пропуск строку позовної давності.

Також апелянт посилається на заяву ОСОБА_3. про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 19.12.2012 року, в якій як підставу для скасування він вказував неповідомлення поручителя про заміну кредитора, а не недійсність договору поруки.

Таким чином, висновок експерта про недійсність підпису позивача на оспорюваному договорі, який суд поклав в основу ухваленого рішення, суперечать іншим доказам.

Крім того, рішенням суду від 19.12.2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 встановлювалось, що порука є дійсною для останнього, а тому дана обставина є преюдицією при розгляді інших справ.

За наведених доводів просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач та інші представники сторін в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, тому апеляційну скаргу слід розглянути у їхній відсутності.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи 27.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 00, в забезпечення вимог якого того ж дня між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1/0-П, відповідно до якого останній зобов'язувався відповідати по зобов'язаннях боржника.

Відповідно до договору факторингу від 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передало права вимоги, зокрема і за вказаним договором, ТОВ «Кей-Колект».

Колегією суддів встановлено, що заочним рішенням Івано - Франківського міського суду від 19.12.2012 року з ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 на користь ТЗОВ «Кей - Колект» стягнуто в солідарному порядку 1291278 грн. кредитної заборгованості. На підставі даного рішення видано виконавчий лист та державним виконавцем відкрито виконавче провадження

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що договір поруки він не підписував, а про його існування дізналася тільки у серпні 2013 року, коли отримав постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №0907/2-5725/2011 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1291278,18 грн. та судових витрат.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 і визначаючи недійсним договір поруки від 27.11.2007 року укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку судової почеркознавчої експертизи, проведеної науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України в Івано-Франківській області від 06 листопада 2014 року підпис на вказаному договорі не належить позивачу, останній не уповноважував іншу особу підписувати такий договір, тому зазначений договір підлягає визнанню недійсним.

Однак з даним висновком колегія суддів не погоджується виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч. 3.ст 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після набрання заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 грудня 2012 року законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (ч. 2ст. 223 ЦПК України).

У порушення наведених норм права суд першої інстанції не звернув уваги, що в судовому рішенні про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі із ОСОБА_3, суд досліджував умови укладення договору поруки, його виконання.

У зв'язку з цим, пред'явлення цього позову поручителем є фактично оспорення фактів та правовідносин, установлених преюдиційним рішенням Івано-Франківськогоміського суду від 19 грудня 2012 року, яке ніким не оскаржене і яке вступило в законну силу.

Отже, обставини на які посилається ОСОБА_3. щодо скасування договору поруки від 27 листопада 2007 року, могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи при ухваленні , тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, тому є підставами для перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку або Верховним Судом України.

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав встановлених п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,307,309,313-314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 лютого 2015 року скасувати.

Постановити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4 про визнання недійсним договору поруки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк

А.І. Шишко