Справа № 462/9658/13 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/517/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ? частину вартості спільного майна подружжя в сумі 18684,05 грн. та 186, 84 грн. судового збору. Всього стягнуто 18870,89 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, враховуючи такі обставини:

Відповідно до ч.2 ст.72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність рахується від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Така ж позиція висловлена у п.15 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя".

При вирішенні позову суд не взяв до уваги, що шлюб між сторонами розірваний рішенням суду від 22 квітня 2010 року, а позов про поділ майна поданий до суду у листопаді 2009 року, де було зазначено майно, яке хоче поділити в даний час позивач, а тому саме з цієї дати необхідно обчислювати строк позовної давності, оскільки позовну заяву ОСОБА_5 отримував та був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи за її позовом про поділ спільного майна подружжя. Крім цього, зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги її твердження про те, що під час розгляду справи про поділ майна за її позовом вони з ОСОБА_5 дійшли згоди про те, що всі предмети побутової техніки та меблі, що вказані в першій редакції її позовної заяви, які залишились у користуванні дітей, повинні належати їм та по цій причині це майно було виключено з об"єктів спільної власності подружжя. Відтак вважає, що суд безпідставно не задовольнив її заяву про застосування строків позовної давності, а також відповідно до п.4 ст.207 ЦПК України не залишив позов без розгляду, оскільки спір між тими самими сторонами та про той самий предмет та з тих самих підстав розглядався в іншому суді. Також вважає незрозумілим висновок суду про те, що ОСОБА_5 дізнався про порушене право власності 14.11.2011 року, коли отримав уточнену позовну заяву, оскільки позивач подав зустрічну позовну заяву 20.05.2010 року, а тому вже з цього часу необхідно обраховувати строк позовної давності.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.02.2002 року по 22 квітня 2010 року.

За час спільного подружнього життя сторонами нажито рухоме та нерухоме майно, яке згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2011 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2012 року поділено між сторонами. Рішення суду набрало законної сили.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, сторонами нажито речі домашнього вжитку, зокрема, плазмовий телевізор "Самсунг" вартістю 2454,00грн, (т.1 а.с. 28,29 справи №2-949/11, духова шафа "Електролюкс" 3709,00 грн. ( а.с.37 справи №2-949/11), пральна машина "Самсунг" 3599,10 грн. (т.1 а.с.40 справи №2-949/11), холодильник "Самсунг" (т.1 а.с. 49 справи №2-949/11), диван- 3372,00 грн. (т.1 а.с. 51,52 №2-949/11), комплект м"ягкої частини "Беремо" 7300,00 грн.( т.1 а.с. 53,54 справи № 2-949/11) та кутова шафа - 7000,00 грн. (т.1 а.с. 55 справи №2-949/11), що підтверджується товарними чеками та квитанціями. Всього майна на суму 37368,10 грн.

Згідно ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи із вище наведеного та враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_4 залишила всі спірні речі за місцем свого проживання АДРЕСА_1, постійно користується ними разом із дітьми, кутову шафу для одягу продала, відтак суд підставно задовольнив позов позивача, стягнувши з відповідачки на користь позивача ? частину вартості спільно нажитого майна подружжя в сумі 18684,05 грн. (37368,10 : 2).

Відповідно до ст.72 ч.2 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність відраховується від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Згідно з ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред"явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_4 про застосування строку позовної давності, суд виходив з того, що такий був перерваний та його перебіг починається з 14.11.2011 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №2-949/11 ОСОБА_4 подала уточнену позовну заяву від 04.11.2009 року про поділ майна та просила розділити спільно нажите майно подружжя, виділивши їй спірні плазмовий телевізор "Самсунг", духову шафу "Електролюкс" пральну машинку "Самсунг", холодильник "Самсунг", диван, комплект м"якої частини "Беремо" та кутову шафу ( т.1 а.с. 58-60).

Пред"явивши такі позовні вимоги до ОСОБА_5, останній знав, що спільно нажиті речі домашнього вжитку будуть розподілені та у поданому ним запереченні на позовну заяву просив стягнути з останньої половину їх вартості ( т.1 а.с.104 справа №2-249/11), а речі залишити у користуванні ОСОБА_4

14.11.2011 року ОСОБА_4 подала суду уточнену позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, в якій вже не просила суд при поділі спільного майна подружжя виділити їй вищеназвані спірні речі ( т.1 а.с. 263 справа №2-949/11).

Так як ОСОБА_5 дізнався про порушення свого права 14.11.2011 року, судом першої інстанції вірно застосовано ст.72 ч.2 СК України, яка визначає строк позовної давності три роки щодо поділу майна між подружжям. На зазначене звертає увагу п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя".

Так як ОСОБА_5 звернувся із позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, як на частину вимог право на яку він має 17.12.2013 року, суд правильно зазначив, що позивачем не був пропущений строк позовної давності.

В матеріалах справи №2-949/11 т.1 відсутні заяви, ухвала суду щодо залишення позовних вимог ОСОБА_4 в частині поділу спільно нажитих речей домашнього вжитку ( які є предметом поділу спільно нажитого майна між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в даній справі) без розгляду у зв"язку з відмовою від позову у цій частині. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності слід відраховувати з 04.11.2009 року є помилковими.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х и л и т и .

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин

З оригіналом вірно

Ухвала набрала законної сили: 10.03.2015 року

Суддя: Ю.Р.Мікуш

Дата оформлення копії: 20.03.2015р.

Помічник судді: М.В. Кобилецька