Справа № 405/4864/14-ц
Провадження №2/405/833/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року. Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_1" до ОСОБА_2 міської ради, управління власності та приватизації комунального майна ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Креді ОСОБА_1» звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому просив визнати за ним право власності на заставлене майно автомобіль марки OPEL Vectra OZCF69, 2005 року випуску, шасі (кузов) №WOL0ZCF, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований ОСОБА_2 МРЕВ 03.02.2006 року, належний ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ КХС №784000, виданого ОСОБА_2 МРЕВ 03.02.2006 року, а також надати йому право зняття з реєстраційного обліку в органах ДАІ, на продаж з публічних торгів та вчиненні інших дій, повязаних з реалізацією предмета застави автомобіля марки OPEL Vectra OZCF69, 2005 року випуску, шасі (кузов) №WOL0ZCF, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований ОСОБА_2 МРЕВ 03.02.2006 року, належний ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ КХС №784000, виданого ОСОБА_2 МРЕВ 03.02.2006 року.

Представником відповідача ОСОБА_2 міської ради 06 травня 2015 року через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Клопотання про закриття провадження мотивовано тим, що зазначений спір між сторонами, а саме позивачем ПАТ «Креді ОСОБА_1» та відповідачем ОСОБА_2 міською радою виник у звязку з господарською діяльністю позивача і необхідність визнання права власності на предмет застави виникло у позивача у звязку з господарською діяльністю, а відтак даний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Представник позивача заперечила щодо даного клопотання, вважаючи його безпідставним, вказала, що зазначена справа підлягає судовому розгляду саме за правилами цивільного судочинства, на обґрунтування заперечень також зазначила, що зазначений спір виник не з приводу спору між субєктами господарювання, між якими (позивачем та відповідачем) не існує будь-яких господарських відносин та укладених господарських правочинів, а спір виник з приводу спадщини фізичної особи позичальника ОСОБА_3, який отримав у Банку кредит на придбання транспортного засобу, та по якому існує заборгованість, позичальник ОСОБА_3 помер, спадкоємці останнього за заповітом та за законом відсутні, а відтак за відсутності спадкоємців спадщина є відумерлою та переходить до територіальної громади м.Кіровограда.

Представник відповідача управління власності та приватизації комунального майна ОСОБА_2 міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зваживши доводи, викладені в клопотанні про закриття провадження у справі, суд вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Стаття 2 ГПК України передбачає, що господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Пунктами 2 та підпунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 року № 10, визначено, що з огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги ст. ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст.1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, слід виходити з визначень, наведених у ст.3 ГК України, так, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у справі субєкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається із змісту позову, позивачем ПАТ «Креді ОСОБА_1» предявлено позов про визнання за ним права власності на транспортний засіб - автомобіль марки OPEL Vectra OZCF69, 2005 року випуску, шасі (кузов) №WOL0ZCF, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований ОСОБА_2 МРЕВ 03.02.2006 року, належний ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ КХС №784000, виданого ОСОБА_2 МРЕВ 03.02.2006 року, що є предметом позову. Підставами позову зазначено те, що ОСОБА_3 уклав з Банком кредитний договір, згідно з яким отримав кредит в розмірі 119 064 грн. строком до 28.10.2010 року з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 23,0% річних, в забезпечення виконання зобовязань в заставу Банку передано автомобіль марки OPEL Vectra OZCF69, 2005 року випуску, шасі (кузов) №WOL0ZCF, державний номер НОМЕР_1. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором заборгованість за кредитним договором становить 76 360 грн. 10 коп. 25.09.2010 року позичальник ОСОБА_3 помер, після смерті якого відкрилася спадщина, при цьому спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконані. Банк звертався до ОСОБА_2 міської ради з листами про розгляд звернення про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 відумерлою.

З огляду на предмет та підстави позову, зазначені в позові обставини на обґрунтування позовних вимог, судом відзначається, що між сторонами, а саме ПАТ «Креді ОСОБА_1» та ОСОБА_2 міською радою, управлінням власності та приватизації комунального майна ОСОБА_2 міської ради не вбачається наявності господарських правовідносин, будь-яких господарських договорів, на підставі яких у сторін виникли б взаємні господарсько-договірні зобовязання між собою сторони не укладали.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що між сторонами (юридичними особами) відсутні господарсько-договірні правовідносини, не вчинялися між сторонами і будь-які цивільні правочини, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого представником відповідача клопотання про закриття провадження у справі та про відмову у його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 15, 168, 205 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 міської ради про закриття провадження по цивільній справі №405/4864/14-ц за позовом ПАТ «Креді ОСОБА_1» до ОСОБА_2 міської ради, управління власності та приватизації комунального майна ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова