Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2474/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Стрєльнікова Д.В.

при секретарі Шуріній Н.О.,

розглянувши 20 квітня 2015 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку і банківські вклади,

в с т а н о в и в :

16.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нечаянської сільради Миколаївського району Миколаївської області про визнання за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 8,75 га, розташовану на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2, яка померла 01.06.2013 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку він прийняв за заповітом, складеним на його ім'я 13.10.2011 року. Однак нотаріусом йому роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через допущену у заповіті помилку в частині зазначення його онуком спадкодавця. Насправді ж він і спадкодавець не є родичами. Посилаючись на викладене позивач вважає єдиним можливим способом захисту свого права - судовий порядок.

Під час судового розгляду 03.02.2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог і просив за ним також визнати право на спадщину в частині грошових коштів в сумі 7065 грн., які знаходяться на рахунках ПАТ Державний ощадний банк України, відкритих на ім'я ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не з'явився і подав письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не зявилися. Одночасно надав суду письмову заяву про визнання позову, з клопотанням розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 за життя набула право власності на земельну ділянку, розташовану на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, площею 8,75 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим № :06:000:0144, що підтверджується правовстановлюючими документами. Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 87948,14 грн. (а.с. 11-13)

Крім цього, згідно довідки ПАТ Державний ощадний банк України від 20.02.2015 р. у даній банківській установі на ім'я ОСОБА_2 відкриті наступні грошові рахунки із таким залишками на них: № 91551/219, відкритий 14.04.1997 р. залишок 2065 грн. 83 коп.; № 91551/3176, відкритий 25.07.2006 р. - залишок 4385 грн.

13.10.2011 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала все своє майно своєму онуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП-. (а.с. 6, 24)

01.06.2013 року ОСОБА_2 померла у віці 84 років в с. Коларівка Жовтневого району Миколаївської області. (а.с. 21)

У відповідності до ст. 1269 ч. 1 ЦК України позивач 09.08.2013 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 20) Однак листом від 09.04.2014 року приватний нотаріус Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 фактично відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті ОСОБА_2 все належне їй майно заповідала своєму онуку ОСОБА_1. Однак документів, що підтверджують родинні зв'язки із спадкодавцем позивач не надав. (а.с. 14)

Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Перевіркою наданого заповіту встановлено, що він відповідає вимогам встановленим ст. 1247 ЦК України, не визнаний недійсним згідно ст. 1257 ЦК України та є чинним на цей час.

З наданого заповіту також вбачається, що він відповідає волі спадкодавця, яка зафіксована у письмовій формі і спрямована на передачу усіх своїх прав і обовязків після смерті конкретно визначеній особі, а саме позивачу. Той факт, що в заповіті заповідачка визначає позивача як онука, не ставить під сумнів її намір передати усі свої права та обовязки в порядку спадкування саме позивачу, а не іншій особі. Визначення заповідачкою позивача як онука, за відсутності родинних відносин між ними, може свідчити лише про наявність міцної довіри та про добропорядність відносин між вказаними особами. Ця обставина підтверджується і довідкою виданою 15.05.2014 р. за місцем спільного проживання спадкодавця і позивача. (а.с. 10)

Позивач, згідно матеріалів спадкової справи, від права на спадкування не усунутий та не відмовився від прийняття спадщини.

Отже, в силу ст.ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1228 ЦК України позивач за заповітом успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останньої. До таких успадкованих позивачем прав відноситься право на спірну земельну ділянку і грошові кошти на рахунках в банківській установі, які за життя набуті спадкодавцем ОСОБА_2 на законних підставах та у незаборонений спосіб.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за викладених обставин позовні вимоги про визнання права власності на спірну земельну ділянку і грошові кошти на банківських рахунках є обґрунтованими. При цьому позовні вимоги в частині грошових коштів на банківських рахунках підлягають частковому задоволенню, оскільки їх загальна сума становить 6450 грн. 83 коп., а не 7065 грн., як зазначено позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 8,75 га, розташовану на території Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим № :06:000:0144, яка належала ОСОБА_2, померлій 01 червня 2013 року.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на грошові кошти (банківські вклади), які знаходяться на рахунках відкритих у Територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/080 Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України:

· № 91551/219, відкритий 14.04.1997 р. залишок 2065 грн. 83 коп.;

· № 91551/3176, відкритий 25.07.2006 р. залишок 4385 грн. 00 коп.,

які належали ОСОБА_2, померлій 01 червня 2013 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_4

20.04.2015