Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4794/14-ц
Провадження № 2/553/100/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.02.2015м. м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Крючко Н.І.
при секретарі - Моторній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Стрельника Руслана Михайловича до ОСОБА_3, Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, ВАТ «Банк Фінанси і кредит» про звільнення майна з-під арешту ,-
При цьому, в забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 29.03.2007 року був укладений договір застави рухомого майна, а саме: автомобіля марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3.
В обґрунтування позову позивач вказував в позові, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2012 року звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
Поряд з цим, позивачем вказано, що 07 лютого 2011 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження та накладеного арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення 8 782,98 грн. на користь ВАТ «Банк фінанси і кредит».
15 лютого 2011 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Юрченко А.А. було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме : автомобіля марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Зважаючи на вказані обставини та приймаючи той факт, що право застави у позивача виникло 29.03.2007 року, в свою чергу постанова про накладення арешту на майно відповідача постановлена 07 лютого 2011 року та постанова про рошук майна боржника винесена державним виконавцем 15 лютого 2015 року, та приймаючи до уваги той факт, що сума заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 40 194,01 дол. США, що значно перевищує суму заборгованості ОСОБА_3 перед ВАТ «Банк фінанси і кредит», позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу у відсутність їх представника та зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи та задоволення позову в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить надрукове оголошення в пресі -в газеті «Урядовий кур'єр».
В судове засідання представник відповідача Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції не з'явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника.
Представник відповідача ВАТ «Банк Фінанси і кредит» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні даного спору покладались на розсуд суду.
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Так, в забезпечення виконання взятих на себе відповідачем зобов'язань між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 29.03.2007 року був укладений договір застави рухомого майна, а саме: автомобіля марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 ( а.с.7-9).
Так, судом встановлено, що в зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх кредитних зобов'язань у останнього виникла заборгованість.
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2012 року звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу ( а.с.12-14).
Статтею 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Згідно договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою.
Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.
Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою ВП № 16805115 головного державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Юрченко А.А. було відкрито виконавче провадження та 07 лютого 2011 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3, в межах суми звернення стягнення 8782,98 грн. на користь ВАТ «Банк Фінанси і кредит» (а.с.10).
Так, згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателя, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржників коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Статтею 16 ЗУ «Про заставу» визначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави.
З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» право застави виникло 29 березня 2007 року з моменту укладення договору застави у відповідності до ст. 16 ЗУ «Про заставу».
Поряд з цим, вбачається, що постанова про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження винесена державним виконавцем 07 лютого 2011 року.
Вказані вище обставини свідчать про те, що заставодержателем майна є позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», право на заставлене майно у останнього виникло 29 березня 2007 року.
Статтею 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту.
Статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, ВАТ «Банк Фінанси і редит» про звільнення майна з-під арешту є законними та обґрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 52 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213-215, 224 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд -
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, ВАТ «Банк Фінанси і кредит» про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Зняти арешт із заставленого майна, який був накладений відповідно до постанови головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Юрченко А.А. від 07 лютого 2011 року, а саме: автомобіль марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває у заставі ПАТ КБ «ПриватБанк».
Постанову головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Юрченко А.А. від 15 лютого 2011 року про розшук майна, в частині оголошення в розшук автомобіля марки DAEWOO, модель: Nexia, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 - скасувати.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя /підпис/ Н.І.Крючко
ВІРНО:Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко