Провадження №22-ц/784/1016/15 Суддя першої інстанції: Корнешова Т.В.
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів: Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання - Кудрею В.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2, представника позивачів - ОСОБА_3, відповідачки - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 за участю третьої особи - Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та визначення способу участі у його вихованні, -

в с т а н о в и л а :

28 жовтня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та визначення способу участі у його вихованні.

Позивачі зазначали, що від шлюбу їх сина та відповідачки мають внука - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з 26 березня 2014 року внук проживає з відповідачкою.

Посилаючись на викладене та на те, що відповідачка забороняє в спілкуванні з онуком та брати участі у його вихованні, позивачі остаточно уточнивши позовні вимоги, просили суд зобов'язати ОСОБА_4 не чинити їм перешкоди у спілкуванні з внуком та надати можливість брати участь у вихованні останнього, визначивши наступні способи участі у вихованні ОСОБА_7: систематичні побачення та можливість вільного спілкування без присутності відповідачки в місцях перебування дитини (дитячий садочок, школа, учбовий заклад); вільне побачення два рази на місяць в першу та третю суботу місяця з 10.00 год. суботи до 10.00 год. неділі з можливістю ночівлі за місцем проживання бабусі та дідуся або за місцем їх перебування; спільний відпочинок два рази на рік тривалістю 7 днів без присутності відповідачки; необмежене спілкування з внуком особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; побачення з внуком 15 грудня, 15 липня, 10 лютого з 18.00 год. до 8.00 год. наступного дня з можливістю ночівлі та з можливістю перенесення цих святкових днів на вихідні, які наступають за святковими. Також, просили зобов'язати ОСОБА_4 за два дні до дня зустрічі з внуком, надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивачів особисто на наступний день з дня настання таких обставин. При цьому, просили визначити місце й час спілкування з дитиною за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спілкуванню з внуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Надано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право спілкуватися з внуком під час його перебування у дошкільних, шкільних учбових закладах; право брати на побачення внука, з можливістю відвідування ним місця проживання баби, діда, без присутності матері, у першу та третю суботи щомісяця з 10.00 год. з обов'язковим поверненням неповнолітнього до місця його проживання того ж дня не пізніше 18.00 год. В решті позову відмовлено. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_4 посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійснені бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабабка, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до положень ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є сином позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

ОСОБА_7 та відповідачка - ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу з 25 листопада 2005 року який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва 26 березня 2014 року розірвано (а.с. 10-11).

Від шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_4 мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2014 року визначено місце проживання дитини - ОСОБА_7, разом з матір'ю ОСОБА_4 за місцем її проживання (а.с. 62-64).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 чинить перешкоди позивачам, які є рідними бабусею та дідусем, у спілкуванні з їх внуком - ОСОБА_7, позивачі звернулись до суду за захистом свого права.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та у визначенні способу участі бабусі та дідуся у їх спілкуванні та вихованні внука.

Доводи апеляційної скарги, про відсутність висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання спору не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, на виконання ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року, органом Опіки та піклування Миколаївської міської ради було надано висновок №1025/02.02.01-22/22/14/15 від 27 квітня 2015 року про недоцільність визначення участі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у вихованні внука - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.124).

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що підставою для надання саме такого висновку є непорозуміння батьків дитини щодо порядку участі у вихованні останньої.

Отже, наведене дає підстави вважати, що зазначений висновок є недостатньо обґрунтованим та постановлений не в інтересах дитини, а тому колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спілкування позивачів з онуком суперечить інтересам дитини не заслуговують на увагу суду, оскільки доказів на підтвердження негативного впливу позивачів на дитину суду не надано, а обмеження малолітнього в спілкуванні з рідними бабусею та дідусем суперечить інтересам дитини.

Інші доводи не спростовують обґрунтованих висновків суду та не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: