Справа №591/9249/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прокудіна Н. Г.
Номер провадження 22-ц/788/191/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

16 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року

за скаргою ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Просив витребувати з ВДВС Сумського МУЮ матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2- 1191 від 04 березня 2005 року виданого Зарічним районним судом м. Суми. Визнати незаконною бездіяльність у виконавчому провадженні начальника ВДВС Сумського МУЮ Пятниці С.М. за невиконання ВДВС Сумського МУЮ Закону України «Про виконавче провадження», Конституції України та ЦПК України. Зобов'язати начальника ВДВС Сумського МУЮ Пятницю С.М. негайно усунути зазначені порушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2- 1191 від 04 березня 2005 року виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення аліментів зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, яку надати скаржнику у встановленому порядку. Постановити окрему ухвалу про бездіяльність начальника ВДВС Сумського МУЮ Пятниці С.М. та направити її Управлінню юстиції для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року визнано незаконною бездіяльність начальника ВДВС Сумського МУЮ Пятниці С.М. про продовження невиконання відділом ДВС Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2 - 1191 від 04 березня 2005 року, виданого Зарічним судом м. Суми.

Зобов'язано начальника ВДВС Сумського МУЮ Пятницю С.М. в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № - 1191 від 04 березня 2005 року, виданого Зарічним судом м. Суми державним виконавцем здійснювати належний контроль, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», про що повідомити ОСОБА_3

В інші частині відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі начальник ВДВС Сумського МУЮ Пятниця С.М. посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні ВДВС Сумського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № - 1191 від 04 березня 2005 року, виданого Зарічним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача , але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2007 року малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 передано для проживання з батьком ОСОБА_3 за адресою в АДРЕСА_1. 26 червня 2007 року. Постановою державного виконавця від 26 червня 2007 року було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2 - 1191 від 04 березня 2005 року. З листа Управління Міністерства внутрішніх справ України у Сумській області Укрбюро Інтерполу від 17 квітня 2014 року № 34/385 ( а.с. 75) вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у минулому ОСОБА_6 іммігрував до Норвегії 16 квітня 2008 року та з тих пір мешкає в цій країні, його мати - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 в минулому, отримала громадянство Норвегії 09 грудня 2011 року. ОСОБА_9 11 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно облікових даних ОСОБА_9 іммігрувала до Норвегії 14 січня 2010 року та з тих пір мешкає в цій країні. ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Берген вона народила доньку. Норвезькі компетентні органи не мають інформації про еміграцію ОСОБА_5 та ОСОБА_10 до іншої країни. ОСОБА_11 отримала паспорт громадянки Норвегії, який виданий 22 грудня 2011 року Horland Police Distrikt та дійсний до 22 грудня 2021 року.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника ДВС, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно ч.ч.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та обґрунтував висновки викладені в ухвалі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ВДВС Сумського МУЮ реагував на скаргу боржника ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, з підстав перебування його сина ОСОБА_7 та його мати ОСОБА_9 в Норвегії не є підставою для скасуваня ухвали суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем після отримання листа Укрбюро Інтерполу № 34/385 від 17 квітня 2014 року не вжито заходів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», відсутні будь - які запити, або інші докази реагування ВДВС Сумського МУЮ на вказаний лист.

Ствердження в апеляційній скарзі про те, що начальник ВДВС Сумського МУЮ контролював дане виконавче провадження, а саме ОСОБА_3 було надано письмові роз'яснення вимог чинного законодавства в порядку Закону України «Про звернення громадян» не є підставою для задоволення апеляційної скарги. Наявність вказаних роз'яснень не дає підстав вважати вимоги заяви ОСОБА_3 необґрунтованими.

Доводи ВДВС Сумського МУЮ в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно визнав незаконною бездіяльність начальника ВДВС Сумського МУЮ, оскільки поняття «бездіяльність» не містить будь - яких доводів та доказів скаржника, які при цьому правові наслідки настали, в чому порушення права самого ОСОБА_3 висновків суду не спростовують.

Ствердження ВДВС Сумського МУЮ в апеляційній скарзі про те, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 листопада 2014 року було задоволено такі ж вимоги скаржника, а вказана ухвала була скасована Апеляційним судом Сумської області не є підставою для перегляду ухвали постановленої у цій справі.

Клопотання ОСОБА_3 про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на законі.

Таким чином, суд першої інстанції при постановленні ухвали дотримався норм процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -