АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4193/15 Справа № 204/8195/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі:Порубай М.Л.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 2 березня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 листопада 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягувати щомісячно з урахуванням індексації з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 884,61 грн. на своє утримання, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказувала на те, що перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 з 2012 року по 2013 рік, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька- ОСОБА_6, яка проживає разом з нею, позивач зазначала, що перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки чоловік не надає їй матеріальної допомоги на виховання спільної дитини, додаткових доходів не отримує, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому змушена звернутись до суду із позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2015 року в задоволені позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити заявлені вимоги.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі знаходились, що визнано позивачем.

Сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1294 (арк.с.20).

ОСОБА_3 знаходиться в декретній відпустці по догляду за донькою, яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №65 від 14 жовтня 2014 року (а.с.21).

Відмовляючи у задоволенні вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, у рішенні посилався на те, що ОСОБА_3 не є дружиною відповідача та ніколи з ним у шлюбі не перебувала, просила стягнути аліменти на утримання дружини з посиланням на норми ст. ст. 79, 80, 81, 84 СК України, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини.

Погодитися з таким висновком суду неможливо, враховуючи наступне.

Частинами 2, 3 статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, (ним) їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд першої інстанції на вказані норми матеріального права належної уваги не звернув та помилково дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, в порушення вимог ст.,ст. 212-215 ЦПК України суд не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не перевірив можливості відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі заявленому останньою до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку, не перевірив чи працевлаштований відповідач, не з'ясував розміру його доходів.

Відповідач стверджував, що не працевлаштований, постійного доходу не має, сплачувати аліменти на утримання позивача у вказаному нею розмірі не взмозі, може сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу)(а.с.69-72).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, утримання на користь ОСОБА_3 у розмірі 450 грн., починаючи з 17 листопада 2014 року, до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 229 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду в частині місячного платежу допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, утримання на користь ОСОБА_3 у розмірі 450 грн., починаючи з 17 листопада 2014 року, до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, - до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 229 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.