Провадження № 2/639/2936/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря Луценко С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 01.12.2015 року 2015 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі, яка з урахуванням уточненого розрахунку від 08.12.2015 року складає 10829,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебував в трудових відносинах с підприємством з 15.03.1989 року по 17.05.2011 року. На час звільнення за п.1 ст. 36 КЗпП України відповідач не виплатив позивачеві суму компенсації за затримку виплати заробітної плати у розмірі 576 грн. 04 коп. Незважаючи на неодноразові звернення до керівництва з проханням погасити заборгованість , виконати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2015 року про стягнення зазначеної суми, ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» пообіцяло здійснити виплату після виділення коштів для погашення заборгованості із заробітної плати від Державного концерну «Укроборонпром», але отримавши протягом 2012 - 2014 років понад 27 млн. грн., свої зобов'язання не виконало.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини та на докази, що містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» позовні вимоги не визнала, посилаючись на відсутність у відповідача грошових коштів на виплату позивачеві заборгованості в сумі 576 грн. 04 коп. та на наявність рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2015 року, що набрало законної сили, яким вже було задоволено вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 47 441, 73 грн. Тому представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави щодо застосування ст. 117 КЗпП України для повторного стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 10829,85 грн.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення обгрунтованого позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2014 року, яке набрало законної сили 26.03.2014 року, не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка» з 15.03.1989 року та звільнений 17.05.2011 року .В день звільнення позивачеві не виплачена компенсація в сумі 576 грн. 04 коп. за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2014 року , що набрало законної сили 26.03.2014 р., стягнуто з ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка», крім вказаної суми, середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 47441 грн. 73 коп.( станом на 29.01.2014 р.).

У судовому засіданні представником відповідача визнано, що станом на 10.12.2015 року рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2014 року не виконано та відповідачем не виплачено позивачеві грошові кошти у сумі 576 грн. 04 коп. та середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 47441 грн. 73 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України , викладеної у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Відповідна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144цс13, від 18 липня 2012 року у справі № 6-14417св12, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог, передбачених ст. 360-6 ЦПК України.

Абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок) передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2014 р. визначено, що відповідно довідки відповідача, середьоденний розмір заробітної плати позивача на момент його звільнення становить 69 грн. 87 коп.

При визначенні кількості днів, які повинні бути оплачені позивачеві на підставі ст.117 КЗпП України при п'ятиденному робочому тижні , суд враховує число робочих днів з 29.04.2015 року по 10.12.2015 року, що складає 155 днів.

Таким чином, з 29.04.2015 року по день ухвалення судом рішення, число робочих днів у розрахунковому періоді буде становити 155 днів. Сума середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні станом на 10.12..2015 р. складає 10829,85 грн. ( 68,87 х155 =10829,85).

З огляду на вищевикладене суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню .

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави .

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 11, 57, 60,61, 88, 208, 209, 212 -215 ЦПК України , ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» ( ) на користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у сумі 10829 (десять тисяч вісімсот двадцять дев"ять) грн. 85 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» ( ) на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк