У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковалевича С.П., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Здолбунівського районного суду від 18 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 17 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 18 грудня 2014 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 березня 1980 року Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі № 379 на ім'я ОСОБА_2, в частині визначення кола спадкоємців на майно ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 1/4 частину житлового будинку № 87 з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали на нього апеляційну скаргу.

При цьому покликаються на те, що про отримання ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на майно чоловіка достеменно було відомо і іншим спадкоємцям за законом - ОСОБА_3, та ОСОБА_1, ніхто з них ніколи

...................................................................................................................................

Провадження № 22-ц /787/314/2015 Головуюча у суді І інстанції - Ємельянова Л.В.

Доповідач - Шеремет А.М.

не заперечував проти отримання нею спадщини та не претендував на спадкове майно.

Зазначає, що судом не взято до уваги покази свідків про те, що хоча ОСОБА_1 і поселилась в будинку ОСОБА_2, однак вона вела окреме господарство.

Крім того, ОСОБА_1 поселилась в спадковому будинку без згоди ОСОБА_2, а тому за таких обставин не можна встановити факт прийняття спадщини.

Вважають, що не взято судом до уваги і той факт, що ОСОБА_1 не постійно проживала в спадковому будинку.

Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її відхилити, задовольнивши її апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі вказує, що за повідомленням КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №13763 від 25 квітня 2013 року станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, зареєстровано за: ОСОБА_4 на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п"яти включно від 13 лютого 1957 року за реєстровим номером 406 - 1/2 частка. За ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.1980 року, зареєстрованого в реєстрі за №379- 1/2 частка цього будинковолодіння.

Стверджує, що відповідачка не зареєструвала отримане свідоцтво про право власності у встановленому порядку і на цій підставі не являється власником 1/2 частини вказаного будинковолодіння.

Вважає, що незаконно позбавлена ще 1/4 частки спадкового майна.

Просить змінити оскаржуване рішення, визнавши за нею право власності на 1/2 частку спірного будинку.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять її відхилити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про їх підставність.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що житловий будинок №87 з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, є спільною власністю подружжя ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 05 серпня 1979 року Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області.

Таким чином, спадщина відкрилася на належну спадкодавцю 1/2 частину будинковолодіння.

Після його смерті відповідно до ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 як дружина спадкодавця, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як діти спадкодавця.

Частиною 1 ст. 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_3 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не прийняв.

березня 1980 року відповідач ОСОБА_2 отримала свідоцтво про

право на спадщину за законом, видане Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за № 379 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1.

Судом також встановлено і визнано відповідачем ОСОБА_2, що ОСОБА_1 поселилась у будинку за вказаною адресою на наступний день після поховання її батька.

У відповідності до п.124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР №45/5 від 31.10.1975р. свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1, як дочка спадкодавця, своєчасно прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та має право на 1/4 частину житлового будинку № 87 з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

У зв"язку з цим внаслідок видачі відповідачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті батька, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05 березня 1980 року Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за № 379 на ім'я ОСОБА_2, в частині визначення кола спадкоємців на майно ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі про те, що вона має право ще на 1/4 частину спірного будинковолодіння, оскільки її мати не являється власником 1/2 іншої частини майна є безпідставними, та спростовується листом КП „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", в якому вказано, що за ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (а.с. 139).

Тобто до складу спадщини померлого входило лише вищезазначене майно.

Доводи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а в основному зводяться до викладення позовних вимог і обґрунтування правової позиції позивача з посиланням на норми матеріального права, якими суд керувався при ухваленні рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв"язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання неї законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді: С.П. Ковалевич

С.С. Шимків