Справа № 132/753/15-ц
Провадження № 2/132/332/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2015 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Жовтій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ріядж ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок йому належить на праві приватної власності житловий будинок №2 по вул.Молодіжній в с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області.

На даний час у будинку прописані: він, його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та колишній зять-відповідач по справі.

Його дочка ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2010 року, тому відповідач був прописаний у житловому будинку, однак з моменту прописки так і не проживав та не перевозив своїх речей у будинок. Спільне сімейне життя не склалось, тому з червня 2013 року ОСОБА_5 та відповідач припинили шлюбні відносини, а 17.12.2014 року їх шлюб було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області. Місцезнаходження відповідача на даний час йому не відоме.

Таким чином відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає ( фактично не проживав з моменту реєстрації) з 2011 року по даний час, тобто понад 4 роки.

На даний час він позбавлений права користування власністю, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 03.04.2015 року №26 (22968) .

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, в судовому засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Черепашинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області 05.05.2000 року, зареєстрованого в Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 6 червня 2000 року та записаного в реєстрову книгу №1 за реєстровим №212 ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок №2 по вул.Молодіжній в с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області.

На даний час у будинку прописані: позивач, його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та колишній зять-відповідач по справі ОСОБА_2 Ріядж ОСОБА_2 .

Дочка позивача-Нетеса Т.П. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Ріядж ОСОБА_2 з 2010 року, тому останній був прописаний у житловому будинку. Спільне сімейне життя не склалось, тому з червня 2013 року ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 Ріядж ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини, а 17.12.2014 року їх шлюб було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області.

Таким чином відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає ( фактично не проживав з моменту реєстрації) з 2011 року по даний час, тобто понад 4 роки.

Відповідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, тобто відповідач перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм правом власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни , які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

На даний час позивач позбавлений права користування власністю.

Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 Житлового Кодексу України та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку.

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 Ріядж ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за цією адресою не проживає з 2011 року по теперішній час підтверджується актом, складеним 27.10.2014 року в складі депутата Черепашинецької сільського ради, секретаря Черепашинецької сільської ради, жителів села та письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, наявними в матеріалах справи.

Поважні причини відсутності відповідача в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

За таких обстави, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 150 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 Ріядж ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням житловим будинком №2 по вул.Молодіжній в с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: