АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2682/14-ц 22-ц/774/591/К/15
Справа № 212/2682/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/591/К/15 Шум Л.І.
Категорія № 59 (ІІІ) Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П.,Ляховської І.Є.,

при секретарі: Булах К.А.

за участю: представника відповідача Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана"- Бордунової Ірини Олегівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" (надалі - навчальний заклад) та просила суд стягнути з відповідача на її користь 11 604 грн. не нарахованої та не виплаченої соціальної стипендії, за період з серпня 2012 року по лютий 2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 зазначила, що у липні 2010 року вона була зарахована на І курс Коледжу КНЕУ спеціальність "Виробництво харчової продукції" та надала довідку про те, що вона є особою, батько якої працював на підприємствах "Рудоуправлінні ім..Кірова" та в ПАТ "Кривбасзалізрудком" та мав трудовий стаж підземної роботи більше 15 років, яка була приєднана до особистої справи відповідальною особою приймальної комісії навчального закладу.

У лютому 2014 року позивач була відрахована з навчального закладу у зв'язку із закінченням повного курсу навчання, але з нею не провели розрахунок та не виплатили всі належні їй суми, а саме: стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" за період з серпня 2012 року по лютий 2014 року. За цей час її одноразово виплатили 1028 грн. 18.03.2013 року, більше виплат, окрім академічної стипендії за успішне навчання, вона не отримувала.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, про задоволення позову в повному обсязі

Так, посилання навчальної установи, які були прийняті судом першої інстанції до уваги, на відсутність бюджетних асигнувань на виплату стипендії у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст..5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" праці", є безпідставними та незаконними оскільки згідно вимог вказаної норми виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу в якому навчається студент.

Крім того, положення, визначені в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до розглядуваного випадку, оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України "Про державний бюджет України" на 2012-2014 роки не призупинялась.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить її відхилити, а рішення суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що наказом № 116-с від 25.08.2010 року позивача ОСОБА_5 було зараховано до Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет ім.. Вадима Гетьмана" за спеціальністю "Виробництво харчової продукції".(а.с. 51)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділів реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 23 вересня 2004 року, батьком позивача ОСОБА_5 є ОСОБА_6 (а.с.10).

В липні 2010 року позивач надала відповідачу довідку з ДП "Рудоуправління ім..Кірова" та ПАТ "Кривбасзалізрудком", згідно якої її батько ОСОБА_6 має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем більше 15 років (а.с. 12-14).

З серпня 2012 року і по лютий 2014 року ОСОБА_5 отримувала академічну стипендію за успішне навчання, що у грошовому вимірі складає 539,00 грн..

18.03.2013 року на підставі розпорядження директора Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ "Київський НЕУ ім. В.Гетьмана" студенту ОСОБА_5 була здійснена одноразова виплата в сумі 1028 грн.

Наказом № 52-с від 28.02.2014 року позивач ОСОБА_5 було відчислено зі складу студентів Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ "Київський НЕУ ім. В.Гетьмана" і видано диплом встановленого зразка (а.с. 52).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5 посилалась на те, що у зв'язку з тим, що стаж роботи її батька у підземних умовах праці складає більш ніж 15 років, їй передбачено виплату соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", однак соціальна стипендія відповідачем не нараховувалася і не виплачувалася та розрахунок з позивачем при закінченні нею навчального закладу за період з серпня 2012 року по лютий 2014 року здійснено не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з не обґрунтованості заявленого позову, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, затверджено Порядок призначення та виплати стипендії, положення якої на час розгляду справи є чинними, та в якій передбачено, що соціальні стипендії призначаються студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, в той час як позивач навчалась за спеціальністю "Виробництво харчової продукції".

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж "земної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку виробництві, шахтарів-інвалідів І та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим бором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Позивач ОСОБА_5 є дочкою особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому їй повинна бути призначена і виплачуватися в період навчання у Криворізькому коледжі економіки та управління ДВНЗ "Київський НЕУ ім. В.Гетьмана" стипендія в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це визначено вищенаведеною нормою закону.

Колегія суддів, погоджується з розрахунком сум невиплаченої стипендії, наданої позивачем, оскільки його розраховано з урахуванням сум стипендії, яка була виплачена навчальним закладом, за період навчання ОСОБА_5 та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України " за період з вересня 2012 року по лютий 2014 року включно.

Відповідачем, вказаний розрахунок не оспорюється.

Посилання суду першої інстанції на положення п. 6 Порядку призначення та виплати стипендії від 12 липня 2004 року № 882, затвердженої у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2008р. № 165, яка на даний час є чинною, що витрати на стипендіальне забезпечення дітей окремих категорій шахтарів у відповідності до вимог ст.. 5 ЗУ "Про підвищення шахтарської праці" в ній не передбачені, не заслуговують на увагу, оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Дія ст. 5 вищезазначеного закону Законами України "Про державний бюджет України" на 2012-2014 роки не призупинялась.

Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років , зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Тобто, положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів з наданням місць для проживання в гуртожитках на час навчання, також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 щодо стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Погоджується, колегія суддів, і з доводами апеляційної скарги, з приводу того, що відсутність бюджетних асигнувань на виплату стипендії не є підставою для відмови Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ "Київський НЕУ ім. В.Гетьмана" у її виплаті у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст..5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", оскільки таке твердження суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі "Кечко проти України", згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ "Київський НЕУ ім. В.Гетьмана" на користь ОСОБА_5 соціальної стипендії в сумі 11 604,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому з відповідача Криворізького коледжу економіки та управління ДВНЗ "Київський НЕУ ім. В.Гетьмана" на користь позивача ОСОБА_5 колегія суддів стягує судові витрати 243,60 грн. судового збору за розіляд справи в суді першої інстанції та 121,80 грн. сплачених позивачем при зверненні з апеляційною скаргою, а разом 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 до Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії задовольнити.

Стягнути з Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" на користь ОСОБА_5 соціальну стипендію у сумі 11 604, 00 грн.

Стягнути з Криворізького коледжу економіки та управління державного вищого навчального закладу "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана" на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 365,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: