Справа № 739/56/15-ц
Провадження № 2/739/47/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Худорба Р.Г.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 07 серпня 2010 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що через сімейні сварки вони не проживають разом, відповідач є військовослужбовцем, їздить до свої батьків в с. Грем'яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де має свій будинок та веде господарство. Вона не бажає жити в селі. Фактично на даний час їхня сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Спільну малолітню дитину просить залишити проживати разом з батьком.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що примирення між нею та відповідачем неможливе, на даний час вона не перебуває в стані вагітності, дітей віком до одного року у них з відповідачем на утриманні немає, проживають вони окремо. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1», а їхню малолітню дитину залишити проживати з відповідачем.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити, пояснивши, що з позивачкою вони проживають окремо, зберегти їхній шлюб неможливо, спільну дитину просив залишити проживати разом з ним.

13 лютого 2015 року ухвалою суду сторонам за клопотанням позивачки було надано строк для примирення тривалістю один місяць, після закінчення якого позивачка у судовому засіданні продовжила наполягати на розірванні шлюбу та заявила, що примирення між нею і відповідачем неможливе, відповідач також висловився за розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2010 року виконавчим комітетом Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 серпня 2010 року (а.с.4). Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька - ОСОБА_3 (а.с. 5). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Між позивачкою та відповідачем постійно виникають сварки, спільним побутом вони на даний час не пов'язані, проживають окремо, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивачки, так і відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - "ОСОБА_1".

Враховуючи думку позивачки та відповідача щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити її проживати разом з відповідачем.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 105, 110-113 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 07 серпня 2010 року виконавчим комітетом Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис №03 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - "ОСОБА_1".

Малолітню дитину позивачки та відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачем ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко