ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Іскра», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, про встановлення факту роботи в шкідливих умовах праці та зобов'язання видати уточнюючу довідку за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Іскра» на рішення апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом до публічного акціонерного товариства «Іскра» (далі - ПАТ «Іскра»), у якому просив суд встановити факт, що він працював у шкідливих умовах праці за списком № 2, будучи електромонтером по ремонту електрообладнання на ПАТ «Іскра»; зобов'язати відповідача видати йому довідку, що уточнює особливий характер роботи чи умов його праці на ПАТ «Іскра» в період з 26 липня 1979 року по 23 жовтня 1996 року по професії електромонтера по ремонту електрообладнання, яка необхідна для призначення пільгової пенсії за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 26 липня 1979 року по 23 жовтня 1996 року він працював на Львівському електроламповому заводі виробничого об'єднання «Іскра», яке в подальшому перейменоване в ПАТ «Іскра». Робота полягала в обслуговуванні, перевірці і ремонті всього електрообладнання 13-го цеху підприємства. Відповідно до записів у трудовій книжці він працював електромонтером по ремонту електрообладнання скляного виробництва, що відповідно до п.п. «а» підрозділу 9 XIX списку № 2, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року є шкідливими і важкими умовами праці, а також відповідає посаді «Електромонтери по ремонту та обслуговуванню електроустаткування, постійно зайняті на дільницях підготовки шихти і на гарячих дільницях робіт» списку № 2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року. У зв'язку із тим, що працював в шкідливих умовах праці за списком № 2, вважає що після досягнення 55 років має право на отримання пенсійного забезпечення у відповідності до п. «б» ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Коли звернувся за відповідною довідкою до підприємства на якому працював, йому видали уточнюючу довідку від 23 травня 2013 року, що підтверджує роботу в шкідливих умовах за період з 26 липня 1979 року по 1 лютого 1981 року і з 2 січня 1989 року по 23 жовтня 1996 року, а щодо решти періоду роботи - з 1 лютого 1981 року по 2 січня 1989 року підприємство повідомило, що видати таку довідку не може у зв'язку з тим, що немає документального обґрунтування. Вважає відмову відповідача щодо видачі уточнюючої довідки за весь період роботи в шкідливих умовах праці з 26 липня 1979 року по 23 жовтня 1996 року незаконною, оскільки саме на підприємство покладено обов'язок ведення кадрової роботи і облік робіт та дільниць, де задіяний кожен працівник, а тому посилання відповідача на відсутність документального обґрунтування є неспроможним з огляду на те, що він весь період своєї роботи з 6 липня 1979 року по 23 жовтня 1996 року виконував одні і ті ж обов'язки на тих самих дільницях робіт. Ураховуючи викладене позивач просив суд позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Зобов'язано ПАТ «Іскра» видати ОСОБА_3 уточнюючу довідку для підтвердження наявного трудового стажу за період з 2 лютого 1981 року по 1 січня 1989 року по професії електромонтера по ремонту електрообладнання скляного виробництва, яка необхідна для призначення пенсії за Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Іскра» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив із того, що відповідачем видано довідку про підтвердження наявного трудового стажу від 23 травня 2013 року, яка підтверджує роботу в шкідливих умовах за Списком № 2 в період з 26 липня 1979 року по 1 лютого 1981 року та з 2 січня 1989 року по 23 жовтня 1996 року, а тому вимоги позивача видати уточнюючу довідку з врахуванням періодів, за які довідка видана, є безпідставними. У свою чергу підстави вважати здійснення позивачем в період з 1 лютого 1981 року по 2 січня 1989 року трудової діяльності за професією, робота за якою дає право на пенсію на пільгових умовах, відсутні, оскільки робоче місце електромонтера по ремонту електрообладнання електроцеху № 25 не відноситься до переліку робочих місць із шкідливими умовами праці, віднесених до Списку № 1 та Списку № 2.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, яким зобов'язав ПАТ «Іскра» видати довідку, виходив із того, що в період з 1 лютого 1981 року по 2 січня 1989 року позивач працював на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання електроцеху № 25, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Судом установлено, що ОСОБА_3 з 26 липня 1979 року прийнятий на роботу у Львівський електроламповий завод виробничого об'єднання «Іскра» на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання скляного цеху № 13

Наказом від 11 лютого 1981 року ОСОБА_3 з 2 лютого 1981 року переведений на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання по 4 розряду ПВ (по обслуговуванню електрообладнання скляного виробництва) у електроцехах № 25.

Наказом від 4 січня 1989 року позивача з 2 січня 1989 року переведено на посаду електромонтера по ремонту електрообладнання скляного цеху № 13.

За вказані періоди відповідачем видано довідку про підтвердження наявного трудового стажу від 23 травня 2013 року, яка підтверджує роботу в шкідливих умовах за Списком № 2, тому суд відмовив в позові в цій частині за безпідставністю позовних вимог.

Судове рішення в цій частині до суду касаційної інстанції не оскаржене та предметом перегляду не є (ст. 335 ЦПК України).

Також судом установлено, що у період з 1 лютого 1981 року по 1 січня 1989 року ОСОБА_3 виконував роботу електромонтера по ремонту електрообладнання скляного виробництва електроцеху № 25. Для отримання пільгової пенсії за віком позивач звернувся до відповідача за отриманням довідки на підтвердження пільгового стажу за вказаний період, однак йому у її видачі відмовлено.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок).

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціально стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

При вирішенні справи апеляційний суд цих норм не врахував, зобов'язуючи відповідача видати довідку не звернув уваги на те, що довідка видається у випадку відсутності у трудовій книжці запису про займану посаду. Між тим, з матеріалів справи вбачається, зокрема з копії трудової книжки, що ОСОБА_3 працював на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання скляного виробництва електроцеху № 25 (а.с 7). З таким записом у трудовій книжці позивач погоджувався, відповідні накази не оспорював у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведеного, при розгляді справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції мав з'ясувати чи були підстави для видачі позивачу довідки.

За таких обставин ухвалене апеляційним судом судове рішення в частині позову ОСОБА_3 до ПАТ «Іскра», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, про встановлення факту роботи в шкідливих умовах праці та зобов'язання видати уточнюючу довідку за період з 1 лютого 1981 року по 2 січня 1989 року не може вважатися законним й обґрунтованим, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в цій частині.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Іскра» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 року в частині позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Іскра», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, про встановлення факту роботи в шкідливих умовах праці та зобов'язання видати уточнюючу довідку за період з 1 лютого 1981 року по 2 січня 1989 року скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді:А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
А.В. Маляренко
Т.О. Писана