АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2109/15 Справа № 185/1826/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Головін В. О. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, позивачі посилалися на те, що позивач ОСОБА_3 є власником магазину, розташованого по АДРЕСА_1 на першому поверсі п'ятиповерхового будинку. Над магазином в даному будинку розташована квартира НОМЕР_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2 08 лютого 2014 року близько 04.00 год. ранку стався порив батареї центрального опалення в квартирі відповідача. Протягом тривалого часу гаряча вода заливала магазин. Вода лилася по сходовому маршу на перший поверх і навіть по зовнішній стіні будинку. Залиттям завдано істотних пошкоджень приміщенню магазину, що вимагає проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Внаслідок залиття гарячою водою був пошкоджений товар (кондитерські вироби), який знаходився у магазині та належав позивачу ОСОБА_4 Також вийшли з ладу холодильні камери, кондиціонери, кавоварка, електричні лампочки, інше електрообладнання, торгівельне обладнання та устаткування. Крім того, позивач ОСОБА_3 поніс непередбачені витрати, сплачені спеціалісту за визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, тому позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 63 486 гривень, у відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн., стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди 198 484 грн. 77 коп., та у відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 63 486 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Стягнутто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди 163957 грн. 68 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи згідно договору купівлі - продажу від 16 травня 2007 року ОСОБА_3 на праві власності належить нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 ( т. 1 а. с. 8).

18 вересня 2014 року позивачем ОСОБА_3 було отримано свідоцтво про право власності на продуктовий магазин, розташований за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а. с. 27).

Позивач ОСОБА_4 згідно свідоцтв про державну реєстрацію є фізичною особою-підприємцем ( т. 1 а. с. 10).

Між позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01 червня 2012 року було укладено договір безоплатного користування, відповідно до якого ОСОБА_4 прийняла у тимчасове користування вищевказане нежитлове приміщення для розміщення магазину для здійснення підприємницької діяльності (т.2 а. с. 34-35).

Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі Управління комунального господарства та будівництва (т.1 а.с.210).

08 лютого 2014 року стався порив батареї централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_3, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (т.1 а.с.200, т.2 а.с.88, 89).

Належна відповідачу квартира знаходиться поверхом вище над приміщенням вищевказаного магазину, в результаті чого приміщення магазину, торгівельне обладнання та товар було пошкоджено у результаті залиття гарячою водою (т.1 а. с. 11, 12).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З акту ЖС-1 вбачається, що 10 лютого 2014 року було виявлено пошкодження радіатора опалення у квартирі АДРЕСА_3 (т.1 а.с.200).

Відповідно до висновку спеціаліста №3 від 15 лютого 2014 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт приміщення магазину становить 63 486 грн. (т.1 а.с. 13-16).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи в магазині було проведено інвентаризацію пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, вартість якої згідно наданих накладних, чеків становить 163 957 грн. 68 коп. (т.1 а.с.18-130).

В ході судового розгляду справи в апеляційній інстанції, відповідач, ОСОБА_2, заперечуючи проти позову, звернулася до суду із заявою про призначення по даній справі інженерно - технічної експертизи, на вирішення якої просила поставити питання щодо встановлення причини пориву батареї опалення у її квартирі (т.2 а.с.113).

19 березня 2015 року в судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідач ОСОБА_2 відмовилася від проведення такої експертизи, про що заявила в судовому засіданні (т.2 а.с.158).

Таким чином, судом було правильно встановлено, в результаті залиття гарячою водою приміщення магазину та пошкодження товару, що знаходився у магазині, позивачам було завдано, крім матеріальної шкоди, моральну шкоду, у зв'язку з чим позивачі були вимушені витрачати свій час на відновлення пошкодженого майна.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд правильно, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги позивачів ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що залиття приміщення магазину та пошкодження товару сталося не з вини відповідача є безпідставними та жодними належними доказами по справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності суми спричиненої матеріальної шкоди позивачам будь-якими доказами по справі не підтверджуються.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді