Справа № 638/3938/15-ц
Провадження № 2-н/638/1439/15
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

«24» березня 2015 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Лазюк С.В., розглянувши заяву Комунального підприємства „Жилкомсервіс про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкової території з ОСОБА_1ндрівни в сумі 2 651 грн.

в с т а н о в и в :

КП „Жилкомсервіс звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкової території з ОСОБА_2 в сумі 1 711,09 грн.

Як вбачається з довідки про нарахування та сплати комунальних послуг, заявник просить стягнути заборгованість, що утворилась за період з 01.04.2007 р. по 01.02.2015 р.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п. 9 постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини 3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутність документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Заява КП «Жилкомсервіс» не містить будь-яких обґрунтувань щодо причини звернення з пропуском загального строку позовної давності та становлення боржника до заявлених вимог.

Суддя, розглянувши заяву Комунального підприємства „Жилкомсервіс про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкової території з ОСОБА_1 в сумі 2 651 грн., відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки із поданих документів вбачається спір про право, що відповідає п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, а саме: загальний строк позовної давності згідно зі ст. 257 ЦК України складає три роки.

Керуючись ст. 257 ЦК України, п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства „Жилкомсервіс про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкової території з ОСОБА_1 в сумі 2 651 грн.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення із такою самою заявою. У відповідності до ч.2 ст.101 ЦПК України заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ті днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.В. Лазюк