АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/983/2015 Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Категорія: 79 Доповідач - Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 18 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченка А.Г.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м.Херсона, Державного казначейства України в Херсонській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів суду,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства, в якому визначив суб'єктне коло відповідачів: Суворовський районний суд м.Херсона, Державне казначейство України в Херсонській області. Зі змісту позовної заяви вбачається, що на думку позивача, посадовими особами Суворовського районного суду, після постановлення відносно нього обвинувального вироку, ігноруються його особисті немайнові права, якими він наділений відповідно до статусу обвинуваченого в кримінальному процесі, а також порушуються інші загальні права, надані йому Конституцією України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав передбачених п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду, як постановлену з порушенням процесуального закону, скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення з'явившихся осіб, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивач оскаржує дії судді Суворовського районного суду м.Херсона Смирнова Г.С. в рамках розгляду кримінальної справи та зробив висновок про те, що вимоги позивача не відповідають положенням статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Проте, висновки суду першої інстанції є помилковими.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач не оскаржує постановлений відносно нього вирок та його позовні вимоги взагалі не стосуються законності чи незаконності його засудження або дій судді в межах розгляду кримінальної справи. Позивач скаржиться на порушення його немайнових прав, якими він наділений відповідно до статусу обвинуваченого в кримінальному процесі, а також на порушення інших немайнових прав, наданих йому Конституцією України та вимагає привести їх у відповідність до закону з одночасною вимогою про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Суду першої інстанції, під час вирішення питання про відкриття провадження в справі слід було звернути увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності тощо.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч. 2 ст. 21 КАС України).

Тобто, суд першої інстанції повинен визначитися з питанням, чи є вимоги позивача такими, що пов'язані з діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень чи вони виникли із цивільних відносин та відповідають визначеному статтею 16 ЦК України способу захисту таких прав, і, за його наслідками, визначитися з питанням про відкриття провадження в справі.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження в справі, відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст.307, ч.3 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 лютого 2015 року скасувати, матеріали позовної заяви направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: