Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала

16 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_8 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Жовківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,

ОСОБА_6, третя особа - Жовківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_7, який за життя заповіту не складав. У передбачений чинним законодавством строк, вона із заявою про прийняття спадщини після смерті сина не зверталася. Вона звернулася із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті її сина, однак їй у нотаріальній конторі розʼяснено, що вона пропустила строк прийняття спадщини. Оскільки вона є особою похилого віку, не має досвіду у таких справах, окрім того вона не мала документів які б підтверджували право власності померлого на майно, протягом усього часу до смерті сина і після його смерті постійно хворіє просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 року, позов задоволено.

Визначено ОСОБА_5 додатковий трьохмісячний строк достатній для подачі нею в державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3,

ОСОБА_6 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 9 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Жовківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема: ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявники наводять:

- рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 року у справі за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, яким судові рішення попередніх інстанцій скасовано у задоволенні позовних вимог відмовлено;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року у справі за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, якою судові рішення попередніх інстанцій залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року у справі за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, якою судові рішення попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2014 року у справі за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, якою судове рішення апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2013 року у справі за позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, якою рішення суду апеляційної інстанції скасовано, залишено в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій судових рішень не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», із змінами та доповненнями, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки зі змісту рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2013 року не вбачається тотожності встановлених фактичних обставин справи. А тому із них не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції

ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України.

Що стосується наданих для порівняння ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2014 року то з них не вбачається, що при розгляді вказаних справ встановлені судом фактичні обставини, які мають значення для вирішення спорів, є тотожними у порівнянні зі справою в якій постановлена ухвала про перегляд якої подано заяву, а відповідно, правовідносини між сторонами, які брали участь у розгляді справ подібні, і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом рішень.

Отже, наведені заявниками доводи не містять ознак, які згідно вимог вищевказаної норми є підставами для перегляду судового рішення, а тому у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - Жовківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_8 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня

2015 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Т.П. Дербенцева Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк