Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1533/15 Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В. Маловічко С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: органи опіки та піклування по Шевченківському району Запорізької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому вказав, що 26.07.2006р. ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 85 000 грн. відповідно до кредитного договору № 8288 від 26.07.2006р., укладеного між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_2, що підтверджується видатковим касовим ордером № 8441 від 26.07.2006р. В забезпечення виконання умов за вищевказаним кредитним договором 26.07.2006р. ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 передано в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1, про що між КС та відповідачами укладено договір іпотеки від 26.07.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Федченко Т.О. 17.05.2011р. Шевченківський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 2-384/11 про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 8288 від 26.07.2006 року в розмірі 247 410,00 грн.

21.03.2014р. Шевченківський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 336/8824/13-ц про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 8288 від 26.07.2006 року в розмірі 7 904,84 грн. та 229,40 грн. судового збору. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21.05.2014 року зазначене рішення було змінено: з відповідачів стягнуто в солідарному порядку заборгованість по процентам в розмірі 8450,00 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

На даний момент рішення судів не виконані відповідачами, в порядку виконання цих рішень відповідачами в погашення боргу сплачено лише 7 030,00 грн., залишок стягнутої за рішеннями судів суми становить 246 432,96 грн. В зв'язку із зазначеним позивач просить розірвати кредитний договір № 8288 від 26.07.2006р., звернути стягнення

на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості в сумі 246 432,96 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року позов задоволено. Розірвано кредитний договір № 8288 від 26.07.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра».

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8288 від 26.07.2006 року, укладеним між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_2, яка за рішеннями Шевченківського районного суду м. Запоріжжя становить 246 432,96 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, із застосуванням процедури продажу предмета іпотеки, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом проведення прилюдних торгів зазначеного будинку з початковою ціною в розмірі, не менше ринкової вартості та на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Стягнуто з відповідачів судовий збір у розмірі 243,60 грн., а саме: з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 у розмірі по 81,20 грн. з кожного на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра».

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ЗОКС «Довіра» в задоволенні позову, судовий збір покласти на позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України "Про заставу" № 2654-XII від 02.10.1992р. в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2003р. у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2006р. між ЗОКС "Довіра" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 8288, відповідно до якого Спілка надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит в розмірі 85 000 грн. на 60 місяців, тобто до 26.07.2011р., а позичальник повертає кредит протягом зазначеного в договорі строку (або достроково) і сплачує 2 процента щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту у відповідності з графіком погашення суми кредиту і процентів за користування кредитом.

В той же день, 26.07.2006р., в забезпечення виконання кредитного договору між ЗОКС «Довіра», як іпотекодержателем, та ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як іпотекодавцями, був укладений договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Федченко Т.О., зареєстрований в реєстрі за № 1559. Предметом іпотеки за цим договором є будинок АДРЕСА_1, який належить іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиним Г.Г. 23.08.2005р. за реєстром № 2751 (а.с. 6).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2011р. на користь ЗОКС "Довіра" з ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4 стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 8288 від 26 липня 2006 року в розмірі 245 590 грн. та судові витрати (а.с.7-8). Рішення набрало законної сили.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2014р з ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_4 стягнуто солідарно заборгованість по процентам за кредитним договором № 8288 від 26 липня 2006 року в розмірі 7904,84 грн. та судові витрати (а.с.9-10). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 травня 2014р. рішення місцевого суду змінено: збільшено розмір стягнутих процентів до 8 450 грн.

Кредитною спілкою 22.05.2014р. направлялася письмова вимога іпотекодавцям про усунення порушень за кредитним договором, а саме: про сплату стягнутої за рішеннями судів суми боргу за кредитним договором № 8288 увід 26.07.2006р. в розмірі 246 464,84 грн., та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання цієї вимоги, яка була отримана ними 28.05.2014р. (а.с. 11).

Проте відповідачі не виконали вказаних вимог кредитора.

Відповідно до п. 6 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі порушення боржником основного зобов»язання та (або) умов кредитного договору.

Станом на 14.08.2014 року відповідачами за набувшими законної сили вищевказаними рішеннями судів про стягнення заборгованості за кредитним договором погашено лише 7 030 грн., а залишок боргу складає 246 432,96 грн. І цього факту не заперечувала у судовому засіданні відповідач ОСОБА_9

З огляду на вказане, враховуючи вимоги ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», пунктів 6, 7 договору іпотеки, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов законного і обгрунтованого висновку про наявність підстав для зверення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення стягнутої судами, але не сплаченої в порядку виконання судових рішень у розмірі 246 432,96 грн., а також про наявність підстав для подальшого припинення дії кредитного договору шляхом його розірвання.

Вирішуючи спір суд обгрунтовано послався також на роз»яснення, надані в пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», згідно з яким право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Отже, наявність вищевказаних рішень судів, які набрали законної сили, не є перешкодою для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається в основному на порушення прав малолітніх дітей, які мають право користування будинком, на який звернуто стягнення судом.

З матеріалів справи вбачається, що після укладення договору іпотеки 26.07.2006р. у співвласника будинку, переданого в іпотеку, ОСОБА_5 народилось двоє дітей: ОСОБА_10, 2007р.н., та ОСОБА_11, 2011 р.н.

Псилаючись на ці обставини, апелянт вважає, що будуть порушені їх житлові права.

У пункті 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

За тих обставин, що діти народились вже після передання житлового будинку в іпотеку, а тому не мали ані права власності, ані права користування цим будинком, саме на їх батьках або опікунах полягає обов»язок забезпечити їх належними житловими умовами. Та відповідачам було відомо, що у випадку невиконання умов кредитного договору, як вони, так і їх діти, народжені після передачі будинку в іпотеку, можуть бути позбавлені цього житла у відповідності до кредитного договору та договору іпотеки, але, попри це, борг перед позивачем не погасили на його письмову вимогу.

Зважаючи на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та за наслідками апеляційного розгляду справи вважає, що у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК Укпраїни апеляційна скарга підлягає відхилення із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2014 року у ій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.