Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" квітня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Трифоновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернуласья до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона та її покійний чоловік ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2 Позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили у видачі документів на спадщину, оскільки право власності на частку квартири належної спадкодавцю не зареєстровано в Реєстрі прав власності. Враховуючи викладене позивачка була вимушена звернутися до суду та просить визначити їй та померлому ОСОБА_2 ідеальні частки в квартирі АДРЕСА_1 по 1/2 частині кожному, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2

Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Наливай О.С., яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.355 ч.1 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.372 ч.2, 3 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 28.04.1994 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупоьського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1130.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому, але не визначену частку квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення ідеальних часток власників квартири АДРЕСА_1 знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України.

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно cт.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно відповіді Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 10.04.2015 року в справах нотаріальної контори наявна спадкова справа №546/2014 до майна померлого ОСОБА_2 З заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась дружина померлого ОСОБА_1

Постановою Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2015 року ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки свідоцтво про право власності на квартиру немає відмітки про державну реєстрацію перехода права власності на вказану частку квартири із зазначенням документа на підставі якого відбувся такий перехід.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Вимоги даної норми власником частки квартири ОСОБА_2 виконані не були.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно положень п.1.ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються права на житлові будинки, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування також є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.182, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.10, 56, 60, 84, 88, 213-215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідеальну частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини.

Визнати за ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ідеальну частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (загальна площа квартири 42,3кв.м, житлова площа 28,0кв.м, яка складається з жилої кімнати, площею 17,1кв.м, жилої кімнати, площею 10,9кв.м, кухні, площею 6,0кв.м, коридору, площею 3,5кв.м, ванни, площею 2,7кв.м, вбудованої шафи, площею 2,1кв.м, балкону, площею 2,7кв.м) в порядку спадкування за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко