Справа № 448/1694/14 Головуючий у 1 інстанції: Борисенко В.В.
Провадження № 22-ц/783/2243/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 31 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 31 грудня 2014 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Зорени Петра Івановича про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з доходу боржника і про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Визнано незаконними та скасовано постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Зорени Петра Івановича "про відкриття виконавчого провадження" від 08.08.2013 року, "про стягнення з доходу боржника" від 08.08.2013 року та "про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" від 05.11.2014 року, винесені у виконавчому провадженні ВП №39245465 з виконання виконавчого листа №1314/1137/2012, виданого Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Львівська" заборгованості в розмірі 21749,58 грн.

Ухвалу суду оскаржив Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не з'ясовано всі обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ при відкритті виконавчого провадження не надано строк для самостійного виконання рішення і розпочато примусове виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Посилається на те, що виконавчий документ № 1314/1137/2012 вперше пред'явлений до примусового виконання 10.06.2013 року до ВДВС Мостиського РУЮ. 11.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Мостиського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання, однак у встановлений строк для самостійного виконання боржником не виконано рішення та не надано підтвердження про сплату боргу. 26.06.2013 року державним виконавцем ВДВС Мостиського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а даний виконавчий документ скеровано до Галицького ВДВС ЛМУЮ за належністю для звернення стягнення з доходів боржника.

Апелянт також не погоджується з висновками районного суду про те, що державним виконавцем не було надіслано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що дана постанова відповідає вимогам закону, а несвоєчасне отримання боржником такої постанови не є підставою для її скасування. Крім того зазначає, що ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження 19.11.2014 року і тоді ж отримала копії постанов, які нею оскаржуються, проте звернулась до суду із скаргою 04.12.2014 року, тобто з порушенням строку на їх оскарження.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і представника апелянта, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частинами 1, 2 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів(посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів(посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

04.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ, у якій просила визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Зорени П.І. про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2013 року, про стягнення з доходу боржника від 08.08.2013 року та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2014 року, винесені відносно неї як боржника у виконавчому провадженні ВП №39245465 з виконання виконавчого листа №1314/1137/2012, виданого Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Львівська" заборгованості в розмірі 21749,58 грн.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. І у частині другій даної статті серед виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою, у п.7 зазначено постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

В п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

Районним судом встановлено, що 22.10.2012 року Мостиським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №1314/1137/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Львівська" заборгованості в сумі 21749,58 гривень, який 10.06.2013 року пред'явлено для примусового виконання у відділ державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Грицалик М.Я. від 11.06.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №38389602 по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого листа.

26.06.2013 року державним виконавцем Грицалик М.Я. винесено постанову про закінчення зазначеного виконавчого провадження, у зв'язку з направленням за належністю вищевказаного виконавчого листа №1314/1137/2012 до Галицького ВДВС Львівського міського управління юстиції.

Оскарженою постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Зорени П.І. від 08.08.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №39245465 з виконання вищезазначеного виконавчого листа №1314/1137/2012.

Цього ж дня, 08.08.2013року, у зазначеному виконавчому провадженні державним виконавцем Зореною П.І. винесено оскаржену постанову "про стягнення з доходу боржника", якою постановлено з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмірі 20% пенсії (заробітної плати, стипендії) боржника по всім виконавчим документам до погашення заборгованості в сумі 21749,58 гривень, першочергово стягнувши витрати на проведення виконавчих дій в сумі 45,64 гривень та стягнувши виконавчий збір в сумі 2174,96 гривень.

В подальшому, 05.11.2014 року, у зазначеному виконавчому провадженні державним виконавцем Зореною П.І. винесено оскаржувану постанову "про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження", якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, у межах суми звернення стягнення 20646,16 гривень та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, лише в межах суми боргу.

Частиною 2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує на необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови( у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Ця норма права є імперативною, а відтак твердження апелянта про те, що у винесеній ним постанові про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2013 року не потрібно було надавати боржнику строк для добровільного виконання, оскільки такий уже надавався державним виконавцем ВДВС Мостиського РУЮ при відкриття виконавчого провадження 11.06.2012 року, колегія суддів вважає неспроможними.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком районного суду про те, що державним виконавцем Галицького ВДВС Львівського міського управління юстиції було порушено і вимоги ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у той же день(08.08.1014 року) постановлено постанову про стягнення з доходу боржника, тобто розпочато примусове виконання рішення, хоча зазначена норма визначає, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є і доводи апеляційної скарги у тій частині, що ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження 19.11.2014 року і тоді ж отримала копії постанов, які нею оскаржуються, проте звернулась до суду із скаргою 04.12.2014 року, тобто з порушенням строку на їх оскарження, оскільки згідно довідки поштампу-ЦПЗ №1Львівської дирекції поштового зв'язку "Укрпошта" від 31.03.2015 року №05-06-148 підтверджено, що рекомендований лист був відправлений до Мостиського районного суду Львівської області 29.11.2014 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 31 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: