Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9249/14-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 53 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2015 року

встановила:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» та просив поновити його на посаді голови правління Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з індексацією у розмірі 125 156 грн та 85 050 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначав, що рішенням правління Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» № 09 від 24.11.2006 року та № 10 від 28.11.2006 року його було усунуто від виконання обов'язків голови правління Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів». Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17.09.2014 року, яке набрало законної сили, вищевказані рішення визнано незаконними. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебував на посаді голови правління Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» на громадських засадах, будь-які накази про прийняття його на роботу не видавались, заробітна плата не нараховувалася та не виплачувалася.

З такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Діяльність Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» визначена Положенням про Житомирську обласну Раду Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» та Статутом.

Відповідно до Положення, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, обласна Рада Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» є самоврядованою громадською організацією інвалідів.

Відповідно до п.4.4. Положення вищим органом Ради є збори представників місцевих осередків та первинних організацій (конференція Ради), що скликається один раз на три роки.

До компетенції конференції Ради відноситься обрання голови правління (п.п.п.4.5., 4.5.3.)

Як видно з матеріалів справи, до 24.11.2006 р. ОСОБА_1 перебував на посаді голови правління Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів».

Рішенням правління Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» від 24.11.2006 р. за №9 та від 28.11.2006 р. за №10 ОСОБА_1 було усунуто від виконання обов'язків голови правління (а.с.126-132).

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року, яке є чинним, вищевказані рішення визнані незаконними (а.с.7-10, 160-164).

Рішенням позачергової конференції Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» від 01 квітня 2007 року, яке на даний час є чинним, головою правління обраний ОСОБА_3

Оскільки посада голови правління є виборною і повноважним органом 01 квітня 2007 року на посаду голови правління обрана інша особа - ОСОБА_3, підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління немає.

Разом з тим, у зв'язку з незаконним усуненням позивача від виконання обов'язків голови правління, період з 24.11.2006 р. по 01.04.2007 р. колегія суддів вважає вимушеним прогулом.

З матеріалів справи видно, що фінансові документи з нарахування та виплати заробітної плати працівникам Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» не збереглися (а.с.106, 125). Як пояснив ОСОБА_1, документи викрадені.

Доводи представників відповідача про те, що Житомирська обласна Рада Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» є громадською організацією, а тому заробітна плата голові правління штатним розписом не встановлювалася, є безпідставними та спростовуються індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України за 2004-2005 р.р. форма ОК-5, з якої видно, що Житомирською обласною Радою Українського Фонду «Реабілітація інвалідів у 2004-2005 роках ОСОБА_1 виплачувалася заробітна плата (а.с.60).

Дана обставина узгоджується з п.4.7.7. Положення, відповідно до якого правління Ради для ведення поточної організаційно-виховної та обліково-бухгалтерської роботи створює апарат Ради, встановлює і затверджує штатний розклад апарату Ради, форми та розміри матеріального забезпечення і заохочення його працівників. Керівником апарату Ради фонду є голова правління Ради.

З огляду на те, що фінансові документи про нарахування та виплату заробітної плати не збереглися, при обрахунку заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів виходить з мінімальної заробітної плати, яка була встановлена на той період.

У період з 01.07.2006 р. по 30.11.2006 р. мінімальна заробітна плата була встановлена в розмірі 375 грн; з 01.12.2006 р. по 31.31.03.2007 р. - в розмірі 400 грн.

Отже, до стягнення за період вимушеного прогулу з 24.11.2006 р. по 01.04.2007 р. підлягає заробітна плата в розмірі 1668 грн 18 коп. (400 х 4 + 68, 18 (375 : 22 х 4 = 68, 18) = 1668,18).

Колегія суддів вважає, що до задоволення також підлягають вимоги про стягнення індексації грошових доходів. Правила обчислення сум індексації грошових доходів визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Згідно з п. 4 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

З 01.10.2006 р. для працездатних осіб прожитковий мінімум становив 505,00 грн, з 01.01.2007 р. - в розмірі 525,00 грн.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Величина приросту споживчих цін для проведення індексації становить: листопад 2006 р.- березень 2015 р. - 177,87 % ;

грудень 2006 р. - березень 2015 р. - 175,39%;

січень 2007 р. - березень 2015 р. - 174,02%;

лютий 2007 р. - березень 2015 р. - 172,38 %;

березень 2007 р. - березень 2015 р. 171,84 %

Таким чином, за період з 24.11.2006 р. по 31.03.2007 р. до стягнення підлягає індексація грошових доходів у розмірі 2895 грн 79 коп. (121,27 + 701,56 + 696,08 + 689,52 + 687,36 = 2895, 79).

(Листопад 2006 р.- 68,18 : х 177,87 :100 = 121,27 грн;

Грудень 2006 р.- 400 х 175,39 :100 = 701,56 грн;

Січень 2007 р. - 400 х 174,02 :100 = 696,08 грн;

Лютий 2007 р. - 400 х 172,38 :100 = 689,52 грн;

Березень 2007 р. - 400 х 171,84 :100 = 687,36 грн).

За положеннями ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки порушення законних прав позивача внаслідок незаконного усунення з посади голови правління призвели до моральних страждань ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що йому заподіяна моральна шкода.

Приймаючи до уваги характер правопорушення, його тривалість, глибину душевних страждань позивача, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду відповідно до п. 1 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу період з 25.11.2006 року по 31.03.2007 року в розмірі 1668 грн 18 коп; індексацію грошових доходів у розмірі 2895 грн 79 коп та 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Житомирської обласної Ради Українського Фонду «Реабілітація інвалідів» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: