Справа №2-62/11
Провадження №2зз/642/11/15
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі судді Скляренка С.О., при секретарі Островерховій О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 19.09.23008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та посвідчений нотаріусом ОСОБА_3

15 жовтня 2009 року ухвалою суду за заявою ОСОБА_2, в якій він зазначав, що відповідач має намір продати спірне майно іншій особі, були застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова 27 вересня 2011 року ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні зазначеного позову.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2011 року вказане рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2011 року було скасовано, вищевказаний позов був задоволений, визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 19 вересня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та посвідчений нотаріусом ОСОБА_3

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 лютого 2012 року касаційна скарга ОСОБА_1 на вказане рішення апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2011 року була відхилена.

01 квітня 2015 року до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих на виконання зазначеної вище ухвали від 15 жовтня 2009 року, звернувся відповідач по справі - ОСОБА_1

Вказану заяву ухвалою суду від 06 квітня 2015 року було залишено без руху, оскільки вона була оскільки вона подана без дотримання вимог ст. 119 ч. 2 п. п. 5-6 ЦПК України, а саме: не зазначені докази накладення арешту, який просить скасувати заявник, оскільки лише за наявності ухвали про накладення арешту можливо встановити, чи порушені права заявника, не зазначені докази на підтвердження посилання заявника на те, що він мешкає за вказаною у заяві адресою, оскільки з договору дарування на квартиру від 19.09.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 мешкав за адресою: Харківська область, Балакліївський район, с. Савинці, вул.. Ровенська, 3, крім того, не зазначені докази на підтвердження посилання заявника на те, що квартира АДРЕСА_2 належить на цей час йому, оскільки до заяви доданий витяг з реєстру прав власності від 22.09.2008 року, а не станом на дату звернення до суду, або наявність підстав для звільнення від доказування зазначених обставин. Крім того, заявнику слід обґрунтовано з посиланням на докази зазначити причину звернення до суду з зазначеною заявою, враховуючи, що договір дарування квартири АДРЕСА_2 на його імя було визнано недійсним рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.11.2011 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на наведені в ній підстави.

Позивач по справі ОСОБА_2 до суду не зявився, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує, просить її задовольнити.

Третя особа до суду також не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України неявка осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, вислухавши думку представника заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 154 ч. 3 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ст. 154 ч. 6 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 10 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" чітко визначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Разом з тим, відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 15 ЦК України гарантує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 листопада 2011 року вказане вище рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2011 року було скасовано, позов ОСОБА_2 був задоволений, визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 19 вересня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та посвідчений нотаріусом ОСОБА_3

Таким чином, ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1, оскільки договір дарування на його імя від ОСОБА_4 ще у 2011 році рішенням апеляційного суду визнано недійсним. Разом з тим, про мету скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1, яка не належить заявнику, представник ОСОБА_1 на запитання суду в судовому засіданні по суті не відповіла, і причина звернення ОСОБА_1 до суду з даною вимогою в самій заяві також не зазначена.

Одночасно суд зазначає, що заява ОСОБА_2 стосовно вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову відносно належної йому квартири, з проханням розглядати справу без його участі, в якій зазначено, що він не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просить її задовольнити, ним подана через канцелярію суду 07 квітня 2015 року , тобто ще до вирішення питання про прийняття заяви ОСОБА_1 до розгляду, та вочевидь ідентична по формі заяві ОСОБА_1.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_2 самостійно з 2011 року не звертався з заявою про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту належної йому квартири. На даний час доля квартири АДРЕСА_1 суду невідома, доказів того, що рішення суду виконано в повному обсязі, враховуючи, що заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, суду не надано.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та скасування заходів забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням або скасуванням відповідних заходів.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, так як за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (рішення апеляційного суду 28.11.2011 року) судом не було відмовлено у позові, провадження по цивільній справі не закрито та позовну заяву не залишено без розгляду, крім того суду не надано доказів виконання рішення суду, яким закінчився розгляд справи по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 154, 208-210, 212-215 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у праві, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити усім зацікавленим особам.

С у д д я ОСОБА_6