Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1907/15 Головуючий у 1 інстанції: Лихосенко М.О.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 04.04.2006р. між банком і відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого вона отримала кредит в розмірі 3000 грон. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був наданий у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір.

Відповідно до п.6.5. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію.

Відповідно до п. 8.6 Кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 5 % від суми простроченої заборгованості по кредиту (процентна частина).

Відповідно до п.9.12 Кредитного договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання, кредит та відсотки за ним вчасно не погашала, у зв'язку з чим станом на 29.04.2014р. за нею утворилася заборгованість в сумі 10446 грн. 16 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1222 грн. 30 коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 8250 грн. 23 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп., та штрафу (процентна складова) в сумі 473 грн. 63 коп. за порушення строків платежу по любому з грошових зобов'язань.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 10446 грн. 16 коп., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 10446 грн. 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Заперечуючи проти рішення суду, апелянт посилається на те, що суд безпідставно розглянув справу у її відсутність.

Натомість вона сама не заперечує, що не прибула до судового засідання, позаяк з власної неуважності переплутала дату розгляду справи, хоча в справі сміститься розписка про отримання відповідачкою судової повістки на 12 грудня 2014 року (а.с. 34) .

За ст. 169 ЦПК суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, але лише у разі, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Таким чином, у суду не було підстав для відкладення розгляду справи за умови наявності в справі особистої розписки про отримання повідомлення про час та місце розгляду справи та відсутності її заяви про поважність причин неявки.

Решта доводів апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції безпідставно не застосував строк позовної давності до даних правовідносин.

Не заперечуючи проти наявності кредитного боргу, відповідач разом з тим пояснила, що позивачем строк позовної давності пропущений оскільки до суду він звернувся більше ніж через два роки після виникнення права на позов.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що судом безпідставно не застосовано до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду зі спливом, передбаченого ч. 3 ст. 267 ЦК України, трирічного строку позовної давності, є необґрунтованими та таким, що не відповідають закону. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", банку забороняється вимагати повернення споживчого кредиту строк давності якого минув в позасудовому порядку. Разом з тим, під час розгляду справи суд не може застосувати до спірних правовідносин позовну давність без заяви сторони у спорі, зробленої до ухвалення ним рішення (правова позиція Верховного Суду України у справі 6-126цс13) .

Така заява в справі відсутня.

Тобто відповідач не подавала заяву про застосування строку позовної давності, хоча була обізнана з тим, що в провадженні суду є справа про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

З огляду на викладене, суд першої інстанції не порушив закон, розглянувши справу у відсутність відповідача, повідомленого про час та місце розгляду справи та не мав можливості застосувати наслідки пропуску строку позовної давності за відсутності відповідної заяви відповідача.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: