Справа № 487/9521/14-ц
Номер провадження 2/487/246/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.

секретаря Табунщик К.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Уккрспецторг Груп, Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у Миколаївській області, АТ Банк Фінанси та Кредит про застосування наслідків правочину, визнаного недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Уккрспецторг Груп, Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у Миколаївській області, АТ Банк Фінанси та Кредит про застосування наслідків правочину, визнаного недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.08.2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації будинку №61 по вулиці Ключовій в місті Миколаєві, який належить ОСОБА_2. Продаж майна було здійснено в результаті примусового виконання виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва у справі №2-1-256/10 за позовом ПАТ Банк Фінанси та Кредит про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №19-kig-2008 від 23.01.2008 року в сумі 13214,59 грн., судового збору в сумі 1242 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 250 грн.. Переможцем торгів була визнана позивач, яка придбала реалізоване майно за 99617,00 грн.. При придбанні будинку позивач понесла такі витрати: 4980,85 грн. гарантійний внесок за участь у прилюдних торгах, сплачені на користь ТОВ Укрспецторг Груп; 9862,08 грн. додаткова сума винагороди за послуги з реалізації майна, сплачені на користь ТОВ Укрспецторг Груп; 49,31 грн. комісія при прийомі платежів, сплачені на користь АТ Банк Фінанси та Кредит; 84744,07 грн. ціна лоту, сплачені відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції; 432,72 грн. комісія при прийомі платежів, сплачені на користь АТ Банк Фінанси та Кредит; 30,00 грн. сплата за лот, сплачені відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції; 5,00 грн. комісія при прийомі платежів, сплачені на користь АТ Банк Фінанси та Кредит. Рішенням Ценрального районного суду міста Миколаєва від 28.02.2014 року було визнано недійсними прилюдні торги з реалізації зазначеного вище будинку. Звернення позивача до органів виконавчої служби, щодо повернення сплачених нею коштів, залишилися без задоволення, в звязку з чим вона змушена звертатися до суду, та, посилаючись на ч.1 ст.216 ЦК України, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів грошові суми, відповідно до порядку, в якому вони були отримані та розподілені.

Позивач в судове засідання не зявилася. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. В попередніх судових засіданнях представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, з обставин викладених в позовній заяві.

Представник ТОВ Укрспецторг Груп, так само як і представник Державної казначейської служби України, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дат, час та місце проведення судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином.

Представники Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції та Головного управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не зявилися. В попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення.

Суд дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги пояснення сторін в минулих судових засіданнях, їх письмові заперечення, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 02.08.2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації житлового будинку №61 по вулиці Ключовій в місті Миколаєві, належного на праві власності ОСОБА_2, на виконання виконавчого листа, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва у справі №2-1-256/10 за позовом ПАТ Банк Фінанси та Кредит про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №19-kig-2008 від 23.01.2008 року в сумі 13214,59 грн., судового збору в сумі 1242 грн. та витрат на ІТЗ в сумі 250 грн..

Судом також встановлено, що торги з продажу зазначеного майна проводилися спеціалізованою організацією ТОВ Укрспецторг Груп, на підставі договору №15-0304/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 27.05.2013 року, укладеного з Відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції.

Згідно умов п. 1.1. Договору Предметом Договору є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов Генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень № 3 від 06 січня 2012 року (далі - Генеральний договір) з надання послуг по реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Пунктом 1.2. цього ж Договору визначено, що За цим Договором Відділ передає Спеціалізованій організації нерухоме майно арештоване державним виконавцем, а Спеціалізована організація надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому законом України Про виконавче провадження, іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що на прилюдні торги передається нерухоме майно, а саме: житловий будинок №61 по вулиці Ключова в місті Миколаєві, який є власністю ОСОБА_2.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що винагорода Спеціалізованої організації за цим Договором з урахуванням ПДВ становить 14,9% від суми реалізованого майна. Сума винагороди вноситься покупцем майна на рахунок спеціалізованої організації як гарантійний внесок та після реалізації майна залишається спеціалізованій організації в рахунок оплати за надані послуги.

Разом з тим, п. 1.2. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 42/5 15.07.1999 р., визначено, що Реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні, а не Спеціалізованою організацією, як самостійною стороною договору.

Пунктом 3.1. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 42/5 15.07.1999 р., визначено, що Орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Згідно ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 238 ЦК України, визначено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

У відповідності до ст.239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Таким чином, на підставі наведеного вище, виникло представництво, в межах якого ТОВ Укрспецторг Групп взяло на себе зобов'язання реалізувати арештоване нерухоме майно від імені відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції.

Згідно долучених до матеріалів справи копій документів, ОСОБА_1, при придбанні будинку на прилюдних торгах, оплатила:

- 4980,85 грн. гарантійний внесок за участь у прилюдних торгах, сплачені на користь ТОВ Укрспецторг Груп (квитанція №В7-280);

- 9862,08 грн. додаткова сума винагороди за послуги з реалізації майна, сплачені на користь ТОВ Укрспецторг Груп (квитанція №0010031);

- 49,31 грн. комісія при прийомі платежів, сплачені на користь АТ Банк Фінанси та Кредит (квитанція № 0010031/К);

- 84744,07 грн. ціна лоту, сплачені Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції (квитанція №0010030);

- 432,72 грн. комісія при прийомі платежів, сплачені на користь АТ Банк Фінанси та Кредит (квитанція №0010030/К);

- 30,00 грн. сплата за лот, сплачені Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції (квитанція №0010042);

- 5,00 грн. комісія при прийомі платежів, сплачені на користь АТ Банк Фінанси та Кредит (квитанція №0010042/К);

Наведені обставини підтверджуються відповідними платіжними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно пояснень представника відділу ДВС та письмових заперечень, грошові кошти, отримані від ОСОБА_1 за придбання нерухомого майна, були розподілені державним виконавцем наступним чином:

- 76 605, 13 грн. перераховано на користь стягувача АТ Банк Фінанси та кредит;

- 7 668,94 грн. на рахунок виконавчого збору в ГУ УДКСУ;

- 470 та 30 грн. перераховано, як витрати на проведення виконавчих дій на спеціалізований рахунок Головного управління юстиції у Миколаївській області.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 28.02.2014 р. позов ОСОБА_2 до ВДВС Миколаївського районного управління юстиції, ОСОБА_1, третя особа ТОВ Укрспецторг Груп задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації будинку №61 по вулиці Ключовій в місті Миколаєві, який належить ОСОБА_2, оформлені актом державного виконавця Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області про реалізацію предмета іпотеки від 06.08.2013 року.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо проведення двосторонньої реституції сторін договору, шляхом їх приведення у попередній стан.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 р., держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 р. також визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління юстиції в Миколаївській області, Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю Укрспецторг Груп, АТ Банк Фінанси та Кредит, підлягають частковому задоволенню.

Необхідно стягнути з Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 500 грн. та 7668,94 грн.. Стягнення на користь ОСОБА_1 зазначених сум провести шляхом списання коштів Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Крім того стягнути з ТОВ Укрспецторг Груп 14842,93 грн..

При цьому, оскільки АТ Банк Фінанси та Кредит не є стороною договору, який визнано недійсним, позивач мав би обрати інші підстави для захисту свого права щодо повернення грошових коштів, ніж застосування двосторонньої реституції. Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ Укрспецторг Груп та ВДВС 478,03 грн. сплаченої позивачем комісії за проведення платежів, оскільки стаття 1011 ЦК України тлумачить термін комісія як договір, за яким одна сторона (комісіонер) зобовязується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Отже комісія фактично сплачена за договором укладеним між ОСОБА_1 та АТ Банк Фінанси та Кредит, позовних вимог до якого в цій частині не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 58-61, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Уккрспецторг Груп, Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, Державної казначейської служби України, Головного управління юстиції у Миколаївській області, АТ Банк Фінанси та Кредит про застосування наслідків правочину, визнаного недійсним - задовольнити частково.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 500 грн. та 7668,94 грн. шляхом списання коштів Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень з рахунків відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Уккрспецторг Груп на користь ОСОБА_1 14842,93 грн..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Уккрспецторг Груп на користь ОСОБА_1 148,42 грн. судового збору.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції на користь ОСОБА_1 81,68 грн. судового збору.

В задоволені позову в частині стягнення грошових коштів з Головного управління юстиції у Миколаївській області, АТ Банк Фінанси та Кредит - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно

суддя