АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Прохоровій В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго», в інтересах якого діє Жекова Ганна Іванівна,

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2014 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2013 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернувся до суду з позовом, уточненим в подальшому, та просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7 946 грн. 17 коп.

В письмових запереченнях на позовну заяву ОСОБА_2 зазначив, що у нього дійсно утворилась заборгованість в оплаті за житло, однак не з його вини, а з вини самого позивача. Вказав, що він сплачував та готовий сплачувати рахунки за надані житлово-комунальні послуги згідно з належним чином затвердженими тарифами та розцінками (а.с. 20-29).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за користування жилою площею і комунальні послуги в сумі 5649 грн. 91 коп. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом безпідставно відмовлено у стягненні заборгованості за надані позивачем послуги з утримання будинку і прибудинкової території, яка була нарахована відповідно до порядку формування тарифів.

Посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Представник позивача Соляник Ю.В. в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила відхилити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи рішенням комісії з надання житла у гуртожитках АК «Київенерго» від 15.11.2007 ОСОБА_2, який працював слюсарем-сантехніком філії «Енергосервіс-Київенерго», було надано службову кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1 який належить ПАТ «Київенерго».

Відповідно до пунктів 2, 14 та 17 Примірного положення про гуртожитки, гуртожитки призначаються для проживання робітників у період роботи або навчання. Вселення в гуртожиток провадиться на підставі рішення адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету, а також ордеру. Вселення інших членів сім'ї наймача (окрім неповнолітніх дітей) допускається лише з дозволу адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним.

У наданій кімнаті, загальною площею 24,82 кв.м., ОСОБА_5 проживав у складі сім'ї з 4 осіб та отримував житлово-комунальні послуги. Договір оренди вказаного житлового приміщення між ОСОБА_2 та ПАТ «Київенерго» не укладався.

За період з 01.09.2011 до 31.03.2013 вартість наданих комунальних послуг становила 8 737,51 грн. та сплачена ОСОБА_2 частково в розмірі 791, 34 грн.

Згідно розрахунку позивача станом на 30.05.2014 у відповідача існує заборгованість зі сплати за надані житлово-комунальні послуги в сумі 7946 грн. 17 коп.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір оплати за проживання в гуртожитку встановлено з дотриманням порядку, ОСОБА_2 проживає в гуртожитку, отримує й користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем належним чином, а тому він повинен сплачувати за проживання та надані йому послуги.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки до такого висновку суд дійшов з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та з застосуванням відповідних норм матеріального права.

Разом з цим, дійшовши до такого висновку і встановивши факт несплати ОСОБА_2 коштів за надані йому житлово-комунальні послуги, суд необґрунтовано відмовив у стягнені витрат пов'язаних з утримання будинку і прибудинкової території.

Так, права мешканців гуртожитків як споживачів житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про електроенергетику», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 р. № 1070, та іншими законами та нормативними актами з питань надання окремих видів таких послуг.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов'язані: використовувати надану жилу площу відповідно до її призначення; забезпечувати схоронність приміщень, обладнання й інвентаря; додержувати правил співжиття і правил внутрішнього розпорядку гуртожитку; зберігати чистоту й порядок у жилих приміщеннях, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування; ощадливо витрачати теплову й електричну енергію, воду і газ; суворо додержувати правил пожежної безпеки при користуванні електричними, газовими та іншими приладами й обладнанням; брати участь у благоустрої й озелененні прилеглої до гуртожитку території, охороні зелених насаджень, обладнанні, ремонті і належному утриманні спортивних та дитячих майданчиків; своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги.

Відповідно до п. 38 Примірного положення про гуртожитки громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначається Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, та Постановою Кабінету Міністрів № 869 від 01.06.2011 року «Про порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складається з: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання; зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димовентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу; посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів; періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування за надані ОСОБА_5 послуги з утримання будинку та прибудинкової території здійснено з дотриманням норм законодавства за встановленими тарифами, розмір яких щомісячно становив 127,57 грн.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив ПАТ «Київенерго» у стягненні витрат на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2011 по 31.03.2013.

Оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення цих позовних вимог.

Також підлягає скасуванню рішення в частині розподілу судових витрат, оскільки при вирішенні цього питання судом не враховано норми Закону України «Про судовий збір» щодо встановленого розміру судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, а саме мінімальної ставки яка становить не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та на час звернення до суду з позовною заявою складала 229,40 грн.

Розподіл судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 316, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго», в інтересах якого діє Жекова Ганна Іванівна - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2014 року в частині відмови у задоволені позовних вимог та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7946 грн. 17 коп. та судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/16076/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4211/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Калініченко Л.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.