Справа №295/7686/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом. В обґрунтування своїх вимог за ним зазначила, що із 26.10.1985 року перебувала із відповідачем ОСОБА_3 у шлюбі, який був розірваний рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2012 року. Позивач вказує, що під час перебування у шлюбі сторонами у спільну сумісну власність набуто майно у вигляді: 1) 24/100 частин житлового будинку № 27 по вул. Зелена в місті Житомирі (кімната 1-4), до якої пізніше було здійснено добудову та на даний час сторонам належать господарські будівлі: гараж, два сараї та частина будинку загальною площею 107,3 кв.м., котра складається з 4-х жилих кімнат, кухні, коридору, ванни, туалету; 2) земельна ділянка площею 0,059 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Зелена, 27; 3) земельна ділянка площею 0,045 га, яка розташована за адресою: Житомирський район, с. Іванівна, вул. Грушевського. Позивач зазначає, що з дня реєстрації шлюбу до його розірвання, вона із відповідачем проживали разом з однією сім'єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, однак ОСОБА_3 не визнає за нею право спільної сумісної власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у м. Житомирі та на зазначені вище земельні ділянки з тих підстав, що правоустановчі документи на спірне майно оформлені на його ім'я. Посилаючись на принцип рівності часток подружжя у спільній сумісній власності, положення КпШС України та Сімейний кодекс України ОСОБА_2 просить визнати за нею та колишнім чоловіком право спільної сумісної власності на зазначене вище нерухоме майно по 1/2 частині за кожною із сторін.

Відповідач ОСОБА_3 до початку розгляду судом справи по суті звернувся із зустрічним позовом про розподіл спільної сумісної власності. У зустрічній позовній заяві вказав, що за час спільного сімейного проживання з відповідачем ОСОБА_2 ними було придбано: 1) 24/100 частин житлового будинку, 27 по вул. Зеленій у м. Житомирі, та в майбутньому позивачем за зустрічним позовом було проведено прибудову до даної частини будинку, внаслідок чого загальна площа 24/100 ід.ч. будинковолодіння була збільшена до 107,3 кв./м.; 2) також на імя ОСОБА_3 було придбано земельну ділянку площею 0,045 га, за адресою: с. Іванівка, вул. Грушевського, Житомирського р-ну, Житомирської області. Зазначив, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2015 за ним було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Зеленій, 27 в м. Житомирі, а тому на думку позивача за зустрічним позовом, решта житлового будинку загальною площею 53,5 кв./м. за адресою; вул. Зелена, 27 в м. Житомирі є його з відповідачем обєктом права спільної сумісної власності, яка підлягає розподілу між сторонами по справі на підставі ст. 69 СК України. Просить суд визнати за собою та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на частину житлового будинку загальною площею 53,5 кв./м., за адресою: вул. Зелена, 27 в м. Житомирі, а також на земельну ділянку в с. Іванівка по вул. Грушевського по 1/2 частині за кожною із сторін.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги за первісним позовом з підстав, у ньому викладених, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Позивач ОСОБА_2 зазначила, що все спірне нерухоме майно було зареєстроване за ОСОБА_3

ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог ОСОБА_2, однак підтримали вимоги за зустрічним позовом, просили його задовольнити. У судовому засіданні ОСОБА_3 додав, що будинок по вул. Зеленій, 27 в м. Житомирі будувався із 1989 по 1996 рік, гроші на його будівництво надали тітка та батько позивача за зустрічним позовом, натомість ОСОБА_2 грошей на будівництво будинку не давала, участі в самому будівництві не приймала.

У поданій спільній заяві від 08.12.2015 сторони уточнили, що указана ними в позовних заявах земельна ділянка в с. Іванівка розташована на території Давидівського масиву, тов. «Консервщик».

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позовні заяви підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається із копії рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2012 року по справі №2-2986/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, між сторонами у справі 26.10.1985 року Червоненською селищною радою Андрушівського району Житомирської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 31. Цим же рішенням суду позов ОСОБА_3 задоволено, шлюб розірвано (а.с. 17).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

06.06.1989 року позивач ОСОБА_3 придбав 24/100 частин жилого будинку №27, розташованого по вул. Зеленій в м. Житомирі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, що підтверджується копією договору (а.с. 44-45).

Судом встановлено, що виконкомом Богунської райради народних депутатів позивачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво №113 від 27.09.1996 року про право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Зеленій, 27 у м. Житомирі. Зазначений цілий жилий будинок зареєстрований в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації на праві особистої власності за позивачем у справі та записаний в реєстрову книгу за №98 за реєстром №809 04 жовтня 1996 року (а.с. 39). Загальна площа будинку становить 107,3 кв.м., що підтверджується відомостями, указаними в технічному паспорті на будинок (а.с. 11-15).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2015 у справі №295/15684/13-ц, що набрало законної сили, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Зеленій, 27 в м. Житомирі (а.с. 185-187).

Судом також встановлено, що 15.02.2010 на підставі рішення Житомирської міської ради №1143 від 23.12.2009 ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану у м. Житомирі по вул. Зеленій, 27 та площею 0,0559 га (а.с. 62).

20.10.2011 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.09.2010 на імя ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку №409, розташовану на території Давидівського масиву Іванівської сільської ради, тов. «Консервщик» (а.с. 41, 42).

Статтею 22 КпШС України, який діяв на час придбання 24/100 частин житлового будинку № 27 по вул. Зелена в місті Житомирі та підлягає застосування до спірних правовідносин, передбачалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Так само згідно ст. 16 Закону України «Про власність» в редакції 1996 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні за змістом положення містять норми статтей 60 та 70 Сімейного кодексу України.

Так, згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до положень ст. 112 ЦК УРСР 1963 року розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що все спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Зеленій, 27 в м. Житомирі, земельна ділянка за вищеназваною адресою, а також ділянка на території Іванівської сільської ради є спільним сумісним майном подружжя, оскільки було придбано та добудовано на час перебування сторін по справі у зареєстрованому шлюбі.

Виходячи з принципу рівності часток подружжя у спільному майні суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Зелена, 27, а також на земельну ділянку площею 0,0450 га, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський район, Іванівська сільська рада, Давидівський масив, тов. «Консервщик», діл. №409 по 1/2 частині за кожною із сторін.

Суд, зважаючи на вимоги ст. 28 КпШС України, відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання за відповідачем ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 107,3 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Зелена, 27оскільки рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2015 за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованими за вищезгаданою адресою.

Окрім цього, суд також відмовляє обом сторонам у визнанні права спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно по 1/2 частині за кожною із сторін, оскільки як зазначалось вище власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, а не спільною сумісною.

Суд, зважаючи на встановлені вище обставини справи, принцип рівності часток подружжя у спільному майні та рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2015 у справі №295/15684/13-ц, вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_3 в частині визнання за ним та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку загальною площею 53,5 кв./м., за адресою: вул. Зелена, 27 в м. Житомирі по 1/2 частині за кожним.

З огляду на положення ст. 88 ЦПК України з відповідачів як за первісним, так і за зустрічним позовом на користь позивачів відповідно підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених (відхилених) позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Зеленій, 27 в м. Житомирі.

Визнати за ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0559 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Зелена, 27 по 1/2 частині за кожною із сторін.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0450 га, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський район, Іванівська сільська рада, Давидівський масив, тов. «Консервщик», діл. №409 по 1/2 частині за кожною із сторін.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 703 грн. 48 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0450 га, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Житомирський район, Іванівська сільська рада, Давидівський масив, тов. «Консервщик», діл. №409 по 1/2 частині за кожною із сторін.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 160 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов