АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Шиманського В.Й., Семеннюк Т.А.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Садівничого товариства «Дніпровський», поданою через представника Москаленко Антона Аркадійовича, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Дніпровський», голови Садівничого товариства «Дніпровський» Сенченкова Ігоря Костянтиновича, електрика Садівничого товариства «Дніпровський» ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до СТ «Дніпровський», голови СТ «Дніпровський» Сенченкова І.К., електрика СТ «Дніпровський» ОСОБА_4, в якому просила визнати порушеними її права як споживача при отриманні послуг з електропостачання від СТ «Дніпровський», визнати протиправними дії голови правління СТ «Дніпровський» Сенченкова І.К. та електрика ОСОБА_4 по відключенню 04 вересня, 18 та 31 жовтня 2014 року без попередження від електроживлення її дачної ділянки АДРЕСА_1 Стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальні збитки, які вона понесла на придбання товарів для відновлення живлення електроенергії та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Справа № 753/20738/14 Апеляційне провадження № 22-ц-796/4945/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.02.2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії СТ «Дніпровський» по відключенню 04.09.2014 року, 18.10.2014 року та 31.10.2014 року від споживання електроенергії споживача ОСОБА_2 за адресою: ділянка АДРЕСА_1, визнавши порушеними її права, як споживача електроенергії. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, СТ «Дніпровський» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимогах та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд застосував до спірних правовідносин Правила користування електричною енергією для населення, тоді як ці правовідносини мають регулюватися Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), оскільки СТ «Дніпровський» не є енергопостачальником в розумінні ПКЕЕН. Відповідно до листа ПАТ «Київенерго», відносини між СТ «Дніпровський» та членами СТ «Дніпровський» регулюються саме ПКЕЕ. СТ «Дніпровський» в розумінні п. 1.2. ПКЕЕ є населеним пунктом, а позивач є споживачем населеного пункту СТ «Дніпровський» та між сторонами відсутній договір про електропостачання.

У судовому засіданні представник апелянта Акуленко О.В., голова СТ «Дніпровський» Сенченков І.К. та електрик СТ «Дніпровський» ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представники позивачки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. При цьому ОСОБА_9 зазначив, що з часу придбання позивачкою садової ділянки з будинком остання сплачувала за спожиту електроенергію згідно приладу обліку, який був встановлений попереднім власником та товариство не вимагало від неї укладення договору до виникнення даного спору.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 29.06.1998 року є членом СТ «Дніпровський». Електропостачання її садової ділянки/будинку, що знаходиться за адресою: ділянка АДРЕСА_1, здійснюється вказаним садовим товариством з часу вступу нею в члени товариства.

21.07.2008 року між АК «Київенерго» та СТ «Дніпровський» укладено договір про постачання електроенергії № 60827.

Садовий будинок позивачки обладнаним необхідними комунікаціями для отримання електричної енергії, в будинку знаходиться опломбований прилад обліку електроенергії та позивач оплачує послуги за спожиту електроенергію згідно показників лічильника.

Окрім опломбованого лічильника, який знаходиться в будинку позивачки, на вимогу СТ «Дніпровський» на стовпі електроопори № 9, додатково встановлений ще один лічильник, але розрахунки по ньому не здійснювались, оскільки він не опломбований.

12.08.2014 року ОСОБА_2 в письмовій формі повідомила голову СТ «Дніпровський» про необхідність перевірки, опломбування й підлючення вказаного лічильника, проте відповіді не отримала.

Згідно з протоколом № 8/14 (305) від 09.08.2014 року на засіданні правління СТ «Дніпровський» було вирішено відключити від електроспоживания ОСОБА_2 АДРЕСА_1 за не винесення приладу обліку електроенергії на опору, не сплату членського внеску та не укладення договору на електропостачання.

4 вересня, 18 жовтня та 31 жовтня 2014 року СТ «Дніпровський» відключило від електропостачання ділянку АДРЕСА_1

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач на законних підставах отримує електроенергію, самовільного підключення до електромережі не встановлено, плата за спожиту електроенергію проводиться відповідно до показників приладу обліку електроенергії, який встановлений у будинку і опломбований СТ «Дніпровський», а відтак відповідач не мав законних підстав для відключення ділянки АДРЕСА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постачання електроенергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії від 21.07.2008 року, який укладено між АЕК «Київенерго» та СТ «Дніпровський».

Відповідно до п. 8.1.6 цього договору у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу постачальника споживач відключає електроустановки субспоживача у терміни, які доводяться споживачу постачальником електричної енергії відповідним розпорядженням, або після складання відповідного акта надає можливість постачальнику електричної енергії відключити елктроустановки субспоживача. Незважаючи на те, що строк даного договору встановлено до 31.12.2008 року сторони визнали ту обставну, що договір пролонговано та він є діючим.

Будь - яких доказів про те, що була вимога постачальника про відключення електроустановки ОСОБА_2 не надано.

Відповідно до п. 12.10 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442 (надалі ПКЕЕ) електроустановки споживачів населеного пункту та споживачів на території населеного пункту, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або населеним пунктом, підлягають відключенню від електричних мереж населеного пункту.

На вимогу постачальника електричної енергії населений пункт зобов'язаний відключити електроустановки споживача на території населеного пункту у порядку, встановленому Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі ПКЕЕН).

Підстави, які дають право енергопостачальнику відключити споживача від електропостачання викладені у п. 35 ПКЕЕН.

З підстав, викладених у цьому пункті енергопостачальник не звертався до СТ «Дніпровський» з вимогою про відключення ділянки позивачки від електропостачання.

Доводи апелянта про те, що відповідно до п. 5.1 ПКЕЕ споживання електричної енергії без договору не допускається колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки у даному пункті також зазначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. У договорі про постачання електричної енергії від 21.07.2008 року постачальником зазнаечно АЕК «Київенерго», а споживачем СТ «Дніпровський». Таким чином даний пункт ПКЕЕ не стосується питання укладення договору між постачальником та безпосередньо ОСОБА_2

Відповідно до п. 12.4 ПКЕЕ закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

При розгляді справи у апеляційному порядку голова СТ «Дніпроський» визнав, що з попереднім користувачем дільнки АДРЕСА_1 постачання електроенергії здійснювалося без укладення договору та до виникнення спірних відносин таке постачання здійснювалося ОСОБА_2 з 1998 року також без укладення договору.

Відключення електроустановок позивачки було здійснено на підставі рішення правління СТ «Дніпровський» від 09.08.2014 року, яке оформлене протоколом № 8/14.

Разом з тим, Статутом СТ «Дніпровський» не визначено повноважень правління товариства на вирішення питання про відключення від електропостачання.

Однією з підстав відключення зазначено несплату членського внеску, проте відповідно до п.п. «в» п. 2 розділу 11 Статуту товариства за несплату членських і цільових внесків передбачено виключення з членів товариства, а не відключення від електропостачання.

Іншою підставою для відключення зазначено не укладення договору із СТ «Дніпровський» про електропостачання садового будинку. Проте, будь - яких доказів про те, що відповідач поставив до відома позивачку про необхідність укладення такого договору останній не надав. Матеріали справи містять припис від 17.11.2014 року, у якому запропоновано ОСОБА_2 укласти договір з СТ «Дніпрвський» про електропостачання до 01.12.2014 року, в той час як рішення правління про відключення та саме відключення було здійснено значно раніше у вересні та жовтні 2014 року.

Третьою підставою для відключення було саме не винесення приладу обліку електроенергії на опору.

Відповідно до припису від 24.09.2013 року ОСОБА_2 запропоновано в строк до 20.10.2013 року винести прилад обліку електроенергії на опору та зазначено, що у випадку невиконання цього припису її садовий будинок буде відключено від електропостачання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у приписі не зазначено на яку саме опору необхідно винести прилад обліку електроенергії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проінформувала голову товариства про намір провести встановлення приладу обліку електроенергії на опорі електропедач та просила підтвердити згоду на проведення таких робіт. Проте, відповіді на своє звернення не отримала. У листі від 10.11.2014 року, направленому також на ім`я голови товариства позивач повідомила про те, що вимога про винесення приладу обліку на опору виконана та такий прилад встановлено на електроопорі № 9. Обставини про те, що такий прилад встановлено сторони не заперечували.

Відповідач при розгляді справи у апеляційному суді зазначив, що даний прилад не може бути опломбований та використуватися, оскільки він є більш потужний ніж це передбачено нормами, проте будь - яких доказів про ці обставини не надав та на зверення позивачки відповіді про причини неможливості опломбування цього приладу відповіді не надав.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що правових підстав для відключення позивачки від електропостачання відповідач не мав, а відтак такі його діє є протиправними.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог апелянтом не оскаржується, тому в апеляційному порядку не перевіряється.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Дніпровський» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді