Провадження № 2/521/1529/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Гресько О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
29 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 позичила відповідачу ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 2500,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержану позику готівкою шляхом передачі позикодавцю грошової суми позики до 01 вересня 2013 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 2500,0 доларів США відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 29 квітня 2013 року. Однак, у порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач не повернула суми позики, уникаючи зустрічей та не відповідає на телефонні дзвінки. У зв'язку з протиправною поведінкою відповідача та не можливістю використання зазначеної грошової суми для лікування та смерті матері, позивачу була завдана моральна шкода. Тому, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивачем надано до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів.
29 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 позичила відповідачу ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 2500,0 доларів США.
Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути одержану позику готівкою шляхом передачі позикодавцю грошової суми позики до 01 вересня 2013 року.
Факт передачі грошових коштів у сумі 2500,0 доларів США відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 29 квітня 2013 року.
Однак, у порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач не повернула суми позики.
На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно вимог ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.
Встановивши факт невиконання зобов'язання, беручи до уваги, що своїми протиправними діями відповідач порушив нормальний уклад життя позивача, заподіяв моральні й душевні страждання, пов'язані з неповерненням грошових коштів позивачу, наступною відмовою добровільно відшкодувати заподіяний збиток, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано протиправними діями відповідача згідно ст. 23 ЦК України. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди та з урахуванням розумності й справедливості, суд визнає частково обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000,0 гривень.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст. ст. 16, 23, 524, 526, 530, 533, 611, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 88, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 816,06 грн.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.