Справа №585/3387/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/788/594/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Слобожанська Будівельна Кераміка»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Слобожанська будівельна кераміка»

про заміну дати та підстави звільнення, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано наказ ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» № 61 - ОС «Про звільнення» від 01 серпня 2014 року та поновлено ОСОБА_3 на посаді директора представництва відділу розподільчої та складської логістик ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка».

Стягнуто з ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 травня 2014 року по 03 лютого 2015 року в сумі 10 286 грн. 58 коп. з утриманням відповідачем обов'язкових платежів передбачених діючим законодавством та моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить змінити рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2015 року у частині стягнення з ПрАТ «Слобожанська на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши його у розмірі 84 927 грн. 20 коп. за період з 18 березня 2014 року по 03 лютого 2015 року.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» посилається на порушення при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково. ОСОБА_3 був поновлений на посаді директора представництва відділу розподільчої та складської логістик ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка». В Наказі № 21 - ОС від 18 березня 2014 року «Про поновлення на роботі» було вказано: на виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 березня 2014 року наказую: наказ від 30 серпня 2013 року № 52 - ОС про звільнення ОСОБА_3 скасувати; поновити ОСОБА_3 на посаді директора представництва відділу розподільчої та складської логістик департаменту продажу та маркетингу м. Ромни з 20 серпня 2013 року; виплатити ОСОБА_3 заробітну плату в межах місячного платежу. З даним наказом ОСОБА_3 ознайомився 14 липня 2014 року. 18 березня 2014 року ОСОБА_3 захворів і перебував на лікарняному, про що повідомив ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» листом від 18 березня 2014 року. 19 березня 2014 року ОСОБА_3 надіслав до ДВС заяву про примусове виконання рішення суду про поновлення його на роботі та виконавчий лист. Вказані документи були отримані відповідачем. Листом № 74/14 -ю від 22 травня 2014 року ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» звернулось до Роменської ЦРЛ з проханням повідомити чи перебуває на лікуванні ОСОБА_3 з 18 березня по дату звернення. 18 червня 2014 року ОСОБА_3 направив на адресу відповідача листки непрацездатності у кількості п'яти екземплярів за період перебування на лікарняному з 18 березня 2014 року по 18 травня 2014 року. Листом від 23 червня 2014 року ОСОБА_3 повідомив ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» про готовність приступити до виконання службових обов'язків та вимагав виконати рішення суду про поновлення на роботі, ознайомити з наказом про поновлення на роботі, шляхом направлення рекомендованим листом копії наказу на його адресу, просив повідомити точну дату, з якої він може приступити до виконання службових обов'язків. Відповідачем було направлено ОСОБА_3 лист № 86/14 - ю від 07 липня 2014 року в якому вказано, що наказ про поновлення на роботі був виданий одразу після набрання рішенням законної сили. З наказом про поновлення на роботі працівник має бути ознайомлений під розпис. Після вказаних дій працівник має приступити до виконання своїх службових обов'язків. Крім цього, в трудовій книжці ОСОБА_3 буде зроблено відповідний запис. 14 липня 2014 року ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» складено акт фіксації подій, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язався надати пояснення 15 липня 2014 року. 15 липня 2014 року ОСОБА_3 надав письмові пояснення про причини його відсутності на робочому місці з 18 березня 2014 року по 14 липня 2014 року. 17 липня 2014 року безпосереднім керівником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ім'я генерального директора ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» було подано службову записку про те, що на його думку, згідно поданих ОСОБА_3 документів, останній мав приступити до роботи 29 травня 2014 року і причина його відсутності на роботі у період з 29 травня 2014 року по 11 липня 2014 року є неповажною. ОСОБА_3 в заяві від 24 липня 2014 року просив звільнити його 11 серпня 2014 року за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з порушенням умов трудового договору та законодавства про працю (приміром порушення ст. 115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плати, а саме затримкою її виплати; зміною істотних умов праці (зміна посадових обов'язків) без попередження за два місяці; незабезпеченням належних умов праці тощо). Листом від 28 липня 2014 року ОСОБА_3 надіслав ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» 2 листки непрацездатності за період хвороби з 19 травня 2014 року по 28 травня 2014 року та з 16 липня 2014 року по 26 липня 2014 року для здійснення виплат. В листі позивач зазначив, що станом на 28 липня 2014 року він продовжує хворіти і після завершення лікування готовий приступити до роботи. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» лист отримало 05 серпня 2014 року. 31 липня 2014 року первинна профспілкова організація ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка», розглянувши подання від 17 липня 2014 року, надала згоду на звільнення ОСОБА_3 з посади директора представництва відділу розподільної та складської логістики ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Наказом № 61 - ОС ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» від 01 серпня 2014 року було звільнено ОСОБА_3 за прогул відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. В трудовій книжці ОСОБА_3 мається запис № 21 датований 29 травня 2014 року про звільнення з посади позивача за прогул згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, підставою внесення запису вказано Наказ № 61 - ОС від 01 серпня 2014 року. Листом № 144 від 01 серпня 2014 року ОСОБА_3 запрошувався до ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» для отримання трудової книжки у зв'язку із звільненням. Листом від 06 серпня 2014 року ОСОБА_3 підтвердив бажання звільнитись згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 11 серпня 2014 року і надав згоду на ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки, шляхом їх відправлення поштою. Листом № 148 від 11 серпня 2014 року відповідач направив ОСОБА_3 трудову книжку та копію наказу про звільнення, останнього було повідомлення про необхідність звернутись до бухгалтерії ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» для отримання нарахованих при звільненні виплат або повідомлення банківських реквізитів, на які можливо здійснити перерахування. В листі зазначалось, що ОСОБА_3 звільнити за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 11 серпня 2014 року не було можливості, оскільки його звільнено наказом № 61 - ОС від 01 серпня 2014 року за прогул. В лікарняному листі № 816425 АГИ зазначено, що ОСОБА_3 хворів з 28 липня 2014 року по 12 серпня 2014 року. Вказаний лікарняний лист ОСОБА_3 направив на адресу відповідача 13 вересня 2014 року.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно ст. 237 - 1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що датою початку вимушеного прогулу є 18 березня 2014 року, а не 29 травня 2014 року, оскільки він був позбавлений можливості працювати через фактичне недопущення до роботи висновків суду не спростовують. Судом першої інстанції встановлено, що в період з 18 березня 2014 року по 29 травня 2014 року він перебував на лікарняному, ОСОБА_3 надав листи непрацездатності ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» зі значним запізненням, а саме 18 червня 2014 року поштою.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що на момент першого звільнення, а саме 30 серпня 2013 року, його заробітна плата складалась з посадового окладу в розмірі 8012 грн. та премії. Посадовий оклад було відповідачем безпідставно зменшено до 1 219 грн. є необґрунтованими, оскільки вказаний оклад було встановлено новим штатним розписом ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка».

Таким чином, при ухваленні рішення суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 травня 2014 року по 03 лютого 2015 року у розмірі 10 286 грн. 58 коп.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18 березня 2014 року по 03 лютого 2015 року має бути проведений з урахуванням його посадового окладу в розмірі 8012 грн. є безпідставними та висновків суду не спростовують.

Доводи ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» в апеляційній скарзі про те, що відповідач приймаючи наказ про звільнення ОСОБА_3 не знав про знаходження останнього на лікарняному та дізналось про нього лише 05 серпня 2014 року не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо скасування наказу про звільнення від 01 серпня 2014 року, оскільки звільнення з роботи працівника, який перебуває на лікарняному є незаконним.

Ствердження апеляційної скарги ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» про те, що поновлення ОСОБА_3 на посаді директора представництва відділу розподільчої та складської логістик ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» судом самостійно було змінено предмет позову, оскільки позивач звертався із заявами від 27 липня 2014 року та 06 серпня 2014 року про звільнення з роботи за власним бажанням з 11 серпня 2014 року, які на час розгляду справи були не відкликані позивачем є безпідставними. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати Наказ ПрАТ «Слобожанська будівельна кераміка» № 61-ОС «Про звільнення» від 01 серпня 2014 року, рішенням суду вказаний наказ було скасовано, а тому поновлення судом ОСОБА_3 на роботі не є порушенням чиненого законодавства. Про бажання продовжити роботу на підприємстві позивач заявив і в судовому засіданні апеляційного суду.

Інші доводи апеляційних скарг не є підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційні скарги на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Слобожанська Будівельна Кераміка» відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: