19.02.2015 Справа № 363/4922/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 892 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12 грудня 2008 року між ПАТ «Астра Банк» та гр. ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 63005. Згідно даного договору Банк надавав відповідачу кредитні кошти у розмірі 45 892 грн., з розрахунку 22 % річних за користування кредитом на строк з 12 грудня 2008 року до повного повернення кредиту.

2 грудня 2013 року між ПАТ « Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги. Згідно даного договору АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора та права вимоги по даному кредитному договору.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 1 жовтня 2014 року складає 4 685 грн. 46 коп.

В судовому засіданні представник позивача присутня не була. Надіслала на адресу суду заяву у якій просила задовольнити заявлений позов та проти винесення заочного рішення позивач не заперечує.

Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи його безпідставним у зв'язку з тим, що ним повністю погашено заборгованість за кредитним договором та по відсоткам за користування кредитом. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2008 року між ВАТ «Астра Банк» та гр. ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 63005. Згідно даного договору Банк надавав відповідачу кредитні кошти у розмірі 45 892 грн., з розрахунку 22 % річних за користування кредитом на строк з 12 грудня 2008 року до повного повернення кредиту (а.с. 5-10).

Факт надання грошових коштів відповідачу підтверджується заявою на видачу готівки від 12 грудня 2008 року № 16517, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 45 892 грн. (а.с. 13).

2 грудня 2013 року між ПАТ « Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ « Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ « Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ « Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ « Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 17-20).

Згідно додатку до акту приймання - передачі прав вимоги ПАТ «Астра Банк» продав, а ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитивним договором від 12 грудня 2008 року № 63005 (а.с. 21).

Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 1 жовтня 2014 року заборгованість по кредитному договору № 63005 станом на 1 жовтня 2014 року складає 4 685 грн. 46 коп. (а.с. 14).

Згідно квитанцій наданих відповідачем за період з січня 2009 року по грудень 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено заборгованість по кредиту на нарахованим відсоткам (а.с. 46-78).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі статті 203 ЦК України Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до квитанцій за період з січня 2009 року по грудень 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість за кредитним договором № 63005.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку повністю погасив заборгованість по кредитному договору та нарахованим відсоткам, у зв'язку з чим право вимоги до ОСОБА_1 у ПАТ «Дельта Банк» відсутнє.

Враховуючи позицію суду про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, з урахуванням статті 88 ЦПК України, також, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення судових витрат на користь позивача.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя