Номер провадження: 22-ц/785/2722/15
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року,

встановила:

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору від 22 липня 2008 року відповідачка отримала у відповідача кредит в сумі 10 000 грн. зі строком повернення кредиту 22 липня 2011 року зі сплатою 36% річних за користування кредитом. Оскільки відповідачкою порушені умови договору по поверненню кредиту, сплати відсотків та комісії, позивач просив стягнути з неї заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та пеню на загальну муму 80 704,66 грн.

Відповідачка позов визнала частково в сумі 7 729,7 грн.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року позов задоволений частково, суд сягнув з відповідачки на користь позивача 7 729,7 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду та задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції застосував строк позовної давності та стягнув заборгованість в межах строків позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2008 року на підставі Анкети-заяви позичальника ОСОБА_2 отримала у відповідача строковий кредит у сумі 10 000 гривень на споживчі цілі, терміном 36 місяців з 22.07.2008 року по 22.07.2011 року включно, при умові сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 3,0% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту, які зазначені в Анкеті-заяві позичальника та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам "Персональний кредит". В Анкеті-заяві позичальника передбачено, що погашення заборгованості відбувається щомісячно по 474,9 гривень.

Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язана здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені в анкеті - заяві позичальника, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що оскільки відповідачка взагалі не виконувала взяті на себе зобов"язання по договору, то порушення права позивача почалось після несплати нею першого платежу, з серпня 2008 року.

Аналогічні висновки містяться в Постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 року по справі №6-116 цс13 та від 19.03.2014 року по справі №6-20 цс14.

Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З позовом до суду Банк звернувся 07.05.2013 року. Суд першої інстанції на підставі заяви відповідачки обґрунтовано застосував строк позовної давності до щомісячних платежів з серпня 2008 року по квітень 2010 року включно та відмовив у цій частині вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що задоволенню підлягають вимоги про стягнення заборгованості за щомісячними платежами з 30.04.2010року по 22.07.2011року (15 платежів по 474,90 гривень кожен, що становить 7123,50 гривень).

Оскільки відповідачка позов визнала частково в сумі 7 729,7 грн., тому суд стягнув зазначену суму.

Колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги про застосування 5 річного строку позовної давності. При цьому апелянт посилається на п.5.5 Умов про збільшення позовної давності до 5 років, однак ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки договір щодо збільшення позовної давності має укладатися у письмовій формі. Зазначення в Анкеті-заяві позичальника про ознайомлення та згоду відповідачки з умовами надання споживчого кредиту не свідчить про укладення між сторонами договору про збільшення позовної давності у письмовій формі, умови надання споживного кредиту фізичним особам (Персональний кредит) не підписані відповідачкою, як це вимагає ст. 207 ЦК України.

Таким чином, підстав вважати, що банком отримана згода ОСОБА_2 на укладення кредитного договору з урахуванням вказаних Умов, на які посилається позивач, немає, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Анкетою-Заявою позивальника, строк виконання зобов'язань за якою встановлений до 22 липня 2011 року.

Аналогічні висновки містяться в Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року по справі №6-16цс17.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

Н.В.Комаровська