Справа № 520/7852/14-ц
Провадження № 2/520/51/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради, прокуратура Київського району м. Одеси про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості та неустойки по аліментам

ВСТАНОВИВ:

01.07.14 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 15200 гривень, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 59263 гривень, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27.03.12 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 визнано батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто на його тримання аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 19.04.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_8. 07.09.2012 року відкрито виконавче провадження №34613787 з виконання виконавчого листа виданого 17.08.2012 року Київським районним судом м.Одеси. Однак відповідач ухиляється від виконання зобов'язань за рішенням суду у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 15200 гривень, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 18.02.2014 року. У зв'язку з невиконанням зобов'язань з утримання сина, вироком Болградського районного суду Одеської області від 19.12.13 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам у розмірі 10183 гривень. Відповідно до розрахунку розмір неустойки за прострочення сплати аліментів становить 59263 гривень. Також позивачка зазначає, що відповідач взагалі ухиляється від виконання батьківських обов'язків у відношенні малолітнього сина, не приймає участі в його вихованні не цікавиться його розвитком, долею, станом здоров'я, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування надав до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, підтримують висновок від 30.03.15 року за №404/01-11 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та просять справу розглядати за їх відсутністю.

Представник Київської районної прокуратури м.Одеси в судовому засідання підтримав висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.03.15 року за №404/01-11 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та не заперечують проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 від даних відносин народився ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації народження від 23.09.2010 року зроблено актовий запис №1619. Відповідно до висновку експерта №185 від 27.12.11 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2012 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.06.2012 року залишено без змін, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 визнано батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмір 500 гривень щомісячно, починаючи з 19.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с.7)

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

07.09.2012 р. відділом державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області відкрито виконавче провадження № 34613787 з виконання виконавчого листа, виданого 17.08.2012 року Київським районним судом м.Одеси ( а.с.11). Відповідно до розрахунку заборговані ост по аліментам від 18.02.2014 року заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на 31.01.2014 року становить 15200 гривень ( а.с.17-18).

Також суд бере до уваги, той факт, що вироком Болградського районного суду Одеської області від 19.12.13 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт та стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 заборгованість за аліментами в розмірі 10183 гривень. Вирок суду встановлено, що в порушення рішення Київського районного суду м.Одеси від 27.03.12 року ОСОБА_2 без поважних причин аліменти на утримання сина не виплачував більш ніж шість місяців хоча мав дохід і можливість їх виплачувати, не маючи офіційного місяця роботи, як безробітний у районному центрі зайнятості на обліку не перебував і не мав бажання стати на облік, періодично працював у приватних осіб за наймом, отримуючи мінливий дохід, проте добровільно не надавав ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_3. У зв'язку з тривалим злісним ухиленням від сплати аліментів у ОСОБА_2 згідно відомостей ДВС Болградського РУЮ з 19.04.2011 року по 01.08.13 року утворилась заборгованість , що у сукупності складає понад шести місяців відповідних виплат в розмірі 13683 гривень.

Відповідно до вимоги ст. 61 ч.4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до висновку Київської районної адміністрації Одескьої міської ради №404/01-11 від 30.03.15 року є доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, оскільки, як було встановлено ОСОБА_2 не проявляє до дитини батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавився ані здоров'ям, ані подальшою долею дитини, більш того з позовом про встановлення способу та порядку спілкування з дитиною до суду не звертався, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 15200 гривень, підлягають частковому задоволенню, у розмірі 3000 гривень за період з 01.08.13 року по 01.02.14 року, оскільки вироком Болградського районного суду Одеської області від 19.12.13 року стягнуто заборгованість по аліментам до 01.08.13 року, тобто стягненню підлягає сума у розмірі 3000 гривень за період з 01.08.13 року по 01.02.14 року.

Стаття 196 СК України передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, відповідно до якої при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається з розрахунку по стягненню неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 за період часу з 2011 по 2013 роки, загальна сума неустойки складає 59263 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради, прокуратура Київського району м. Одеси про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості та неустойки по аліментам.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, і.н.НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, і.н.НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментам на утримання малолітнього сина, ОСОБА_4, за період з 01.08.2013 року по 01.02.2014 року у розмірі 3000 ( три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, і.н.НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина, ОСОБА_4, у розмірі 59263 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті шістдесят) гривень.

В частині стягнення заборгованості по аліментам за період з квітня 2011 року по серпень 2013 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками процесу які не були присутніми на судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя Луняченко В. О.