Справа №583/4444/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кудін А. М.
Номер провадження 22-ц/788/741/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Сумської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

24 грудня 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до місцевого суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і свої вимоги мотивував тим, що 03 березня 2008 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір згідно якого йому було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом 42000 доларів США на строк з 03 березня 2008 р. по 02 березня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних у межах строку кредитування. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 03 березня 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язалася нести солідарну відповідальність в разі порушення зобов'язання з боку ОСОБА_3 Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, належне на праві вланості відповідачу ОСОБА_3, а саме: квартира АДРЕСА_1. В ході користування кредитом відповідач ОСОБА_3 порушив умови договору і станом на 01 грудня 2014 року загальна заборгованість за договором становить 20639,82 доларів США та 12536,61 грн. а тому і позивач і просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у солідарному порядку, а також стягнути судові витрати по справі. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором також просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору №97/08-РБФ від 03 березня 2008 року станом на 01 грудня 2014 року в розмірі 20639,82 доларів США та 12536,61 грн., що складається з: 18666,40 доларів США - заборгованість за кредитом строкова; 1538,58 доларів США - заборгованість за кредитом прострочена; 216,14 доларів США - заборгованість за процентами поточна; 218,70 доларів США - заборгованість за процентами прострочена; 10076,26 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 2460,35 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 20639,82 доларів США та 12536,61 грн. за кредитним договором №97/08-РБФ від 03 березня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: 42700, АДРЕСА_1, загальною площею 62,0 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м та належить ОСОБА_3, визначивши при цьому спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати в дольовому порядку по 1607,50 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині звернення на предмет іпотеки.

При цьому доводить, що суд не звернув увагу на ті обставини, що при укладенні договору іпотеки були порушені права та законні інтереси його дочки ОСОБА_5, 1997 року народження, яка на час укладення договору була неповнолітньою і мешкала в спірній квартирі, а тому на укладення договору іпотеки потрібна була згода органу опіки та піклування. Крім того, зазначена квартира є спільним майном подружжя, а при укладенні договору іпотеки не була отримана згода його дружини ОСОБА_4 на передачу цієї квартиру в іпотеку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом вірно встановлено й матеріалами справи підтверджується, що 03 березня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №97/08-РБФ, згідно якого відповідачу було відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом 42000 доларів США на строк з 03 березня 2008 року по 02 березня 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних у межах строку кредитування, що підтверджується кредитним договором від 03 березня 2008 року (а.с.7-9). Відповідно до умов укладеного договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені договором строки, зокрема згідно п.3.3.3. кредитного договору передбачає його обов'язок повертати суми окремих траншів на рахунок, відкритий у СФ АБ «Укргазбанк» щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки відповідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, належне на праві власності відповідачу ОСОБА_3, а саме: квартира АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

Також, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між АБ «Укргазбанк», відповідачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №97/08-ПФО, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язалася нести солідарну відповідальність в разі порушення зобов'язання з боку ОСОБА_3 (а.с.17-18).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, виходячи з наступного :

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Виходячи з вищезазначеного, місцевий суд обґрунтовано звернув стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення прав неповнолітньої доньки відповідачів при укладення договору іпотеки, а отже і відсутності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 117 СК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладання договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладання договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з аналізу змісту Закону № 2482-XІІ у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності.

Судом встановлено, що відповідачі мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.57), яка на час укладення договору іпотеки була неповнолітньою і була зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 разом з матір'ю ОСОБА_4, що підтверджується довідкою з місця проживання від 05 лютого 2008 року (а.с.78). В квартирі АДРЕСА_1, яка була передана в іпотеку банку, на день укладення цього договору був зареєстрований лише відповідач ОСОБА_3 і дана обставина підтверджується довідкою з місця проживання від 20 лютого 2008 року (а.с.78). Вподальшому, донька відповідачів була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 лише 19 липня 2013 року, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.63-66).

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи ;непрацездатних дітей, як зазначено у ч. 6 ст. 203 ЦК України, у протилежному випадку такий правочин є нікчемним.

В той же час, судом встановлена, що неповнолітня дочка відповідачів на час укладення договору іпотеки не була власником предмету іпотеки та не мала права користування ним, оскільки була зареєстрована та проживала разом з матір'ю в іншому житловому приміщенні, а отже згода органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки не була потрібна.

Також не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо порушення прав дружини відповідача ОСОБА_7, у зв'язку із передачею в іпотеку нерухомого майна, яке придбане під час шлюбу, а отже є спільним майном подружжя.

В той же час, як встановлено в судовом засіданні дружина відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надала згоду на укладення договору іпотеки, а також передачу в іпотеку ВАТ АБ «Укргазбанк» своєму чоловіку ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власність як така, що набувалася у період перебування у зареєстрованому шлюбі і дана письмова заява була нотаріально посвідчена нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М. (а.с.79).

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -