Номер провадження 2/754/608/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.2012 року відповідачка взяла у нього в борг 25300, 00 доларів США, які зобовязалася повернути не пізніше 30.07.2013 року, однак до цього часу у повному обсязі грошові кошти не повернула. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідачки борг у розмірі 20400, 00 доларів США, 3 % річних у розмірі 400, 00 доларів США, штраф (пеню) у розмірі 243780, 00 доларів США, а всього стягнути 264580, 00 доларів США у гривнях за курсом на момент постановлення рішення, а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як поручителя, борг у розмірі 20400, 00 доларів США, 3 % річних у розмірі 571, 00 доларів США, штраф (пеню) у розмірі 347820, 00 доларів США у гривнях за курсом НБУ на момент постановлення судового рішення, а також судові витрати по справі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що, дійсно, між сторонами був укладений Договір позики, частину коштів вона повернула, але залишок коштів на даний час не може повернути через скрутне матеріальне становище, не заперечує проти стягнення вказаної суми боргу. Але також зазначила, що категорично заперечує проти стягнення з неї пені у розмірі, встановленому позивачем, оскільки ця сума є занадто велика, а тому просить її зменшити. Просила позов задовольнити частково.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності відповідача, проти позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений Договір позики від 31.07.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. (а.с. 6).

Відповідно до умов Договору позивач передав відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 202400, 00 грн., що еквіваленто 25300, 00 доларів США (п. 1 Договору).

Пунктом 1 Договору був встановлений графік повернення грошових коштів, а п. 4 передбачено строк повернення позики - до 30.07.2013 року.

Факт отримання грошових коштів відповідачкою підтверджується відповідною розпискою відповідачки ОСОБА_2 від 31.07.2012 року.

Частину коштів у розмірі 3900, 00 доларів США відповідачка повернула, що не заперечувалося сторонами під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Зобов"язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням події.

Згідно ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З урахуванням вищевказаних норм діючого законодавства, відповідачка ОСОБА_2 повинна була повернути грошову суму, зазначену у договору та розписці, у строк до 30.07.2013 року.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

В порушення вищевказаного відповідачка ОСОБА_2 до цього часу грошові кошти у повному обсязі не повернула, а лише сплатила позивачу грошові кошти у розмірі 3900, 00 доларів США.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 добровільно не виконує прийняті на себе зобов"язання за Договором позики, у зазначений в ньому строк гроші у повному обсязі не повернула, а тому сума боргу у розмірі 20400, 00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05.03.2015 року 471047, 50 грн. (100 доларів США = 2309, 0564 грн.), підлягає стягненню з неї у судовому порядку.

Що стосується позовних вимог у частині стягнення з відповідачки ОСОБА_2 3 % річних за прострочення виконання зобовязань, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, 3 % річних за прострочення виконання відповідачкою своїх зобов"язань становить 571, 00 долар США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 05.03.2015 року 13184, 71 грн. (100 доларів США = 2309, 0564 грн.).

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до умов Договору позики відповідачка повинен була повернути всю суму боргу у строк до 30.07.2013 року, в наданий позивачем додатковий строк грошові кошти також повернуто не було, а тому з неї повинно бути стягнуто 3 % річних за прострочення виконання зобовязань у розмірі 13184, 71 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачки штрафу (пені) підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Договору позики від 31.07.2012 року (п. 6 Договору) сторони домовились, що за прострочення виконання зобов"язань відповідачка повинна сплатити на користь позивача штраф (пеню) у розмірі 5 % від суми простроченого зобов"язання за кожен день прострочення, починаючи з шостого дня.

В наданому позивачем розрахунку зазначено про те, що відповідачці нарахована пеня за Договором позики у розмірі 347820, 00 доларів США, що еквівалентно станом на 05.03.2015 року 8031359, 97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що основна сума боргу відповідачки перед ним становить 20400, 00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 05.03.2015 року становить 471047, 50 грн., а розмір пені, вказаний позивачем, становить 8031359, 97 грн., що майже у 20 разів перевищує суму основного боргу.

Суд приймає до уваги розрахунок, наданий позивачем, як такий, що відповідає дійсним обставинам справи та умовам Договору позики.

Але при цьому суд враховує заперечення відповідачки ОСОБА_2 щодо її важкого матеріального становища, що не дозволяє їй на даний час виконати умови Договору позики у повному обсязі, той факт, що вона матір"ю-одиначкою, виховує неповнолітню дочку, ІНФОРМАЦІЯ_1, має на утриманні батьків, які є інвалідами, потребують постійного стороннього догляду та медичної допомоги, а тому приходить до висновку про зменшення розміру пені до розміру основного боргу, а саме до 471047, 50 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Крім цього, слід зазначити, що з письмових матеріалів справи вбачається, що у забезпечення виконання зобов"язань за Договором позики від 31.07.2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 в особі його представника ОСОБА_5 31.07.2012 року був укладений Договір поруки (а.с. 52), відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_3 поручився перед позивачем за повернення ОСОБА_2 позичених грошових коштів.

Згідно із вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

У разі солідарного обов"язку боржників, відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України, кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов"язаними доти, доки їхній обов"язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за борговими зобов"язаннями за Договором позики від 31.07.2012 року солідарну відповідальність разом з відповідачкою ОСОБА_2 повинен нести і відповідач ОСОБА_3, а тому основний борг за Договором у розмірі 471047, 50 грн., 3 % річних у розмірі 13184, 71 грн., штраф (пеня) у розмірі 471047, 50 грн. підлягають стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 526, 530, 533, 545, 610, 611, 625, 1046-1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 31.07.2012 року на загальну суму 955279, 71 грн., зокрема: основний борг - 471047, 50 грн., 3 % річних - 13184, 71 грн., штраф (пеня) - 471047, 50 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: