Справа № 523/818/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Відповідачка ОСОБА_2, як колишній власник квартири та відповідач ОСОБА_3, як член сім'ї попереднього власника квартири, добровільно залишили місце проживання, при залишені житлової площі, не знялися з реєстраційного обліку за останнім місцем проживання. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку, в належній позивачеві на праві власності квартирі, перешкоджає у здійсненні права власності, крім того, вона несе додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про місце та час його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про повернення судових повісток без вручення у зв'язку із не проживанням відповідачів за місцем реєстрації.

Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2014 року, (а.с. 3). Колишній власник квартири (продавець) ОСОБА_2, після припинення права власності на зазначену квартиру, внаслідок її відчуження, залишилася зареєстрованою за зазначеною адресою. Також, в АДРЕСА_1 залишився зареєстрованим член сім'ї колишнього власника квартири ОСОБА_3, який є сином колишнього власника квартири. Відповідачі залишили житлове приміщення але не знялися з реєстраційного обліку за колишнім місцем проживання (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку про те, що припинення права власності громадянина на житловий будинок (квартиру) припиняє право користування жилим приміщенням в будинку (квартирі) і членами його сім'ї.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, як колишній власник та член сім'ї колишнього власника квартири, втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі ст. ст. 317, 386, 391 ЦК України ст. ст. 150, 156 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 88, 174, 212-215, 224-227 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: