Справа № 639/9324/15-ц
Провадження № 2/639/2672/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря Луценко С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що їй належить на прав власності квартира АДРЕСА_1. У 2010 році Жовтневим ВДВС Харківського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 15.02.2010 року по справі № 2-7986 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "ХТМ" заборгованості у розмірі 9060,27 грн. було накладено арешт на вказане нерухоме майно.

27.06.2010 року державним виконавцем Боднарюк Б.Д. на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" вредакції, що діяла до 08.03.2011 року , винесено постанову про закінчення виконавчого документа, оскільки згідно листа "ХТМ" боржником борг сплачено в повному обсязі.

На звернення позивача до Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції щодо скасування арешту вказаного майна, державною виконавчою службою було повідомлено про неможливість станом на теперішній час виконати вимоги щодо скасування арешту майна, накладеного постановою Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції від 17.05.2010 року та запропоновано звернутись до суду з заявою про звільнення майна з-під арешту.

У судове засідання належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи позивач та його представник не з"явились. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Належними чином повідомлений відповідач у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Суд , відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши обставини, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, та встановивши відповідні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні в Жовтневому ВДВС Харківського міського управління юстиції знаходвся виконавчий лист № 2 7986, виданий 15.02.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "ХТМ" заборгованості у розмірі 9060,27 грн. Постановою державного виконавця від 27.06.2010 року виконавче провадження за вказаним виконавчим листом на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено, оскільки згідно довідки стягувача КП "ХТМ" боржником борг сплачено у повному обсязі. Вказана постанова не містить відомостей щодо зняття відповідно до вимог , передбачених ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження ", арешту , накладеного державним виконавцем на майно боржника.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження " передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Позивач ОСОБА_1 , вимагаючи звільнити з-під арешту належне їй майно, мала довести сам факт проведення арешту; якщо арешту як такого не було, то і позов стає безпредметним.

Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували накладення державним виконавцем арешту на нерухоме майно, шо знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 53/55 в м. Харкові, яке належить на праві власності позивачеві ( постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження; витяг з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна).

З позовної заяви не вбачається оскарження дій державного виконавця. Разом із тим, іншою формою захисту права власності на арештоване майно є подання скарги на дії державного виконавця. У відповідності до ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», субєктом подання відповідної скарги є стягувач або боржник.

При накладенні арешту відповідний відділ державної виконавчої служби є «посередником» між особою, в інтересах якої накладається арешт, в даному випадку КП "ХТМ", та особою, на майно якої накладається арешт ( боржником ОСОБА_1П.) .Саме між цими особами існують спірні правовідносини, саме ці особи зацікавлені в результаті розгляду справи про зняття арешту з майна, оскільки рішення суду стосується їх прав та обовязків.

Таким чином , Жовтневий ВДВС Харківського міського управління юстиції є неналежним відповідачем.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач та його представник у судове засіданні не з"явились, подавши відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності, внаслідок чого суд був позбавлений можливості розяснити позивачеві право заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача.

Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України заміна неналежного відповідача може здійснюватись лише за клопотанням позивача. Суд не наділений повноваженнями проводити заміну неналежного відповідача за власною ініціативою за відсутності клопотання позивача.

Разом з тим предявлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Жовтневий ВДВС Харківського міського управління юстиції .

Відповідна правова позиція зазначена Верховним Судом України (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. №6 (із наступними змінами) та апеляційним судом Харківської області в узагальненні практики розгляду цивільних справ про виключення майна з-під арешту.

Керуючись ст.ст. 5, 6,10, 11, 57, 60,61, 88, 208, 209, 212 -215,224 ЦПК України , ст.ст.316, 321, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про зняття арешту з майна - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк