АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4847/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка також діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка також діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року клопотання ОСОБА_3 задоволено, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №758/217/15-ц.

В апеляційній скарзі, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даної ухвали та направлення справи на розгляд до районного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що у вересні 2014 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_3 про вселення, відповідно до якого просила вселити її та двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27.10.2014 року відкрито провадження у даній справі.

Під час розгляду справи відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_5 зазначив, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року відкрито провадження у цивільній справі №758/217/15-ц за його позовом до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції прийшов до висновків, що подана заява є обґрунтованою, розгляд даної справи неможливий до вирішення цивільної справи № 758/217/15-ц, яка перебуває у провадженні Подільського районного суду м. Києва.

Проте колегія суддів не може повною мірою погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, кримінального чи адміністративного судочинства.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Предметом розгляду у даній справі є вселення позивача разом з дітьми в квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу. Предметом розгляду у іншій справі, на яку посилався заявник як на підставу для зупинення провадження, є визнання позивача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 яка належить відповідачу, та зняття її з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. У рішенні Верховного Суду України від 31 серпня 2011 року у справі № 6-5963св10 було зафіксовано правову позицію, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в цивільному, кримінальному чи адміністративному порядку, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Апеляційний суд вважає, що у даній справі суд першої інстанції мав можливість вирішити усі питання, які стосуються підстав позовних вимог.

Крім того, необхідно враховувати передбачений процесуальним законом баланс захисту прав позивача і відповідача. Зокрема, за вимогами ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлений обов'язок суду дотримання розумних строків розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась до суду з позовом про вселення 29.09.2014 року, провадження у даній справі відкрито 27.10.2014 року.

Натомість провадження за позовом відповідача до позивача про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням відкрито ухвалою Подільського районного суду м. Києва 21.01.2015 року.

Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

За наведених обставин доцільності зупинення провадження у даній справі не вбачається, так як має місце затягування розгляду справи відповідачем.

Крім того, при розгляді клопотання про зупинення розгляду справи про вселення позивача та двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції також мав врахувати права та інтереси дітей у відповідно до вимог чинного законодавства та Конвенції ООН „Про права дитини", ратифіковану Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року.

Колегія суддів враховує також наявність інших процесуальних засобів таких як об'єднання проваджень та перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, що можуть бути застосовані в таких випадках.

З огляду на викладене оскаржена ухвала є передчасною, постановленою з порушенням норм процесуального права, підлягає до скасування, а апеляційна скарга підлягає частковомузадоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка також діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 лютого 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: