Справа № 1016/1114/12 Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/780/111/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Макарівської районної державної адміністрації Київської області, відділу Держземагентства у Макарівському районі Київської області, третя особа - садівниче товариство «Дубки» науково-виробничого об'єднання «Сатурн», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання незаконним і скасування розпорядження та визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним:

У 1992 році рішенням загальних зборів вона була прийнята в члени садівничого товариства «Дубки» науково-виробничого об'єднання «Сатурн» (далі - СТ «Дубки» НВО «Сатурн») і їй була надана в користування земельна ділянка НОМЕР_1. Всі необхідні платежі (внески) вона як член товариства робила вчасно, земельною ділянкою користувалася постійно. 02 липня 2006 року рішенням правління товариства її незаконно було виключено з членів садівничого товариства.

Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області №4755 від 21 листопада 2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення садівництва на території с/т «Дубки» в межах Наливайківської сільської ради» у власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва. На підставі зазначеного розпорядження 15 січня 2008 року ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області з цільовим призначенням - ведення садівництва з кадастровим номером :04:022:0022, серії ЯЕ №954731, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01. В подальшому ОСОБА_2 вказану земельну ділянку продав ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 30 червня 2009 року.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 червня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2009 року, рішення розширеного правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 02 липня 2006 року, затверджене загальними зборами товариства від 05 серпня 2006 року, визнано недійсним, членство позивача у садовому товаристві було поновлено.

Після поновлення своїх прав позивач розпочала процес приватизації своєї земельної ділянки, в ході якого було виявлено накладення її меж на земельну ділянку, зареєстровану за відповідачем ОСОБА_3

З урахуванням уточнень позовних вимог позивач просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 21 листопада 2007 року № 4755; визнати недійсним виданий ОСОБА_2 15 січня 2008 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 954731, кадастровий номер :04:022:0022; скасувати записи про видачу та реєстрацію даного державного акта; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :04:022:0022, укладений 30 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 10 жовтня2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просили рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обґрунтували скаргу тим, що судом першої інстанції невірно надано оцінку доказам по справі та незаконно задоволено позов, оскільки підстави для визнання недійсним та скасування розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 21 листопада 2007 року відсутні. Зазначають, що 19 листопада 2009 року ОСОБА_4 було повторно виключено із членів садового товариства, що судом не було взято до уваги. Крім того, вказують, що відповідач ОСОБА_3 набув право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки. Вважають висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає наведеним вимогам, відтак підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Ст. 3 ЦПК України встановлено, що особа в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи було належним чином доведено наявність порушення прав позивача в користуванні спірною земельною ділянкою. Рішенням Макарівського районного суду від 19 червня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області, визнано виключення ОСОБА_4 з членів СТ «Дубки» НВО «Сатурн» незаконним, її поновлено у членстві з моменту включення, а отже, поновлено її в усіх правах, у тому числі й у праві на користування спірною земельною ділянкою. За таких умов передача зазначеної земельної ділянки в користування іншій особі з подальшою її приватизацією не може вважатися законною, оскільки такі дії можливі лише відносно вільної землі, що не перебуває в користуванні інших осіб. В свою чергу, оскільки набуття ОСОБА_2 права власності вказану земельну ділянку є незаконним, її подальше відчуження ОСОБА_3 також не може вважатися законним.

Зазначеним обставинам судом першої інстанції була дана належна правова оцінка, з якою погоджується й колегія суддів апеляційного суду. Обставин, що спростовують зазначені висновки суду, в ході апеляційного оскарження наведено не було. Фактично відповідачі наполягали на своїй позиції, дослідженій при розгляду справи судом першої інстанції. Посилання ж апелянтів на те, що в подальшому позивача повторно було виключено із складу членів садового товариства, не може обґрунтовувати законність здійснений до цього дій, направлених на позбавлення особи наявного у неї права користування землею.

Згідно положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи той факт, що порушень вимог матеріального і процесуального законодавства при вирішенні справи судом першої інстанції колегія суддів не вбачає, підстави для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 10 жовтня2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді