Категорія 6 Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкіна В.В.

Суддів: Денишенко Т.О., Шемети Т.О.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Інспекція державного архітектурного будівельного контролю Вінницькій області про усунення перешкод в користуванні майном , -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 р. представник по довіреності ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_3 звернулася в суд з вказаним позовом. Зазначила, що останній на праві власності належить 6/25 житлового будинку та 0,0171 га земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1. Співвласником інших 19/25 часток у будинку та решти земельної ділянки із загального розміру - 0, 0716 га є ОСОБА_2 У 2012 р. відповідач зніс збудований на межі паркан та розпочав самочинну прибудову до спільного будинку, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності з приписом знесення. Оскільки вимоги не були виконані, а самовільне будівництво перешкоджає позивачу у користуванні своєю власністю та завдає шкоди, вона просила суд зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинну прибудову та стягнути з нього судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2013 р. позов задоволений: зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належної ОСОБА_3 частини житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою - АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованої прибудови до належної ОСОБА_2 частини даного будинку; стягнуто з нього на користь позивача судові витрати, а саме - судовий збір у сумі 114,70 грн., витрати за проведення судової експертизи в сумі 2400 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3585,67 грн.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення і ухвалення нового про відмову в позові, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 31.01.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2013 року скасуване і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2015 року рішення апеляційного суду Вінницької області від 31.01.2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правові норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що за договором дарування від 06.07.1999 р. позивачка ОСОБА_3 набула право власності на 6/25 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.7).

Співвласником інших 19/25 ідеальних частин зазначеного будинку є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25.06.2002 р. (а.с.10).

ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0171 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046830 від 30.03.2012 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за №02762, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 27.12.2011 р. за №596 (а.с.11).

Земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1. з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,0515 га, належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №046831 від 30.03.2012 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за №02781, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 27.12.2011 р. за №596 (а.с.48).

У 2009 році ОСОБА_2 розпочав зведення прибудови , що підтвверджується довідкою квартального комітету мікрорайону «Хутір Шевченка» №449/272 від 15.06.2012 р. (а.с. 47).

У наявному в справі технічному паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_1. самочинно зведеної ОСОБА_2 прибудови не відображено (а.с 4-5).

Межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 установлені згідно державних актів на право власності на земельні ділянки, а відстань від спірної прибудови до межі становить 0,20 - 0,22 м. (а.с.83).

Актом комісії квартального комітету «Хутір Шевченка» від 15.04.2013 р. встановлено, що межі присадибної земельної ділянки між сторонами були розділені парканом, який був знесений відповідачем самочинно без згоди співвласника, тобто позивачки, та самочинно зведена прибудова, будівництво якої на даний час не завершено (а.с.13).

Із листа інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Вінницькій області від 25.06.2012 р. №27-Н-186-1 вбачається, що відповідач самочинно, без погодженої в установленому чинним законодавством порядку проектної документації розпочав роботи з порушенням ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». За самочинне виконання вказаних робіт відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та вказано на необхідність приведення об'єкта до вимог чинного законодавства (а.с.12).

Самочинна прибудова порушує права позивачки.

Стаття 376 ЦК України передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, але лише у разі істотного відхилення від проекту, істотного порушення будівельних норм і правил та вразі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила (здійснює) будівництво від її проведення.

За позовом громадянина таке рішення може бути ухвалено лише на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності ним відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Вінницької області від 31.01.2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18.06.2015 року зазначив, що апеляційний суд не з»ясував питання щодо можливості здійснення відповідачем перебудови зведеної ним споруди, не встановив чи згодна особа, яка здійснила самочинне будівництво провести його перебудову; не з»ясував чи загрожує життю і здоров»ю людини самочинне будівництво здійснене з порушенням ДБН.

Враховуючи вищезазначені вказівки ВССУ, апеляційним судом, відповідно до ухвали від 15.09.2014 року було призначено по справі судову будівельно- технічну експертизу.

Враховуючи висновок експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи №ОС -174 від 16.02.2015 року, а також фактичне погодження сторін у судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок перенести несучі конструкції (фундамент та стіну) для приведення у відповідність діючим державним будівельним нормам самовільно зведеної незавершеної будівництвом прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідно до п.2 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи №ОС -174 і вчинити відповідні дії.

Згідно п. 22, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», - знесення самочинного будівництва є крайньою мірою; знесення нерухомості збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому, рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 10.12.2013 року скасувати і ухвалити нове. Позов ОСОБА_3 задоволити частково. Зобов'язати ОСОБА_2 за власний рахунок перенести несучі конструкції (фундамент та стіну) для приведення у відповідність діючим державним будівельним нормам самовільно зведеної незавершеної будівництвом прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідно до п.2 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи №ОС -174 вчинити наступні дії :

- замовити проект на реконструкцію в організації яка має ліцензію на даний вид робіт;

- отримати дозвільні документи на початок будівельних робіт;

- виконати будівельні роботи згідно робочого проекту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 1500 грн. за проведення експертизи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: