Справа № 185/1978/15-ц
Провадження № 2/185/1577/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2015 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря Константінової К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
18 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №38 в будинку №543 по вулиці Дніпровська в м.Павлоград Дніпропетровської області, зобовязати Павлоградський районний відділ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти . ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири за вищевказаною адресою на праві власності, у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, брат позивача, проте за даною адресою з 2013 року він не проживає, плату за користування приміщенням та комунальні послуги не здійснює.
У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позову. Просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору дарування від 30.01.2010 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У вказаній квартирі з 22.12.1997 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 03.03.2014 року.
Згідно актів обстеження квартири АДРЕСА_3 від 15.06.2013 року, 20.01.2014 року, 24.12.2014 року, встановлено, що власником квартири є ОСОБА_1, в зазначеній квартирі зареєстровано ОСОБА_2, проте ОСОБА_2 не проживає вже довгий час та за вказаною адресою відсутні його особисті речі.
В судовому засіданні допитано свідка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Вони пояснили суду, що є сусідами позивача, знають, що ОСОБА_2 за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Дніпровська, 345/38, не проживає останні 5-7 років, його особистих речей в квартирі не має.
Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд, заслухавши свідків та дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в квартирі АДРЕСА_4, складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним будинком.
Що стосується вимоги позивача зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Дніпровська, 543/38, то така вимога не ґрунтується на законі в даному випадку, оскільки порядок та підстави для зняття з реєстрації визначені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З огляду на вищевикладене, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на те органами, зокрема, на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, правовою підставою для зняття з реєстраційного обліку особи, яку позбавили права користування житловим приміщенням є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Лише в разі відмови компетентного органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 зняти з реєстрації ОСОБА_2 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК України,суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Суддя А. О. Врона