АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3595/15
Справа № 207/5045/14-ц
Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Ремеза В.А., Красвітної Т.П.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 лютого 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності, у якій просила визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_5, оскільки, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 2 листопада 1995 року власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 Власником іншої частки квартири є ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_5 . 8 листопада 2013 року померла ОСОБА_5 , яка є її бабою. Її батько, ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_5 , помер 18 січня 2006 року . Як спадкоємець за правом представлення позивач 25 березня 2014 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, її брат - ОСОБА_4 25 березня 2014 року відмовився від прийняття спадщини на її користь. 13 серпня 2014 року нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки нею не було надано право установчих документів щодо спадкового майна. Судовий збір сплачено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 лютого 2015 року позовні вимоги задоволені.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,9 метрів квадратних, житловою площею 28,2 метрів квадратних в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої 8 листопада 2013 року .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати 482 гривні 30 копійок .

ОСОБА_2, не погодившись із зазначеним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, де ставить питання про його зміну, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 2 листопада 1995 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2 8 листопада 2013 року померла ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1261 ЦК України 2003 року у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки .

Згідно ст. 1266 ЦК України 2003 року внуки , правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини , яка належала б за законом їхнім матері , батькові , бабі , дідові , якби вони були живими на час відкриття спадщини .

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є її син ОСОБА_2, який отримав свідоцтво про право на спадщину від 13 травня 2014 року ( а.с. 47 ) та ОСОБА_3 за правом представлення. Батько позивачки ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_5 , помер 18 січня 2006 року ( а.с. 17 - 18 ) .

Як спадкоємець за правом представлення 25 березня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ( а.с. 39 ), брат позивачки ОСОБА_4 25 березня 2014 року відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки ( а.с. 38 ) .

13 серпня 2014 року нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки не надано документів, що підтверджують право власності померлого на спадкове майно ( а.с. 27 ) .

Так, у відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Інших інститутів спадкування чинним законодавством не передбачено.

ОСОБА_7 86 ЦК України регламентується порядок спадкування за законом.

Статтею 1266 ЦК України визначено порядок спадкування за правом представлення, що також підпадає під поняття спадкування за законом.

А тому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що рішенням суду першої інстанції вирішено спір шляхом визнання права власності саме в порядку спадкування за законом, а не в порядку представлення, оскільки, це є особистим тлумаченням відповідачем норм матеріального права.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 п.4 ст. 214 ЦПК України обовязком суду під час ухвалення рішення є вирішення питання, яка правова норма має застосовуватися до спірних правовідносин.

Таким чином, спадкувати належну померлій 08 листопада 2013 року ОСОБА_5 частку квартири мають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, тому за ОСОБА_3 суд першої інстанції законно та обґрунтовано визнав право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.А.Ремез

ОСОБА_8