Справа № 426/119/2012
Провадження № 6/0182/28/2015
У Х В А Л А

Іменем України

05.05.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді Багрової А.Г., секретаря Салогуб Н.М.

За участю

представника ПАТ „Укрсоцбанк ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України встановленого ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 06.01.2012 року на підставі подання державного виконавця при виконанні судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Укрсоцбанк боргу в сумі 551456,53 грн. ( а.с. 16-18)

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на вимогах заяви наполягає ( а.с. 37)

Представник ВДВС НМРУЮ в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності ( а.с.35,36)

Представник ПАТ „Укрсоцбанк в судове засідання зявився, подав заперечення проти заяви, просив у задоволенні заяви відмовити, оскільки судом першої інстанції при виконанні рішення суду за поданням державного виконавця було вирішено питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 на підставі статті 377-1 ЦПК України. Зазначена ухвала суду може бути оскаржена ОСОБА_2 до апеляційного суду в порядку передбаченому ЦПК України. ОСОБА_2 рішення суду не виконує. Звернення ОСОБА_2 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах ЦПК України ( а.с. 40-41).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши заперечення представника ПАТ „Укрсоцбанк, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2012 року Нікопольський міськрайонний суд розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа на підставі ст. 377-1 ЦПК України ухвалив подання державного виконавця задовольнити та тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ( а.с.13-а).

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи - боржника на підставі подання державного виконавця.

Згідно із приписами п. п. 11.3, 11.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Тобто, зняття особи-боржника з контролю в Адміністрації Державної прикордонної служби України пов'язано з виконанням боржником зобов'язань, визначених у судовому рішенні, або з закінченням виконавчого провадження, та здійснюється у позасудовому порядку.

Розділом VI ЦПК України, яким врегульовані питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, не передбачено розгляд судом питань, що стосуються скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України особи боржника.

Чинне законодавство не передбачає процесуальної можливості суду самостійно скасувати ухвали про обмеження у праві виїзду, прийнятої в порядку ст. 377-1 ЦПК України, оскільки таке обмеження знімається лише самим державним виконавцем після виконання боржником зобов'язань або закінченням виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд знаходить вимоги заявника необґрунтованими, у звязку з чим приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Разом з цим, приймаючи рішення про відмову в задоволенні вимог заявника, суд зазначає, що у відповідності до вимог ЦПК України, ОСОБА_2 не позбавлений права на апеляційне оскарження ухвали суду про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, та має право звернутись до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено його права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 208-210,377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_4