Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2189/15 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Кочеткової І.В.,

при секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, укладеного 1 серпня 2008 року, посилаючись на те, що з липня 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, відповідач виїхала на роботу до Росії.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року справу передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у зв'язку із порушенням правил підсудності.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можна погодитися.

Постановляючи ухвалу про направлення справи за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду було встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження захворювання, яке унеможливлює його виїзд до іншого району м.Запоріжжя, відповідач проживає на території Жовтневого району м.Запоріжжя , тому передав справу на розгляд до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на підставі ч. 1 п. 2 ст. 116 ЦПК України.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Частиною 1 ст. 116 ЦПК України встановлено перелік випадків, коли суд передає справу на розгляд іншому суду:

1) якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності;

3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Таким чином, правила ст. 116 ЦПК України мають вичерпний перелік підстав передачі справи з одного суду до іншого та містять заборону передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 45 постанови від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених ч. 1 цієї статті.

Якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - ст. 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК).

Крім того, у абз. 1 п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 1 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст.109 ЦПК України) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК України) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч. 14 ст. 110 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалася до розгляду на 23 січня, 2 лютого і 13 лютого 2015 року проте її розгляд у відповідності до ст.169 ЦПК України був відкладений через неявку сторін і їх представників.

Звертаючись до суду за місцем свого проживання, позивач у позовній заяві зазначав, що за станом здоров'я він не може виїхати до місця проживання відповідача, у зв'язку з чим просив суд на підставі ч.2 ст.110 ЦПК України розглядати справу за своїм місцем проживання. На підтвердження доводів про захворювання позивач надав відповідну медичну довідку про проходження стаціонарного курсу лікування з 19 листопада 2014 року в неврологічному відділенні в Центральній лікарні Комунарського району м.Запоріжжя.

До апеляційної скарги позивачем додана копія висновку Шевченківської МСЕК від 14 січня 2015 року, згідно якої ОСОБА_2 визнано інвалідом другої групи загального захворювання ЦНС, а також виписка із історії хвороби від 01.12.2014 р. , із якої вбачається, що ОСОБА_2 страждає на хронічне неврологічне захворювання , яке супроводжується порушенням координації і хиткістю при ходьбі (а.с.23, 24).

Зважаючи на те, що позивачем надані документи на підтвердження його захворювання, яке надає йому право звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу за місцем свого проживання у відповідності з ч.2 ст.110 ЦПК України, висновки суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду не можна визнати обґрунтованими.

За таких обставин оскаржувана ухвала відповідно до ст.311, 312 п.3 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.307, 311, 312 п.3 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: