Справа № 466/152/14 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/1320/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

У відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИЛА:

31 грудня 2013 року ПАТ "Приватбанк" звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 04.02.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №LVXRRX08000019 за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5278,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості.

З умовами кредиту відповідач був ознайомлений, що підтверджується заявою позичальника (а.с.5).

У зв"язку з невиконанням умов кредитного договору, а зокрема повною відсутністю оплати за кредитним договором Банк звертався в суд з заявою про видачу судового наказу та такий був виданий Шевченківським районним судом м. Львова 08 вересня 2008 року. Згідно з цим наказом з відповідача було стягнуто заборгованість в розмірі 6855грн.12 коп., які враховані при розрахунку заборгованості станом на подання позову. Позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 42 819грн.76 коп., що складає 399,89 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 3082,88 заборгованість по комісії за користування кредитом; 36821,76 пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 2015,23 -штраф(процентна складова).

Оскаржуваним заочним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Заочне рішення суду оскаржив позивач ПАТ КБ "Приватбанк" в особі представника Шуліки А.В. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки в даний час зобов"язання за договором кредиту не виконані, а тому правовідносини між сторонами тривають і надалі. Крім цього, стверджує, що відповідно до положень ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, однак суд в порушення даних вимог закону самостійно застосував до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки заява про застосування строків позовної давності відповідачем не подавалась. Під час розгляду справи суд не взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України зроблений у справі №6-126цс13 чим порушив ст.360-7 ЦПК України, якою передбачено, що рішення Верховного Суду України є обов"язковими для всіх судів України. Порушення процесуального права полягали у неповному та необ"єктивному розгляді справи без встановлення фактичних обставин. Просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 04.02.2008 року між ПАТ "Приватбанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №LVXRRX08000019 за яким банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5278грн.80 коп. на строк 24 місяці з 04.02.2008 року по 04.02.2010 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 192,68грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмір 879,80грн (а.с.5-8).

Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт).

Сторони домовились, що погашення заборгованості мало відбуватись щомісяця в період з 04 по 09 число в сумі 441,58 грн.

Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка") (Стандарт) за порушення позичальником будь-якого зобов"язання, Банк має право нарахувати , а Позичальник зобов"язується сплатити пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки (а.с.8).

Відповідно до розрахунку заборгованості позивач не оплатив жодного чергового платежу, що стало підставою для подання позивачем заяви про видачу судового наказу.

Судовим наказом від 08 вересня 2008 року стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 6855,12 грн.(а.с.3).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк", суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду передбачений ст.257 ЦК України. Зокрема, суд зазначив, що оскільки позивач не вніс жодного платежу на погашення кредиту, відтак строк позовної давності необхідно відраховувати з 04.02.2010 року (кінцева дата виконання зобов"язання).

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна враховуючи наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України строком на три роки.

Частиною другою ст.258 ЦК України передбачено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Дійшовши висновку про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності, суд першої інстанції не врахував п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Рострочка") (Стандарт) відповідно до якого, сторони погодили, що термін позовної давності становить 5 років, що відповідає вимогам ч.1 ст.259 ЦК України (а.с.8).

За загальним правилом ст. 261 ч.1 ЦК України перебіг строку загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим положеннями ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов"язанням з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відтак, оскільки позовна давність в даному випадку становить 5 років і така відраховується з спливу строку виконання тобто з 05.02.2010 року, звернувшись з позовом до суду 31 грудня 2013 року позивач не пропустив строку позовної давності, а тому висновок суду про відмову в позові з даних підстав є помилковим.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення норм матеріального права і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову у зв"язку з наступним.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов"язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов"язання, якщо він не приступив до його виконання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та з наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Однак, як вбачається з розрахунку наданого позивачем, сума заборгованості за кредитним договором становить 42819,76 грн., з них 36821,76грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Колегія суддів вважає, що вимога про сплату пені за договором кредиту є явно завищеною, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, значно перевищує розмір суми, яка взята позичальником в кредит, а також те, що судовим наказом від 08 вересня 2008 року вже стягнуто з відповідача суму 6855,12 грн., відтак таку необхідно зменшити, стягнувши в користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 12819,76 грн.

Відповідно до ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_1) в користь ПАТ КБ "Приватбанк" (,рахунок №3111) заборгованість за кредитним договором №LVXRRX08000019 від 04.02.2008 року в розмірі 12 819,76 грн.(дванадцять тисяч вісімсот дев"ятнадцять грн.76 коп.) .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_1) 428 грн.20коп. в користь ПАТ КБ "Приватбанк" (, рахунок №0001) судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 214грн.10 коп.за розгляд справи в апеляційній інстанції, а всього 642 грн.30 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин

З оригіналом вірно

Рішення набрало законної сили: 10.03.2015 року

Суддя: Ю.Р.Мікуш

Дата оформлення копії: 23.03.2015р.

Помічник судді: М.В. Кобилецька