Справа № 464/3863/15-ц
пр.№ 2/464/1203/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Качарабі П.С.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та участь у додаткових витратах,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, уточнивши вимоги якого, просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача в свою користь додаткові витрати по утриманню дітей у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 1461 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що з 04.08.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., які проживають з нею та перебувають на її утриманні, їй важко утримувати дітей, оскільки відповідач не надає жодної допомоги на їхнє утримання, разом з тим, відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому може утримувати їхніх спільних дітей. Крім того, відповідач не приймає жодної участі у додаткових витратах на дітей.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково позивачка пояснила, що син ОСОБА_4 хворіє хронічним тонзилітом, ОСОБА_5 хворіє правобічним і лівобічним хронічним аденоїдом ІІ-ІІІ ступеня. Просять позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив свого обов'язку щодо утримання дітей. Однак, сплачувати аліменти в такому розмірі в якому просить позивачка немає змоги, оскільки не має постійного місця праці. Додаткових витрат позивачка на дітей не несе, оскільки такі не підтверджені жодними доказами.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох.

Як вбачається із свідоцтв про народження, відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх, відтак, зобов'язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття.

Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обов'язку утримання дитини, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.184 СК України в твердій грошовій сумі аліменти стягуються з відповідача у випадку коли він має нерегулярний, мінливий дохід чи одержує його в натурі. Судом встановлено, що відповідач не працює, стабільного та постійного доходу немає, відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дітей, потреби на їхнє утримання, стан здоров'я дітей, наявність у ОСОБА_4 хронічного тонзиліту, а у ОСОБА_5 правобічного і лівобічного хронічного аденоїду ІІ-ІІІ ступеня, що стверджується копіями витягів із історій розвитку дітей, матеріальне становище дітей, яку утримує лише позивачка, матеріальне становище відповідача, який не працює, однак, заходів для працевлаштування не вживає, незважаючи на задовільний стан здоров'я та наявність спеціальної освіти, відсутність на його утриманні інших осіб, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину.

Вимога позову про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проте, позивачкою, всупереч зазначених вимог не надано суду належних та достатніх доказів в підтвердження обставини щодо понесених нею додаткових витрат на дітей. З огляду на зазначені обставини підстави для стягнення з відповідача коштів на додаткові витрати відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу, яку згідно з ч.1 ст.56 цього ж Кодексу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право надавати таку допомогу. Положення ст.84 ЦПК України покладає на сторони витрати, пов'язані із оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, та вказує, що граничний розмір компенсації на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. розмір такої компенсації не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Відтак, враховуючи наявність акту виконаних робіт, розрахунку плати за надану правову допомогу та квитанції про оплату такої та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що така підлягає стягненню з відповідача в користь позивача в розмірі 657 грн. 45 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог( 45%).

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 243 грн. 60коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 79, 82, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12.05.2015 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в сумі 657 грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Головуюча: