У Х В А Л А

02.01.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої звернувся адвокат ОСОБА_2, до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої звернувся адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд з позовною заявою до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності на майно, описане старшим державним виконавцем ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 в акті від 26.12.2014 р., зняти з нього арешт та визнати дії старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 з опису та арешту майна протизаконними.

Позовна заява не відповідає вимогам п.п. 2, 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не містить поштовий індекс місця проживання (перебування) позивачки та відповідача ОСОБА_3, номери засобів звязку, якщо такі відомі; не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру; до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, до позовної заяви позивачем додано два оригінала квитанцій про сплату судового збору, з яких 243.6 грн. за позов та 121.8 грн. за заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати (243.6 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.).

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, однією з позовних вимог позивачки є визнання дій старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 з опису та арешту майна протизаконними.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви як в частині майнового характеру (у співвідношенні до зазначеної нею ціни позову), так і в частині немайнового характеру, а саме додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору в частині вимог майнового характеру (визнання права власності на майно), так як судовий збір за подання позовної заяви в частині немайнового характеру нею сплачено (243.6 грн.).

Крім того, дана позовна заява не відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, оскільки: доданий до неї документ, тобто доказ, який би мав підтвердити кожну обставину, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги неможливо прочитати та такий належним чином не засвідчений (акт опису та арешту майна від 26.12.2014 р.), як і решта доданих до позовної заяви документів; прохальна частина позовної заяви не конкретизована, а саме не зазначено на яке саме майно позивачка просить визнати за нею право власності.

Згідно прохальної частини позовної заяви позивачка просить заборонити продаж арештованого майна. Вважаю за необхідне звернути увагу позивачки на те, що відповідно до ст. 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову визначені у ст. 152 ЦПК України. Тобто, у разі, якщо позивачка вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у даній справі, то їй потрібно додати окрему заяву про забезпечення позову у відповідності до зазначених вимог ЦПК України.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої звернувся адвокат ОСОБА_2, до районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського МРУЮ та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту залишити без руху.

Повідомити позивачці та її адвокатові про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.