Справа № 206/1404/15-ц
Провадження № 4-с/206/19/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., розглянувши скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що 24 лютого 2015 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа № 436/6662/12, виданого 19.04.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина. Відмовлено було оскільки закінчився строк предявлення виконавчого документу до виконання. Заявник просила визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні постанови від 24.02.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу) та скасувати зазначену постанову.

Вивчивши та дослідивши скаргу та додані матеріали, вважаю, що дана скарга підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2015 року державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 436/6662/12, виданого 19.04.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина, яка того ж дня була направлена на адресу стягувача.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 384 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 67 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом.

Згідно ч. 3 ст. 70 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Так, 24 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка того ж дня супровідним листом була направлена на адресу стягувача. Однак заявник звернувся до суду із скаргою лише 16.03.2015 року, тобто через 20 днів з дня винесення оскаржуваної постанови.

Заяви щодо поновлення строку одночасно зі скаргою заявником не подано та не викладено цього в скарзі у вигляді клопотання. Крім того, заявником взагалі не зазначено дати отримання даної постанови та не надано жодного документу на підтвердження даної обставини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, враховуючи, що заявник не скористався визначеним правом щодо оскарження дій державного виконавця у встановлений законом строк, а звернувшись до суду зі скаргою, заяви чи клопотання про поновлення пропущеного строку не подала, скарга підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 67, 70, 72, 73, 208-210, 293, 385 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на рішення та дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 залишити без розгляду та повернути заявникові.

Розяснити заявнику право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя К.С. Маштак