Справа № 175/872/15-ц
Провадження № 2/175/352/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Карпенко І.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви голова Кіровської селищної ради просить суд слухати справу за відсутності представника селищної ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема примусове виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ст. 16 ЦК України).

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 04 вересня 1963 року Кіровською селищною радою за актовим записом №118 (а.с.8) його батьками є:

мати - ОСОБА_3

батько - ОСОБА_4.

Згідно рішення суду від 07 червня 1984 року (а.с.9) ОСОБА_4 належить 51/100 частина домоволодіння АДРЕСА_1, інша 49/100 частина вказаного домоволодіння належить ОСОБА_3 (матері позивача).

Також, листом №312 від 11 листопада 2014 року (а.с.10) підтверджено, що власником 51/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 є батько позивача по справі - ОСОБА_4. Підставою для виникнення права власності є витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.01.2004 року реєстраційний номер 4482568.

Відповідно до довідки №475 від 14 жовтня 2014 року (а.с.12) ОСОБА_4 був землекористувачем земельної ділянки за адресою: 52030 АДРЕСА_1, однак не приватизував вказану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 02 січня 2003 року виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом №02 (а.с.16).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ст. 1268 ЦК України)

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належну йому 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння має самовільно збудовані (прибудови а1, Є (літня кухня), входи в погріб Ж, І, сарай З) , що узаконені рішеннями Кіровської селищної ради №22 від 27.02.2002 року та №85 від 17.10.1984 року.

Матеріалами спадкової справи підтверджено, що у встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с.37).

Сестра позивача ОСОБА_5 у встановлений законом строк відмовилася від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 на користь сина спадкодавця - позивача по справі ОСОБА_2 (а.с.38).

Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 являється позивач як син померлого спадкодавця.

Однак постановою державного нотаріуса Кобрусєвої Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджується факт належності спадкового майна померлому спадкодавцю.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності фізичної особи припиняється з моменту його смерті.

Таким чином, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 15, 16, 346, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1226, 1258, 1261, 1268, 1270, 1271, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130, 173, 174, 130, 223, 257, 367 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 паспорт серії НОМЕР_4 виданий 06 лютого 2002 Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, мешкаю по АДРЕСА_2,) право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на 51/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. А загальною площею 50,8 кв.м. житловою площею 25,6 кв.м. та містить: 1 - веранда площею 3,2 кв.м.; 2 - коридор площею 5,3 кв.м.; 3 - комора площею 3,0 кв.м.; 4 - кімната площею 11,2 кв.м.; 5 - кухня площею 8,2 кв.м. - разом загальною площею 30,9 кв.м. та житловою площею 11,2 кв.м.; 1 - кімната площею 14,4 кв.м.; 2 - кухня площею 5,5 кв.м. - разом загальною площею 19,9 кв.м. та житловою площею 14,4 кв.м.

та наступних господарських будівель та споруд:

а, а1, є - прибудови;

Б - сарай, містить 1- котельню площею 6,2 кв.м.;

В - вхід у погріб;

Г - вбиральня;

Д - л. душ;

Є - л. кухня загальною площею 19,0 кв.м. житловою площею 14,1 кв.м.: 1 - тамбур площею 2,3 кв.м.; 2 - л. кухня площею 5,7 кв.м.; 3 - л. кухня площею 8,4 кв.м.; 4 - комора площею 0,9 кв.м.; 5 - ванная площею 1,7 кв.м.;

Ж - вхід у погріб;

З - сарай;

І - вхід у погріб;

К - колодязь;

№1,2 - огорожа;

І - мостіння.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов