Справа № 299/3903/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.,

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 03 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми.

Позов обґрунтовано тим, що 01.06.2013 року між ним та відповідачкою укладено нотаріально засвідчений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,100 га, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1 Попереднього договору сторони зобов'язалися до 01.06.2014 року укласти основний договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки.

Ціна земельної ділянки визначена в 40 000 доларів США. При цьому згідно п.8 Попереднього договору ОСОБА_2 повинна була сплатити суму завдатку ОСОБА_3, в розмірі 25 000 доларів США, а решту суми в розмірі 15 000 доларів США сплатити при укладенні Основного договору купівлі-продажу.

Однак ОСОБА_2 не сплатила вказану суму завдатку та свідомо ухиляється від укладення Основного договору купівлі-продажу, хоча ним вчинено всі дії необхідні для його укладення зокрема зібрано відповідні документи.

Також вважає, що відповідачка повинна відшкодувати йому 10 відсотків від вартості земельної ділянки, як це передбачено п.13 Попереднього договору.

За таких обставин просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму завдатку в розмірі 323 773 грн. та 32 377 грн. штрафу.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму завдатку в розмірі 707 280 грн. та 13 164 грн. штрафу.

Рішенням Виноградівського районного суду від 03.03.2015 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2013 року між ОСОБА_3 (Сторона 1) та ОСОБА_2 (Сторона 2) укладено попередній договір купівлі-продажу, згідно якого сторони зобов'язалися у строк до 01.06.2014 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. площею 0,1000 га, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6, 7).

Згідно п. 7 Попереднього договору сторони домовилися, що продаж буде вчинено за 40 000 доларів США.

Пунктом 8 Попереднього договору визначено порядок розрахунків між сторонами згідно якого Сторона 2 в забезпечення виконання своїх обов'язків виплачує Стороні 1 завдаток у розмірі 25 000 доларів США, а решту суми в розмірі 15 000 доларів США сплачує при підписанні Основного договору купівлі-продажу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов Попереднього договору відповідачка так і не передала позивачу завдаток у розмірі 25 000 доларів США, а тому такий підлягає стягненню. Також суд вважав, що з відповідача підлягає стягненню штраф на підставі п.13 Попереднього договору.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Тобто договір завдатку є реальним, а відтак вважається укладеним тільки з моменту передання завдатку (ч.2 ст. 640 ЦК України).

Оформлення домовленості сторін у письмовій формі без фактичного передання завдатку не може бути підставою для встановлення цього виду забезпечення.

Тому сторона, вимоги якої відповідно досягнутої домовленості повинні бути забезпечені завдатком, який фактично не передавався, не має права вимагати його передання. В такому випадку завдаткоодержувач може зупинити виконання свого обов'язку до фактичного передання йому завдатку, або він може відмовитися від виконання договору частково чи в повному обсязі (ч.3 ст. 538 ЦК України).

Зазначене повністю узгоджується з абз.1 ч.1 ст. 571 ЦК України згідно якої у разі порушення зобов'язання завдаткодавцем, завдаткоодержувач може залишити в себе переданий йому завдаток, а не вимагати стягнення такого з тих підстав, що завдаток йому не передавався.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що вимога ОСОБА_3 як завдаткоодержувача за договором про стягнення суми завдатку, з посиланням на те, що сума завдатку йому фактично не передавалася, не ґрунтується на приписах ст.ст. 570, 571 ЦК України, а відтак задоволенню не підлягає.

З приводу вимоги ОСОБА_3 про стягнення штрафу колегія суддів констатує наступне.

Задовольняючи дану вимогу суд послався на те, що згідно п.13 Попереднього договору з ОСОБА_2 підлягає стягненню штраф у розмірі 10 % від вартості продажу земельної ділянки.

Відповідно до п.13 Попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухилятиметься від укладення Основного договору купівлі-продажу повинна відшкодувати другій стороні збитки, а саме: - якщо порушення зобов'язання сталося з вини Сторони 2, сума авансу залишається у Сторони 1; - якщо порушення зобов'язання сталося з вини Сторони 1, вона зобов'язана повернути Стороні 2 завдаток виплачений Стороні 1 Згідно п.8 цього договору, та додатково сплатити штраф у розмір 10% від домовленої вартості продажу вищевказаного Об'єкта нерухомого майна.

Тобто відповідальність у вигляді сплати зазначеного штрафу передбачена даним пунктом Попереднього договору виключно у разі порушення його умов Стороною 1, якою є позивач ОСОБА_3, і саме на нього покладена відповідальність сплатити такий штраф. У разі ж порушення умов Попереднього договору відповідачкою ОСОБА_2 ОСОБА_3 має право лише залишити у себе аванс (завдаток).

Таким чином вимога ОСОБА_3 про стягнення штрафу не ґрунтується на п.13 Попереднього договору, а відтак задоволенню не підлягає.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції згідно п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухвалення по даній справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 570, 571 ЦК України, ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 03 березня 2015 року скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді