Справа № 140/626/15-ц
№2-о/140/40/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2015 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., при секретарі Буназів К.В., прокурора Іванішина Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за заявою Прокурора Немирівського району в інтересах держави в особі: Стрільчинецької сільської ради Немирівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ Держземагенства у Немирівському районі про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Немирівського району вивчено стан дотримання вимог Земельного кодексу України посадовими особами Стрільчинецької сільської ради Немирівського району.

Установлено, що на території Стрільчинецької сільської ради Немирівського району проживала ОСОБА_1. Відповідно до витягу із «Книги державної реєстрації актів цивільного стану про смерть», наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції, ОСОБА_1 померла 23.07.2007, про що свідчить актовий запис про смерть № 7 від 24.07.2007 року.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку І-ВН № 063273 виданого 04.03.2002 року ОСОБА_1, на праві приватної власності належала земельна ділянка, що розташована на території Стрільчинецької сільської ради (за межами населеного пункту) загальною площею 2,5759 га.

Згідно довідки наданої відділом Держземагенства у Немирівському районі, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки станом на 20.02.2015 становить 65 601 грн. 02 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Тобто, моментом відкриття спадщини, у т.ч. права на земельну ділянку, яке належало вказаній померлій особі, слід вважати 23.07.2007 року.

Нормами ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що строк для прийняття спадщини складає 6 місяців.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно довідки наданої Стрільчинецької сільською радою на території сільської ради спадкоємці ОСОБА_1 не проживають та із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини ( ч.3 ст. 1277 ЦК України).

Однак, установлено, що станом на 01.02.2015 року Стрільчинецька сільська рада з позовною заявою про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою не зверталась, що створює загрозу порушення інтересів держави.

Так, ст. 91 Земельного кодексу України передбачено, що на власників земельних ділянок покладено наступні обовязки: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість грунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Згідно із ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що охорона земель система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості грунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Земельного кодексу України використання власності на землю не може завдати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що основними завданнями державного контролю за використанням та охоронною земель є забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості грунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про охорону земель» основними принципами державної політики у сфері охорони земель є: забезпечення охорони земель як основного національного багатства Українського народу.

Таким чином, необґрунтоване зволікання посадових осіб Стрільчинецької сільської ради з зверненням до суду про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою та передачі належної їй земельної ділянки у власність територіальної громади створює передумови для використання указаної земельної ділянки без дотримання обовязків передбачених ст. 91 Земельного кодексу України, у звязку з відсутністю власника, та порушує інтереси держави у сфері охорони землі, яка відповідно до ст. 14 Конституції України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурором від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав та свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або визнання незаконними актів, дій чи рішень органів чи посадових осіб.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Згідно ч. 5 ст. 36-1 вищевказаного Закону прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь якій стадії судочинства в порядку передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року, у справах про представництво інтересів держави в судочинстві, яке згідно з ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» є обовязковим для виконання, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує порушення інтересів держави в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи судом.

Обовязок щодо звернення до суду про визнання спадщини відумерлою відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України покладено на Стрільчинецьку сільську раду, однак необґрунтоване зволікання з подачею позову створює передумови для порушення інтересів держави у сфері забезпечення державного контролю за використанням та охороною земель.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 Немирівського району ОСОБА_3, заяву підтримує в повному обсязі, і просить її задовольнити.

Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Немирівському районі, в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, заяву визнає повністю, не заперечує проти її задоволення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, так як заява визнається представником третьої особи, а також підтверджується копією актового запису про смерть ОСОБА_1, копією державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1, копією довідки Стрільчинецької сільської ради Немирівського району, копією довідки відділу Держземагенства у Немирівському районі.

На підставі викладеного керуючись ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 208,209,213,214,215,218,234,274-278 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати спадщину померлої ОСОБА_1 відумерлою.

Земельну ділянку, яка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН № 063273 виданого 04.03.2002 належала померлій ОСОБА_1 передати у власність Стрільчинецької територіальної громади.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно:

Оригінал рішення знаходиться в архіві Немирівського районного суду Вінницької області в цивільній справі № 140/626/15-ц.

Рішення набрало законної сили 10 квітня 2015 року.

Суддя Немирівського:

районного суду: ОСОБА_4