Справа №578/24/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Косар А. І.
Номер провадження 22-ц/788/943/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року

у цивільній справі за позовом прокурора Краснопільського району в інтересах держави в особі Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області до ОСОБА_3, третя особа - Відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області

про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

13 січня 2015 року прокурор Краснопільського району звернувся до місцевого суду в інтересах Краснопільської селищної ради і вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до рішення Краснопільської селищної ради від 21 квітня 2008 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі вищевказаного рішення 22 грудня 2009 року ОСОБА_3 отримала державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку. Однак земельну ділянку відповідач отримала неправомірно, оскільки рішення про передачу відповідачці земельної ділянки селищною радою не приймалось, а отже і відсутні були підстави видачі їй державного акту. Виходячи з вищезазначеного прокурор просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.

Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року було задоволено позовні вимоги та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 22 грудня 2009 року, виданий для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованих на території Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3- ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи апеллянта, заперечення представника Краснопільської селищної ради та прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 22 грудня 2009 року ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення 21 сесії 5 скликання Краснопільської селищної ради від 21 квітня 2008 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1500га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (копія а.с.7-8).

В матеріалах цивільної справи знаходиться копія витягу з рішення 21-ї сесії 5-го скликання Краснопільської селищної ради Сумської області від 21 квітня 2008 року з якого вбачається, що ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва жилого будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

В той же час, за повідомленням Краснопільської селищної ради від 25.11.2014 року № 736 питання про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_3 на розгляд сесії не виносилось. 21 сесія 5 скликання відбулась 23 квітня 2008 р., а не 21 квітня 2008 року, як зазначено в Державному акті і на ній приймалось рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_3 площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1. Рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_3 не приймалось (а.с.15-22). З повідомлення Архівного відділу Краснопільської районної державної адміністрації також вбачається, що проведення Краснопільською селищною радою сесії 21 квітня 2008 року в документах фонду Р-3599 Краснопільська селищна рада не значиться, а 21 сесія п'ятого скликання була проведена 23.04.2008 року і саме на ній була розглянута заява ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 із земель запасу селищної ради і сесією їй надано такий дозвіл (а.с.100-101).

Також, відповідачка ОСОБА_3 не надала суду достатніх доказів свого звернення до Краснопільської селищної ради із заявою про передачу земельної ділянки у власність.

Отже, місцевим судом установлено, що відповідач набула право власності на земельну ділянку на підставі не існуючого рішення селищної ради, тобто в порушення порядку набуття власності на земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням місцевого суду, виходячи з наступного.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Статтями 13, 14 Конституції України передбачено, що земля та її надра є об'єктами права власності українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і законами України .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.116 Земельного Кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 118 (ч.ч.1, 6-9) Земельного Кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Після цього селищна рада приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч.1 ст. 126 Земельного Кодексу України).

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів знаходить правильним висновок суду про відсутність у відповідач законних підстав на набуття права власності на земельну ділянку площею 0,15 га розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта в апеляційній скарзі на ст.79 Земельного Кодексу України, оскільки вказана стаття взагалі не стосується порядку формування земельних ділянок. На час виникнення спірних відносин між сторонами в Земельному Кодексі України не існувало ст.79-1, якою передбачено порядок формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав, оскільки цей кодекс був доповнений зазначеною статтею лише Законом України від 07.07.2011 року, а набув чинності цей Закон лише з 01.01.2013 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -