Справа № 214/9837/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що її матері ОСОБА_4, за життя, на праві приватної власності належало домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного домоволодіння. Однак заявник не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вона опікувалась над своєю матір'ю до її смерті, періодично проживала в зазначеному домоволодінні, доглядала за ним після смерті матері, здійснювала поточні ремонті роботи у будинку, а відтак вважала, що фактично прийняла спадщину. В липні 2012 року заявник все ж таки звернулась до Першої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті її матері, однак отримала відмову у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності

Свідок ОСОБА_5, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що заявник - це її свекруха, яку вона знає більше 15 років, що заявник після смерті своєї матері почала постійно проживати в належному за життя ОСОБА_4 домоволодінні.

Свідок ОСОБА_6, будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що заявник - це його сестра, яка після смерті матері постійно проживає в належному за життя матері домоволодінні.

Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Так, ОСОБА_4 на праві приватної власності належало домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Як убачається з матеріалів справи, заявник є дочкою ОСОБА_4 (а.с.6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаного домоволодіння (а.с.8-9).

Заявник не зверталась до нотаріальної контори з приводу прийняття зазначеної спадщини, так як, оскільки вона опікувалась над своєю матір'ю до її смерті, періодично проживала в зазначеному домоволодінні, доглядала за ним, здійснювала поточні ремонті роботи у будинку, а після смерті матері продовжила проживати в зазначеному будинку і надалі, то уважала, що фактично прийняла спадщину (а.с.30-31).

В липні 2012 року заявник все ж таки звернулась до Першої Криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, однак отримала відмову у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду (а.с.10).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України 2004 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Так, судом у судовому засіданні, на підставі показань свідків, установлено, що заявник фактично вступила у володіння зазначеною спадщиною одразу після смерті ОСОБА_4, тобто фактично прийняла її та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, тому суд уважає, що до даних цивільних відносин повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, а саме положення його ст.ст.548 та 549, згідно з якими для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, судом установлено, що заявник, будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, прийняла вказану вище спадщину, що відкрилась після смерті її матері, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном та зробила це протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст. 526, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.10, 11, 15, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.