233 № 233/4668/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 грудня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Циганенко Ю.О..;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Банк Фамільний» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 5991,32 доларів США, що складає 125849,06 грн. Також просить вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.08.2006 року між банком та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3) Н.М. було укладено кредитний договір, згідно якого банк зобовязувався надати останній кредит розміром 36000,00 доларів США на термін до 14.08.2016 року, а відповідач зобовязалася повернути його та сплатити відсотки. Оскільки відповідач не сплатила своєчасно суму за кредитом, то в неї утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 01.07.2015 року складає 5991,32 доларів США. Також зазначає, що в забезпечення виконання зобовязання за цим договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву, про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

З огляду на повторну неявку відповідачів в судові засідання, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

15 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Банк Фамільний» було укладено кредитний договір №739 (а.с. 25-27), відповідно до умов п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 36000 доларів США для придбання квартири, строком на 120 місяців з 15.08.2006 року по 14.08.2016 року зі сплатою 13 відсотків річних.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що погашення кредиту й відсотків за користування ним здійснюється у валюті кредиту щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Погашення кредиту та відсотків здійснюється рівними частинами по 300 доларів США, починаючи з вересня 2006 року, згідно графіку, що є додатком 1 до договору.

23.07.2008 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 33).

27.10.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Банк Фамільний» укладено договір про внесення змін до кредитного договору №739 від 15.08.2006 року, яким п. 1.2 викладено наступним чином: «Погашення кредиту й відсотків за користування ним здійснюється щомісячно не пізніше 28 числа місяця, наступного за розрахунковим. Погашення кредиту здійснюється рівними частинами, щомісяця, відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця на залишок боргу за кредитом».

Також, 15 серпня 2006 року між ТОВ «Банк Фамільний», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2-739, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручилася перед банком за виконання зобовязань ОСОБА_3 по кредитному договору №739 від 15.08.2006 року, в тому числі по поверненню кредиту в сумі 36000 доларів США, а також по сплаті відсотків. Пунктом 3.1 цього договору поруки сторони визначили, що у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 4.2 цього ж договору поруки передбачено, що даний договір припиняє дію при припиненні кредитного договору по будь-яких підставах, передбачених законодавством України.

27.10.2009 року між ТОВ «Банк Фамільний», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін до договору поруки №2-739 від 15.08.2006 року, яким погоджено відповідальність поручителя за виконання позичальником у повному обсязі зобовязань за основним кредитним договором, а також усіма договорами на внесення змін, укладених між банком і позичальником.

Згідно зі статутом, ПАТ «Банк Фамільний» створене шляхом реорганізації ТОВ «Банк Фамільний» без застосування процедури припинення, тобто є його правонаступником (а.с. 46-49).

У звязку із неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, банком було надіслано відповідачам повідомлення про порушення зобовязання (а.с. 37-40).

Як видно із розрахунків заборгованості за кредитним договором №739 від 15.08.2006 року, станом на 01.07.2015 року сума заборгованості за тілом кредиту складає 5697,12 доларів США, сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом 258,29 доларів США, а разом 5697,12 доларів США.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобовязання, параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит" та параграфом 3 Глави 49 ЦК України "Порука".

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено факт укладення між ТОВ «Банк Фамільний», правонаступником якого є ПАТ «Банк Фамільний», та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 36000 доларів США із кінцевим строком погашення до 14.08.2016 року під 13% річних, сплата яких, сплата яких повинна була відбуватись згідно графіку погашення. Разом з тим, як видно із розрахунку заборгованості по даному кредиту, відповідач ОСОБА_1 не здійснює оплату за кредитом та відсотками у строки та обсяги визначені умовами договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позивач підставно вимагає повернення йому коштів за кредитом, в тому числі достроково, оскільки має місце порушення позичальником обовязку по повернення позики частинами. Відтак, позовні вимоги щодо повернення тіла кредиту та відсотків за його користування підлягають до задоволення.

Крім того, позивачем підставно нараховано на суму заборгованості 3% річних в сумі 754,37 грн., оскільки таке право передбачене ст. 625 ЦК України.

Вирішуючи питання про стягнення суми заборгованості по кредиту із відповідача ОСОБА_2, суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 поручилася перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобовязань по кредитному договору у повному обсязі, строк поруки встановлено у п. 4.2 договору поруки і який не сплив на даний час, а тому відповідач ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України несе солідарну відповідальність з боржником ОСОБА_1 за порушення зобовязання за кредитним договором.

Щодо надсилання вимоги банком відповідачам суд відзначає, що як вбачається із матеріалів справи (а.с. 37-40) такі надсилались, були отримані відповідачами, про що свідчать поштові повідомлення.

Як розяснено у п. 24. Постанови Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відтак, суд вважає, що обовязок поручителя по виконанню зобовязання позичальника перед банком настав, а тому позовні вимоги до такого поручителя підлягають до задоволення повністю.

Також, при розгляді даної справи суд керується положеннями ч. 3 ст. 533 ЦК України відповідно до якого, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Як вказано у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 від 18.12.2009р. у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

На день ухвалення рішення суду офіційний курс гривні відносно долара США становить 22,894918, але позивачем в позовних вимогах сума заборгованості розрахована виходячи з меншого курсу гривні відносно долара США, який був станом на 01.07.2015 року 21,005219, тому суд визначає суму заборгованості в гривневому еквіваленті відповідно до заявлених вимог, оскільки позбавлений можливості вийти за межі позову, а відтак сума заборгованості, яку суд вирішує стягнути з відповідачів у розмірі 5991,32 доларів США становить 125849,06 грн.

Одночасно, керуючись положеннями ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1258,50 грн., тобто по 629,25 грн. з кожної.

На підставі ст. ст. 526, 610, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1, яка народилася 09.07.1953 року в м. Лісний В-Городковського району Пермської області, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_5, яка народилася 27.01.1971 року в м. Макіївка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» (0) суму заборгованості за кредитним договором №739 від 15.08.2006 року у розмірі 5991 (пять тисяч девятсот девяносто один) долар США 32 центи, що за курсом НБУ станом на 01.07.2015 року становить 125849 (сто двадцять пять тисяч вісімсот сорок девять) грн. 06 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1, яка народилася 09.07.1953 року в м. Лісний В-Городковського району Пермської області, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» (0) суму сплаченого судового збору у розмірі 629 (шістсот двадцять девять) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, яка народилася 27.01.1971 року в м. Макіївка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» (0) суму сплаченого судового збору у розмірі 629 (шістсот двадцять девять) грн. 25 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя