Справа № 500/7168/14-ц
Провадження № 2/500/231/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального Підприємства Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду з позовними вимогами про стягнення з КП «Ізмаїльське ВУВКГ» моральної та матеріальної шкоди, пояснивши, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на її ім'я відкрито особовий рахунок, як споживача водопостачання та водовідведення. Починаючи з 2007року і по 2014 рік відповідачі постійно їй телефонують і нагадують про заборгованість, приходять і стукають у двері, надсилають попередження, неодноразово звертались до суду з вимогами про видачу судового наказу, та з позовними вимогами про стягнення з неї неіснуючої заборгованості за водопостачання, своїми діями спричинили їй незручності, а саме витрата часу на відписки, розяснення, витрати на папір, ксерокс, в звязку з вищевикладеним в неї погіршився стан здоровя, матеріальне становище, вона являється вдовою, пенсіонеркою, в звязку з чим просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з підприємства на її користь матеріальну та моральну шкоду 5 000 грн.

Представник відповідача у задоволенні позовних заяв просив відмовити, пояснивши, що складання та надсилання попереджень, звернення до суду про видачу судового наказу та звертання з позовом були обумовлені тим, що за ОСОБА_1 існувала значна заборгованість по оплаті за водопостачання та водовідведення, яку в березні 2015 року керівництво підприємства «списало» враховуючи похилий вік та важке матеріальне становище боржниці. У своїх запереченнях відповідач вказав, що позивачка не вказала в чому полягає матеріальна та моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, та чим це підтверджується.

Суд, вислухавши пояснення позивача представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі на підставі встановлених наступних фактичних обставини і відповідних до них правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Тому об'єктом захисту у цивільному судочинстві являється порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 випливає, порушеними являються особисті немайнові права споживача.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК. З огляду на зміст ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

У позовній заяві ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачка ОСОБА_1 в обґрунтування своєї позиції щодо стягнення з відповідача моральної шкоди будь-яких доказів не надала.

Оскільки за позивачкою за вказаний в позові період, значилась значна заборгованість за водопостачання та водовідведення, яку як пояснив представник «списали» то дії К П Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства по складанню і направленню ОСОБА_1 вказаних попереджень звернення до суду були обґрунтованими та правомірними, та їх дії не були небезпечним для життя і здоров'я позивачки, також не надано доказів про матеріальні збитки.

Виходячи з вище зазначеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, статтями 1167, 253, 256, 257, 261, 267 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Комунального Підприємства Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2