Провадження № 2/712/3137/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді - Євтушенка П.М.

при секретарі - Сагун Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 17. 09. 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 27. 09. 2012 року накладною № 1 відповідач отримала товар у нього на суму 17 930,10 грн., накладною № 2 від 27. 09. 2012 року товар на суму 6790,50 грн., 29. 09. 2012 року накладною № 3 товар на суму 37 777,5 грн., 29. 09. 2012 року накладною № 4, това на суму 15 489,55 грн., 29. 09. 2012 року накладною № 5, товар на суму 16 270,5 грн., та 19. 10. 2012 року накладною № 6 товар на суму 11 173 грн.

Відповідно до товарного чека від 13. 08. 2015 року відповідачем було повернуто частину отриманої продукції в сумі 1207,50 грн. та 20 974 грн. за частину отриманого товару, іншу частину грошей в сумі 83 248,95 грн. відповідач не повернула. В добровільному порядку відмовляється повернути повністю борг, в звязку з чим позивач був змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Просив суд, стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість в сумі 83 248,95 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 832,5 грн.

Предстаник позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшила та просила суд стягнути з відповідача борг за отриманий товар в сумі 48 428,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 832,50 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмове заперечення проти позову в якому вказувала, що дійсно брала товар у позивача для його реалізації, позовні вимоги визнала на суму 6 256 грн. 04 коп., та просила закрити проваджнння в даній справі у звязку з тим, що між нею та позивачем виник спір у сфері господарювання.

Заслухавши пояснення, сторін дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства:

В судовому засіданні встановлено, що 27. 09. 2012 року накладною № 1 відповідач отримала товар у позивача на суму 17 930,10 грн., крім того накладною № 2 від 27. 09. 2012 року товар на суму 6790,50 грн., 29. 09. 2012 року накладною № 3 товар на суму 37 777,5 грн., 29. 09. 2012 року накладною № 4, товар на суму 15 489,55 грн., 29. 09. 2012 року накладною № 5, товар на суму 16 270,5 грн., та 19. 10. 2012 року накладною № 6 товар на суму 11 173 грн. В підтвердження отримання продукції відповідач підписала накладні. Позивачем було надано відповідачу товар на суму 105 431,15 грн.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Згідно ст.207 ЦК України, правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать надані суду копії накладних, сторони визначили найменування товару, його асортимент, кількість отриманого товару, ціну за одиницю товару та загальну суму вартості товару, чим узгодили суттєві умови правочину купівлі-продажу.

Отже, між сторонами склалися цивільні відносини з купівлі-продажу, що породили взаємні обов'язки. Обов'язки позивача виразилися у передачі товару, а обов'язки відповідача полягають в оплаті отриманого товару. Таким чином, правовідносини між сторонами у справі слід кваліфікувати як такі, що виникли в силу правочинів купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК України). Докази для набуття ними доказової сили повинні відповідати вимогам належності та допустимості (ст.ст. 58, 59 ЦПК України).

Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факти передачі товару відповідачу та наявності боргу за товар в сумі 105 431,15 грн., що підтверджується копіями накладних. Відповідач визнала факти отримання товару у позивача, але жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту в повній мірі розрахунку за товар не надала.

За таких умов, доводи відповідача про те, що товар на загальну суму 105 431,15 грн. був взятий у позивача під реалізацією та позивачу підлягає поверненю лише 60 % його вартості, адже витрати для його реалізації, по понесенні відповідачем становлять 40%, не підтверджені будь-якими доказами та не заслуговують на увагу як необгрунтовані.

Відповідно до розрахунку заборговоності наданого представником позивача, в ході розгляду справи відповідачем було повернуто грошові кошти за отриману продукції в сумі 33 747 грн. Таким чином, в порушення зобовязань між сторонами, відповідач не повернула товар позивачу на суму 48 428,50 грн.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не спростовує факту отримання продукції у позивача на суму 105 431,15 грн. та на час розгляду справи товар або грошові кошти в повній мірі не повернуто, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за отриманий товар підлягають до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача в заборгованості за отриманий товар в сумі 48 428 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до наданої представником позивача квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 832,5 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 88, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 202, 205, 207, 525, 526, 610, 692 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за отриманий товар в сумі 48 428 грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 832,50 грн., а всього 49 261 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: підпис ОСОБА_4