З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
28 січня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Товтін Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. Посилається на те, що з 29.10.2011 р. перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Проживають окремо з листопада 2013 року та з того часу відповідач не бере участі у вихованні сина, який проживає з нею та її батьками і перебуває на їх утриманні. 21.08.2014 р. між ними було розірвано шлюб. Вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. ОСОБА_2 офіційно працює та немає нікого на своєму утриманні. З урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримана сина ОСОБА_3 у розмірі 33 % з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку відповідача.
Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано, що стверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.08.2014 р., яке набрало законної сили. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою, що стверджено свідоцтвом про народження дитини та довідкою КП «ЖРЕР № 5» № 3057 від 16.09.2014 р. Між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК).
Відповідач ОСОБА_2 з 17.12.2012 р. працює на посаді продавця магазину на КПП «Ужгород», що стверджується його трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 22.06.2009 р.
Оскільки позивачка стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, веде догляд за неповнолітньою дитиною, працездатний вік відповідача, наявність у нього постійного місця роботи та відсутність інших аліментних зобов'язань.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 офіційно працює та вимоги ст.ст. 180, 182, 183 СК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 (33 %) частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Згідно змісту ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання дружина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки суд відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище дитини, ту істотну обставину, що мати здійснює догляд за сином до досягнення ним трирічного віку і не має інших джерел матеріального забезпечення, відсутність у відповідача інших утриманців. Тому, на думку суду, аліменти на утримання позивачки з якою проживає дитина слід визначити у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку відповідача до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років.
Розмір аліментів визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). За таких обставин, з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути 243.6 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-183 СК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2014 року і до його повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_3, аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 вересня 2014 року і до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.