У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 лютого

2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області 19 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про захист трудових справ,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист трудових справ, обґрунтовуючи його тим, що 25 липня 2012 року був прийнятий на роботу до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на посаду слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 3 розряду. 17 червня 2014 року через погане самопочуття позивач не вийшов на роботу, повідомивши про це безпосереднього керівника в телефонному режимі, та звернувся за медичною допомогою до Жовтневої центральної районної лікарні.

18 червня 2014 року ОСОБА_2 вийшов на роботу, але не приступив до її виконання, оскільки керівництво змусило його пройти тест на наявність алкоголю за допомогою приладу «Алкотестер». Надалі він був примусово доставлений до Миколаївського наркологічного диспансеру, де при обстеженні слідів алкогольного сп'яніння не виявлено. У зв'язку з різким погіршенням здоров'я, в цей день позивач вимушено залишив місце роботи та звернувся за медичною допомогою, після чого був госпіталізований до Миколаївської центральної районної лікарні, де перебував на стаціонарному лікуванні до 27 червня 2014 року.

1 липня 2014 року, повернувшись на роботу, йому повідомили, що наказом № 328-ОС його звільнено з займаної посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул 17 червня 2014 року.

Посилаючись на порушення Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» його трудових прав та завдання моральної шкоди, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити його на раніше займаній посаді слюсаря, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 липня 2014 року по день поновлення на роботі та моральну шкоду у розмірі 45 000 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від

9 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області 19 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ голови правління Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» № 328-ОС від 1 липня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 з 01 липня 2014 року на підставі ст. 40 п. 4 КЗпП України за прогули.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі в раніше обійманій посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 3 розряду сервісного центру з повірки лічильників та інших приладів управління контролю та організації обліку газу з 01 липня 2014 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 липня 2014 року по 9 лютого 2015 року в розмірі 18 846,28 грн з урахуванням податків та обов'язкових зборів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_2 компенсацію у відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та присудженої ОСОБА_2 виплати середнього заробітку за один місяць в розмірі 2 760,92 грн з урахуванням податків та обов'язкових зборів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області 19 березня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про захист трудових справ, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області

19 березня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна