АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4948/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Сухомлінов С.М.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, третя особа - ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року представник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернувся в суд із позовом, в якому просив зобов'язати ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві зняти арешт із заставного майна, а саме: жилого будинку №9 по вул. Червоноармійській (м/р Бортничі) в місті Києві, земельної ділянки площею 0,1000 га по вул. Червоноармійській, 9 в місті Києві, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладений в рамках виконання виконавчого документа №2-7130/12, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27.06.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «ПФБ».

В мотивування вимог посилався на те, що товариство, як Іпотекодержатель, має пріоритетне право на реалізацію заставного майна для задоволення своїх вимог, однак позивач не може реалізувати своє право, оскільки спірне майно знаходиться під арештом за виконавчим листом, виданим Дарницьким районним судом м. Києва 27.06.2013 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року - відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права.

Вказує на те, що наявність накладеного арешту на заставне майно унеможливлює вчинення заходів щодо задоволення вимог кредитора за рахунок предмета застави, чим порушує законне право заставодержателя на переважне, перед іншими кредиторами, право задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставин справи, внаслідок чого постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, незалежно від того, накладено арешт у порядку забезпечення позову чи в порядку звернення стягнення на майно боржника при виконанні виконавчих документів, у тому числі постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє в силу закону чи договору майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) aбo придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх ociб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

За змістом частини четвертої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» у разі накладення державним виконавцем арешту на майно заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є помилковою та необґрунтованою, оскільки позивач має право на звернення до суду із вимогами про зняття арешту з майна.

В даному випадку товариство не вважає, що дії або бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві порушують його права, оскільки виконавчою службою накладено арешт на підставі виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 27.06.2013 року.

Тобто, в даному випадку позивач вважає що порушено його право - цивільне, яке підлягає захисту в порядку цивільного судочинства, адже як зазначає представник апелянта, вони мають переважне право на реалізацію заставного майна, оскільки він є новим іпотекодержателем.

Разом з тим, суду першої інстанції слід звернути увагу та дати можливість позивачу в порядку вимог ст. 130 ЦПК України визначитися з колом осіб у справі, тобто, хто саме має бути відповідачем та третіми особами по даній справі.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Оскільки ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, така ухвала підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року в справі скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді