Справа № 761/3673/15-ц
Провадження №2/761/3298/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, де просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є наймачем квартири вказаної квартири, яка йому надана як службове житло згідно ордеру №17458 на підставі рішення виконкому Шевченківської райради народних депутатів м.Києва від 28.03.1996 року №332, але згідно довідки Форми №3 у цій квартирі залишається зареєстрованим колишній мешканець - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає в цій квартирі і на даний час не є членом сім»ї наймача житла. Оскільки відповідач не проживає в цій квартирі з 1996 року, що встановлено довідками ЖЕКу та актами, тому позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

В судове засідання позивач не з»явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та проти винесення заочного рішення він не заперечував.

Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, не просив розглядати справу у його відсутність, представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав.

Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 як двірнику КП-607 було надано службове приміщення, а саме квартира АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів м.Києва від 28.03.1996 року, що підтверджується ордером №17458 (а.с.4-5).

Відповідно до довідки КП ЖЕК «Татарка» №101 від 27.01.2015 року в квартирі АДРЕСА_1, то в ній зареєстровані позивач з 1996 року, члени його сім»ї та відповідач ОСОБА_2 з 1994 року (а.с.12).

Актами за 2014 рік про обстеження співробітниками КП ЖЕК «Михайлівська» вказаної квартири позивача встановлено, що як станом на 27.06.2014 року, на 26.08.2014 року, на 27.10.2014 року відповідач ОСОБА_2 у ній не проживає (а.с.13-15).

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, статтею 150 ЖК України, передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З перелічених норм закону вбачається, що саме власнику квартири належить право користування та розпорядження своєю квартирою, а також поряд з ним мають право користування цією квартирою і члени його сім'ї. Право члена сім'ї власника квартири на користування квартирою існує лише до тих пір поки право власності на квартиру не припинене, а при втраті права власності членом сім'ї на квартиру, при відсутності відповідного договору з новим власником припиняється й право членів колишнього власника на користування цією квартирою.

За таких обставин, оскільки на даний час позивач є наймачем та власниками квартири АДРЕСА_1, а зареєстрований в цій квартирі відповідач ОСОБА_2 в ній не проживає та не перебуває з позивачами у родинних відносинах, суд вважає, що позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Підстав для збереження вказаного житлового приміщення за відповідачем у відповідності до вимог ст.71 ЖК України суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі - 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215, 217, 218, 223, 224, 228, 294 ЦПК України; ст.ст.317, 383, 405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі - 243 гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: