Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/619/14-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 27 Доповідач Зарицька Г. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року

встановила:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 322,22 грн та судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідно до договору від 22.05.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Проте, в порушення умов договору, ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого, станом на 24.02.2014 р. виникла заборгованість в розмірі 13 322,22 грн. Враховуючи зазначене, просив позов задовольнити.

23.09.2014 р. позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, де відповідачем зазначив ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 7705,64 грн. Зазначав, що первісний відповідач у справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Спадкоємцем майна померлого став його брат ОСОБА_1

Ухвалами Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22.09.2014 р. та 07.10.2014 р. замінено первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_1, справу передано на розгляд до Житомирського районного суду Житомирської області.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як видно з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 22.05.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць (48% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-9).

Згідно з умовами цього договору, термін дії картки становить 2 роки.

По закінченню строку дії карти ОСОБА_2 карта з новим строком дії не видавалася. Отже, строк вимоги за договором про надання банківських послуг настав по закінченню строку дії кредитної карти, тобто з 23.05.2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.01.2010 р. (а.с.59).

Згідно з довідкою-розрахунком банку заборгованість ОСОБА_2 за договором про надання банківських послуг становить 7 705,64 грн (а.с.104-105).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.1281, ч.1 ст.1282 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З матеріалів спадкової справи видно, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є його брат ОСОБА_1, якому державним нотаріусом Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 1/2 ідеальної частки квартири за АДРЕСА_1 та на грошовий вклад з належними до нього відсотками та всіма видами компенсацій, що зберігаються у Теріторіально відокремленому безбалансовому відділенні №10005/020 філії Житомирського обласного управління ВАТ „Державний ощадний банк України" на суму 1015,96 грн (а.с.70, 80).

Оскільки строк вимоги за договором про надання банківських послуг настав з 23.05.2008 р., то вимоги до боржника за вказаним договором банк міг пред'явити в межах трьохрічного строку позовної давності, тобто до 23.05.2011р.

Колегія суддів вважає, що саме з цього часу (23.05.2011 р.) позивач міг дізнатися про відкриття спадщини та протягом шести місяців пред'явити свої вимоги до спадкоємця.

За положеннями ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статі, позбавляється права вимоги.

З огляду на те, що вимоги до спадкоємця ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив лише 20.05.2014 року, тобто за спливом строку, встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що спадкоємець ОСОБА_1 зобов'язаний був повідомити банк про відкриття спадщини, колегія суддів до уваги не бере, оскільки з пояснень відповідача видно, що про укладення спадкодавцем договору про надання банківських послуг йому не було відомо. З братом вони проживали в різних населених пунктах.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: