АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-Ц-2344/11р. Головуючий 1-ї інстанції - Бабенко Ю.П.
Категорія : трудові Доповідач - ШвецоваЛ.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі : головуючого - Швецової Л.А. суддів - Даниленка В.М., Малійської С.М.

при секретарі - Подпрядовій В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010

року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Електроважмаш» про скасування наказу, про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП завод «Електроважмаш», який згодом уточнив та просив суд визнати його звільнення незаконним, поновити його на раніш займаній посаді, зобов'язати відповідача виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що наказом від 18.05.2009 року за № 427-К він був призначений на посаду заступника начальника управління безпеки ДП завод «Електроважмаш», але вказану посаду відповідачем, з посиланням на ст. 40 КЗпП України було скорочено наказом директора від 13 жовтня 2009 року за № 421 «Про заходи щодо внесення змін до структури управління підприємством, скорочення окремих керівних посад і реорганізацію управління безпеки», у зв'язку з негативними наслідками кризи.

Вважав, що його звільнення з роботи було проведено адміністрацією підприємства із особистих мотивів, оскільки ніяких змін в організації виробництва і праці на підприємстві не відбулося, а всі підрозділи, що входили до складу вказаного управління безпеки, залишилися у повному складі.

В результаті незаконних дій відповідача він втратив роботу, нормальні життєві зв'язки, був вимушений покладати додаткові зусилля по організації та сплаті правової допомоги щодо поновлення на роботі, що призвело до моральних страждань та додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи вище викладене, просив суд стягнути на його користь з ДП завод «Електроважмаш» моральну шкоду, як це передбачено вимогами ст. 237-і КЗпП України.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП завод «Електроважмаш» про скасування наказу, про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року, посилаючись

на те, що воно є незаконним та не обґрунтованим, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги до ДП завод «Електроважмаш» задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, з'ясував та встановив конкретні обставини у справі, правильно визначив юридичну природу правовідносин, що їх регулює.

Так, по справі достовірно встановлено, що наказом ДП «завод Електроважмаш» від 18 травня 2009 року ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника управління безпеки ДП завод «Електроважмаш».

У зв'язку з проявами фінансової кризи та наявними ознаками кризового стану на ринку збуту продукції, підприємством частково було призупинено фінансування окремих проектів технічного переоснащення і модернізації основних фондів, переглянуто суми фінансування щодо окремих соціальних заходів, які повинні фінансуватися за рахунок прибутку. Для цього підприємством було оптимізовано його структуру управління, скорочено окремі посади керівників, фахівців і службовців, інформацію про що заздалегідь адміністрацією підприємства було направлено голові первинної профспілкової організації.

З цих підстав наказом директора Державного підприємства завод «Електроважмаш» № 421 від 13.10.2009 року «Про заходи щодо внесення змін до структури управління підприємством, скорочення окремих керівних посад і реорганізацію управління безпеки», було скорочено посаду заступника начальника управління безпеки, на якій працював ОСОБА_1 (а.с.15-21).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до діючого законодавства України, Статуту підприємства , підприємство в особі директора самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Доводи позивача про те, що зміни в організації виробництва і праці на підприємці не відбулися, а звільнення з роботи було проведено адміністрацією підприємства із особистих мотивів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Судова колегія погоджується з висновком суду та находить його таким, що ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, є таким, що відповідає вимогам ст. ст. 57, 59, 64 ЦПК України, ст. ст. 40,42,43, 43-1, 44, 47, 49-2, 233, 235, 237-1 КЗпП України.

Так, 14 жовтня 2009 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним вище наказом, та на виконання вимог ст. 49-2 одночасно з попередженням про звільнення, у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці, позивачу 28.10.2009 року, 13 листопада 2009 року та 23 грудня 2009 року було запропоновано працевлаштування на інших посадах, від чого він відмовився (а.с. 116-117).

Тому, з підстав передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників, ОСОБА_1 30 грудня 2009 року був звільнений з роботи.

Копію наказу про звільнення і трудову книжку ОСОБА_1 отримав 30.12.2009 року, що він і сам не оспорює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у страві і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Висновок суду про те, що звільнення ОСОБА_1 з роботи відповідає висновкам вимогам чинного законодавства відповідає дійсності, не спростовується матеріалами та не суперечить акту перевірки і листам, складених інспекцією праці.

Доводи ОСОБА_1 про його звільнення з особистих мотивів спростовується актом інвентаризації матеріальних цінностей та документів про рух матеріальних цінностей, а відсутність згоди профспілкової організації заводу обґрунтовується тим, що позивач не входив до її членів.

Крім того, той факт, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи не було порушень законодавства, підтверджується і висновками прокуратури з цього приводу.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції оцінивши належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, таке, що відповідає положенням ст. 213, 214 ЦПК України.

Доводи які викладено в апеляційній скарзі ОСОБА_1 висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, як це передбачається ст. 308 ЦПК України.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, судова колегія підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 303; 304; п.1 ч. 1 ст. 307; 308; 313; 314; 315; 317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді