Номер провадження: 22-ц/785/890/15
Головуючий у першій інстанції Турецький О.С.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Калараш А.А., Комаровської Н.В.

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу:

- за позовом публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ" до приватного підприємства "Слевин-7", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ" про визнання недійсним договору поруки,

- за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства "Слевин-7" про визнання договору поруки припиненим,

- за позовом ОСОБА_5 до приватного підприємства "Слевин-7", ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ" про визнання договору поруки припиненим, за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ", ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 травня 2014 року,

встановила:

В жовтні 2010 року публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МКБ" (далі Банк) звернулося до суду з позовом до приватного підприємства "Слевин-7" (далі Підприємство), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору від 24.07.2008 року Банк надав Підприємству кредит в сумі 150 000 доларів США на строк до 30.11.2010 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом. В забезпечення кредитних забов"язань Підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали з Банком договори поруки від 24.07.2008 року, а ОСОБА_5 - договір поруки від 27.03.2009 року.

Банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, відсотки та пеню на загальну суму 152 351,43 доларів США, що еквівалентно 1 205 084,57 грн.

Відповідачі позов не визнали.

Відповідачка ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до Банку, просила визнати недійсним договір поруки від 24.07.2008 року, оскільки він укладений її чоловіком ОСОБА_4 без її згоди.

В березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства "Слевин-7", посилаючись на те, що він уклав з цим Підприємством та Банком договір поруки від 24.07.2008 року, за яким забов"язався за виконання Підприємством кредитного договору від 24.07.2008 року. Банк уклав з Підприємством 5 додаткових угод до кредитного договору без його згоди, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності за договором поруки. З цих підстав ОСОБА_4 просив визнати договір поруки припиненим.

В листопаді 2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства "Слевин-7", ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона уклала з цим Підприємством та Банком договір поруки від 27.03.2009 року, за яким забов"язалася за виконання Підприємством кредитного договору від 24.07.2008 року. Після укладення договору поруки Банк уклав з Підприємством 4 додаткових угод до кредитного договору без її згоди, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності за договором поруки. З цих підстав ОСОБА_5 просила визнати договір поруки припиненим.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24 квітня 2013 року всі вищезазначені позови об"єднані в одне провадження.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15 травня 2014 року:

- позов Банка задоволений частково: суд стягнув солідарно з Підприємства та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, відсотки та пеню на загальну суму 152 351,43 доларів США, що еквівалентно 1 205 084,58 грн.;

- в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Банку про визнання недійсним договору поруки відмовлено;

- позов ОСОБА_4 до Підприємства про визнання договору поруки припиненим задоволено;

- позов ОСОБА_5 до Підприємства та Банка про визнання договору поруки припиненим задоволено.

В апеляційній скарзі Банка ставиться питання про скасування рішення суду в частині часткового задоволення позову Банка та задоволення позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та ухвалення нового рішення про задоволення позову Банка в повному обсязі та відмову в позовах ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Банка на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 травня 2014 року закрито ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2015 року в зв'язку з прийняттям судом відмови від апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків та пені з ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Стягнувши солідарно з Підприємства та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст.554 ЦК України несе солідарну відповідальність з Підприємством за порушення умов кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору від 24.07.2008 року відкрите акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МКБ", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МКБ" (далі Банк) надало приватному підприємству "Слевин-7" (далі Підприємство) кредит в сумі 150 000 доларів США на строк до 30.11.2010 року зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом(т.1, а.с.16-18). В забезпечення кредитних забов"язань Підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали з Банком договори поруки від 24.07.2008 року, а ОСОБА_5 - договір поруки від 27.03.2009 року(т.1, а.с.34-38).

Оскільки Підприємство не виконує обов'язків, передбачених ч.1 ст.1054 ЦК України, по поверненню кредиту та відсотків, тому виникла заборгованість за кредитним договором, відсотками та пеню на загальну суму 152 351,43 доларів США, що еквівалентно 1 205 084,57 грн., яка підтверджується розрахунком банку(т.1, а.с.45).

Вирішуючи питання про солідарне стягнення зазначеної заборгованості з Підприємства та поручителів на підставі ч.1 ст.554 ЦК України суд визнав поруку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припиненою, і в цій частині рішення суду не оскаржується, оскільки апеляційне провадження за апеляційною скаргою Банка на рішення суду закрито ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2015 року в зв'язку з прийняттям судом відмови від апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з Підприємства та ОСОБА_3 та відхиляє доводи апеляційної скарги про припинення поруки ОСОБА_3 внаслідок внесення змін до кредитного договору без його згоди, чим збільшився обсяг його відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що на час укладення кредитного договору, внесення змін до цього договору ОСОБА_3 був директором приватного підприємства "Слевин-7"(т.1, а.с.16-30, 157(10-24)). Одночасно він був поручителем на підставі договору поруки від 24 липня 2008 року (т.1, а.с.34). Підписуючи зміни до кредитного договору, ОСОБА_3 як поручитель, був обізнаний про ці зміни, в тому числі про зміни, які збільшували обсяг його відповідальності як поручителя. Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про припинення поруки ОСОБА_3

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 26 березня 2014 року №6-11цс14.

Крім того, останні зміни до кредитного договору були внесені 30 березня 2010 року, і в цей же день ОСОБА_3 підписав зміни до договору поруки, відповідно до яких договір поруки був викладений в новій редакції(т.3, а.с.29-32). Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_3 погодився зі змінами до кредитного договору, та спростовує його доводи про збільшення обсягу його відповідальності внаслідок внесення змін до кредитного договору без його згоди.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції банк надав договір від 27 січня 2015 року про розірвання договору поруки з ОСОБА_3 від 24 липня 2008 року. Оскільки розірвання договору поруки відбулося після ухвалення рішення судом першої інстанції, тому воно не впливає на законність та обгрутованість рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

А.А.Калараш

Н.В.Комаровська