У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року по цивільній справі № 758/12006/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із вищезазначеною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21.01.2015 року в справі № 758/12006/14-ц шлюб зареєстрований 25.08.2007 року ВРАЦС Святошинського РУЮ м. Києва, актовий запис № 1164 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачці залишено прізвище «ОСОБА_1».

Зазначає, що з вказаним заочним рішенням вона не погоджується, оскільки вважає, що воно прийнято без належного з'ясування обставин справи, а докази надані позивачем не дають підстав вважати, що їх сім'ю з позивачем зберегти неможливо та розірвання шлюбу та збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення.

Посилається на те, що в даний час вона одна утримує доньку Ксенію, яка часто хворіє на простудні захворювання і оскільки 21.01.2015 року дитина захворіла і вона змушена була відпрошуватись з роботи та бути біля неї, з'явитися в судове засідання з поважної причини не змогла. З 03.02.2015 року по 06.02.2015 року перебувала на лікарняному по догляду за дитиною та в даний час з 10.03.2015 року також перебуває на лікарняному по догляду за дитиною.

Вважає, що якби суд не розглядав справи за її відсутності, то вона б надавши докази, а саме її звернення до правоохоронних органів щодо проживання сторін однією сім'єю в АДРЕСА_1 до 26.10.2014 року включно наявності доказів сімейних стосунків та можливості збереження сім'ї в інтересах неповнолітньої дитини, прийшов би до іншого рішення про відсутність підстав для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Звертає увагу суду на те, що про прийняття заочного рішення їй стало відомо лише при розгляді справи про її вселення та одразу ж її представником 10.03.2015 року було отримано копію заочного рішення, а тому на її думку нею не пропущено строк подання заяви про його перегляд.

На підставі вищевикладеного, а також ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України звертається з даною заявою до суду.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що вона (заява) підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Так мною встановлено, що в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа № 758/12006/14-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

21.01.2015 року судом по вищезазначеній справі було ухвалено заочне рішення, яким позов позивача задоволено. Шлюб зареєстрований 25.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1164 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачці залишено прізвище: «ОСОБА_1» (а.с. 43-44).

Мною встановлено, що чинним цивільно-процесуальним законодавством України відповідачу, який не був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення заочного рішення надано право на подання заяви про його перегляд, а також встановлено порядок звернення із такою заявою, вимоги до неї та визначено порядок її розгляду.

Стаття 228 ЦПК України, визначає, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Як вбачається зі змісту зазначеної норми ЦПК України, законодавцем хоч і надано відповідачу право на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в той же час встановлено обмеження такого звернення у вигляді строку, який складає десять днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Мною встановлено, що копію заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року було отримано представником відповідачки 02.03.2015 року, що об'єктивно підтверджується наявною в матеріалах справи заявою на видачу рішення та розпискою про його отримання, а не 10.03.2015 року як то стверджує позивачка (а.с. 53).

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

При системному аналізі зазначеної норми цивільно-процесуального Закону в сукупності з іншими його нормами, можна зробити висновок, що день отримання представником відповідачки заочного рішення, а саме 02.03.2015 року, є днем отримання зазначеного рішення самою відповідачкою, а тому з даної дати розпочався перебіг десятиденного строку, визначеного ст. 228 ЦПК України, для подачі заяви про його перегляд.

Статті 67, 68, 69 ЦПК України визначають, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч. 5 ст. 70 ЦПК України, останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Враховуючи вимоги зазначених норм ЦПК України, а також той факт, що копію заочного рішення представником відповідачки було отримано 02.03.2015 року, а тому останнім днем строку для подачі заяви про його перегляд було 12.03.2015 року. Мною ж встановлено, що зазначена заява була подана до суду відповідачкою шляхом направлення засобами поштового зв'язку лише 13.03.2015 року, про що свідчить, як проставлена дата з підписом відповідачки під заявою так і відбиток штампу відділу поштового зв'язку на конверті в якому надійшла зазначена заява до суду, тобто з пропуском строку встановленого ст. 228 ЦПК України. Будь-яких заяв про поновлення зазначеного строку до суду не надала, вважаючи, що нею він (строк) не пропущений.

Стаття 72 ЦПК України визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність необхідності залишення заяви відповідачки про перегляд заочного рішення без розгляду, у зв'язку з пропуском останньою строку для звернення з нею до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 68-70, 72, 228 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року по цивільній справі № 758/12006/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко