УХВАЛА

08 травня 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Дослідивши позовну заяву, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а відтак її слід залишити без руху.

Так, позивач всупереч п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України не викладає конкретні обставини справи на підтвердження своїх позовних вимог. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти, які належать йому із нарахованими процентами та штрафними санкціями з урахуванням індексів інфляції, натомість згідно п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України зміст своїх вимог не викладає, не зазначає які саме суми необхідно стягнути з відповідача на його користь, на яких правових підставах та не наводить їх розрахунок із обґрунтуванням. В даному випадку суд не погоджується із твердженням позивача, викладеним в позовній заяві про те, що такий розрахунок буде надано в майбутньому, оскільки процесуальний закон прямо вимагає від позивача саме на стадії звернення до суду із позовом зазначення цих обставин.

Всупереч п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не зазначено доказів на підтвердження того, що між сторонами існували чи існують певні правовідносини, зокрема, який договір було укладено, умови договору і докази на підтвердження його невиконання відповідачем, пряма відмова банку і примушування укласти ще один договір банківського вкладу.

Також позивач, звертаючись до Солом`янського районного суду м. Києва жодним чином не мотивує підстави такого звернення. Так, за зальним правилом позови до юридичної особи подаються за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть бути подані за місцем реєстрації позивачів.

Таким чином, позивачу належить обґрунтувати із представленням підтвердження своєї реєстрації в Солом`янському районі м. Києва або зазначити код ЄДРПОУ відповідача для перевірки його місцязнаходження в Солом`янському районі м. Києва.

Щодо стягнення суми моральної шкоди. Так, всупереч положенням п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує зазначені вимоги, і позивач при їх викладі не зазначає обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначаючи докази, що підтверджують кожну обставину, або зазначаючи підстави згідно конкретних норм ЦПК України про звільнення від їх доказування.

Також пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди також не дотримався.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспрюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року)

Згідно ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен долати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, проте позивачем копії документів-додатків для відповідача до позову не долучено.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням зазначених судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк