Провадження №2/748/394/15
Єдиний унікальний № 748/916/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Хоменко Л.В.

при секретарі: Грибановській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції, у якій просять визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 за кожним. Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. У грудні 2014 року позивач ОСОБА_2 на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Чернігівського РУЮ з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначений будинок, але йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на будинок вказано лише голову колгоспного двору, в той час як на момент видачі свідоцтва за цією адресою були зареєстровані та проживали інші члени колгоспного двору, які мали рівне право на майно колгоспного двору, а отже і на житловий будинок з господарськими спорудами. Також, при оформленні свідоцтва про право особистої власності на будинок була допущена помилка в написанні вулиці де розташований будинок, замість правильної «Кузнецька» зазначено «Кузнечна», тому щоб захистити позивачам своє право виникла необхідність звернутися до суду з позовом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача - Реєстраційної служби районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повдомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно наданої копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 липня 1987 року ОСОБА_1 належить житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_2 як голові колгоспного двору (а.с.6).

Як вбачається з довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 - власник будинку та ОСОБА_2 - син (а.с.11).

Тобто, станом на 01 липня 1990 року та 15 квітня 1991 року господарство відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", де ОСОБА_1 була головою господарства.

Колгоспний двір за Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) визначався, як сімейно - трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України '' Про власність ''.

Закон "Про власність", прийнятий Верховною Радою УРСР 07.02.1991 р., набрав чинності 15 квітня 1991 р. Виходячи з положень ст. 15 Закону "Про власність" та роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", майном колгоспного двору є майно, яке придбане до 15 квітня 1991 р., і право на нього в рівних частках мають всі члени двору, які на вказану дату не втратили такого права.

Таким чином позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на майно колишнього колгоспного двору у рівних частках.

Як вбачається з довідок Олишівської селищної ради Чернігівського району від 07 серпня 2015 року (а.с.9,10) ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не існує, є АДРЕСА_1.

Згідно з положенням частини 391 ЦПК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Реєстраційною службою районного управління юстиції відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тому іншим шляхом вона позбавлена можливості захистити порушене право.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як за колишніми членами колгоспного двору. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як за бувшим членом колгоспного двору, загальна вартість домоволодіння складає 48 852 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як за бувшим членом колгоспного двору, загальна вартість домоволодіння складає 48 852 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: суддя Л.В. Хоменко