справа №489/1684/15-ц
номер провадження 2/489/1318/15
07 травня 2015 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.
секретаря Коденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ») до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування
У березні 2015 року ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 8878,78 грн.
У обґрунтування вимог вказано, що 16.11.2011 з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої були заподіяні механічні пошкодження іншому автомобілю Субару, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 Вина відповідача встановлена постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2012. На момент ДТП між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Лафорт» (далі - ПрАТ «СК «Лафорт») був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2011 № АВ/0057393. У встановлений строк потерпіла ОСОБА_2 звернулася до цієї страхової компанії із заявою про ДТП, яка визнана страховим випадком і на користь потерпілої виплачене страхове відшкодування в розмірі 8878,78 грн.
01.07.2013 між ПрАТ «СК «Лафорт» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким позивач набув право грошових вимог до боржників, в тому числі до відповідача, який вчинив ДТП керуючи автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та самовільно залишив місце пригоди, а також в порушення умов договору не повідомлення страховика про настання ДТП.
У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач заяву про розгляд справи за своєї відсутності та письмових заперечень проти позову до суду не надав. Причини неявки в судове засідання не повідомив.
У відповідності до статей 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 12.02.2012 у м. Миколаєві по пр. Жовтневому в районі перехрестя з вул. Південна сталася ДТП за участю двох транспортних засобів «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, та «Субару», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 сталася ДТП, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2012 винним в ДТП визнано ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Судом встановлено, що в порушення Правил дорожнього руху відповідача спричинив ДТП в стані сп'яніння та самовільно залишив місце пригоди.
Із змісту позову вбачається, зщо про ДТП відповідач страїхову компанію не повідомив.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність при використанні транспортного засобу «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт» на підставі полісу від 07.11.2011 № АВ/0057393.
07.03.2012 ОСОБА_3, як власник пошкодженого відповідачем транспортного засобу, звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт» із заявою про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.
Вказаний випадок визнано страховим і на підставі звіту автотоварознавчого дослідження від 23.02.2012 № 45-12 та розрахунку розміру страхового відшкодування від 22.05.2012 №1311667-1 ПрАТ «СК «Лафорт» затвердив страховий акт від 22.05.2012 №1311667-1, яким встановлено розмір страхового відшкодування в розмірі 8878,28 грн., які ОСОБА_3 платіжним дорученням від 25.05.2012 № 2903.
01.07.2013 між ПрАТ «СК «Лафорт» та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №01/01-07 2013Р, за яким позивач набув право грошових вимог до боржників, в тому числі до відповідача.
23.12.2014 позивач направив відповідачу лист-претензію №145 М.К. про відшкодування шкоди в порядку регресу, який залишений без виконання.
Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 наведеного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місце місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
У відповідності до підпункту 38.1.1 (а, в, г) статті 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Як роз'яснено в пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 наведеного Закону обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.
У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
Таким чином, враховуючи, що вина відповідача в ДТП встановлена в судовому порядку, ним не виконано вимог закону та умов договору щодо обов'язкового повідомлення страховика про ДТП, а страховиком, право грошової вимоги від якого перейшло до позивача, проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 8878,78 грн., позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Керуючись статтями 10, 11, 60 - 62, 88, 212 - 214, 224, 225, 228 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» у порядку регресу страхове відшкодування в сумі 8878,78 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень 78 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Миколаєва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Суддя І.В.Коваленко