Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Чейпеш С.І.

з участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 15 жовтня 2013 року справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, треті особи: державна реєстраційна служба у Тячівському районі, управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання незаконними розпоряджень голови районної державної адміністрації та скасування державного акту, -

у с т а н о в и л а :

У квітні 2013 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Тячівської РДА, ОСОБА_1, в якому просили визнати незаконними та скасувати:

- п.4 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 р. "Про надання дозволу ОСОБА_1, мешканцеві АДРЕСА_1, дозволу на виготовлення технічної документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2198 в урочищі "Лужани" с. Вільхівці";

- п.12 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 441 від 23 червня 2011 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою в частині затвердження ОСОБА_1 цієї документації та передачі у власність земельної ділянки площею 0,2198 в урочищі "Лужани" с. Вільхівці для ведення особистого селянського господарства як такої, що перебувала у його користуванні;

- державний акт серії ЯЛ № 715436 на право власності на земельну ділянку площею 0,2198 га в урочищі «Лужани» с. Вільхівці, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за № 02357;

- скасувати реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1

Посилались на те, що підставою для прийняття головою Тячівської РДА оскаржених розпоряджень та видачі державного акта стала сфальсифікована довідка Вільховецької сільської ради за № 1270 від 08.04.2010 р., яка містить недостовірні дані про те, що ОСОБА_1 згідно із погосподарською книгою № 5 з 1994 р. користується земельною ділянкою площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства в ур. Лужани. Внаслідок введення в оману адміністрації Тячівської РДА шляхом пред'явлення недостовірної довідки, ОСОБА_1 з порушенням вимог земельного законодавства щодо порядку передачі у власність земельної ділянки, зокрема, ч.1 ст.118 ЗК України, отримав у власність земельну ділянку, яка не перебувала у його користуванні, чим було порушено їх права на приватизацію земельних ділянок, які з 1994 р. знаходились у їх користуванні, оскільки частина цих ділянок була передана у власність ОСОБА_1

Рішенням Тячівського районного суду від 15 жовтня 2013 року позов задоволено (а.с.72-73).

Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 715436 на право власності на земельну ділянку площею 0,2198 га в урочищі «Лужани» с. Вільхівці, зареєстрований в книзі реєстрації державних актів за № 02357.

Скасовано п.4 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 р. «Про надання дозволу ОСОБА_1, мешканцеві АДРЕСА_1, на виготовлення технічної документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2198 в урочищі "Лужани" с. Вільхівці.

Скасовано п.12 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 441 від 23 червня 2011 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою" в частині затвердження ОСОБА_1 технічної документації та передачу у власність земельної ділянки площею 0,2198 в урочищі «Лужани» с. Вільхівці для ведення особистого селянського господарства як такої, що перебувала у його користуванні.

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 09.12.2014 р. ОСОБА_1 поновлено строк апеляційного оскарження рішення суду (а.с.156-158).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. Вказує на те, що судом порушено ст.ст.74-76 ЦПК України щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду справи, що позбавило його права на захист своїх інтересів у суді. Крім того, обидва оскаржені розпорядження голови Тячівської РДА № 95 та № 441 були видані відповідно 22.02.2011 р. та 23.06.2011 р., а державний акт на землю - у жовтні 2011 р., тобто ще до того як позивачі подали заяви про надання дозволу на виготовлення проекту відведення їм земельних ділянок. Земельна ділянка площею 0,2198 га в ур. «Лужани» за межами с. Вільхівці була вільною, на неї не виготовлялось правовстановлюючих документів та не було претензій з боку суміжних землекористувачів, що стверджується актом погодження меж цієї земельної ділянки. В матеріалах справи відсутні належні докази про те, що починаючи з 1994 р. позивачі користувалися земельними ділянками в ур. «Лужани» та про межі цих ділянок. Записи в погосподарських книгах та розпорядження голови Тячівської РДА, на які посилалась позивачі, як на доказ, що підтверджує факт користування ними спірною земельною ділянкою, предметом досліджень суду не були. В той же час з викопіровки (витягу) з погосподарської книги домогосподарства позивача ОСОБА_4, зареєстрованого по АДРЕСА_2, яка приєднана до апеляційної скарги, вбачається, що він не користувався земельною ділянкою в ур. «Лужани».

Справу розглянуто судом відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України, оскільки всі особи належним чином повідомлені про час та місце її апеляційного розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які приєднані до матеріалів справи. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися повторно.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державний акт про право приватної власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_1 на підставі підробленої довідки Вільховецької сільської ради № 1270 від 8 квітня 2010 р. про те, що ОСОБА_1 користувався земельною ділянкою площею 0,22 га в урочищі «Лужани» с.Вільхівці з 1994 р., а тому цей державний акт та відповідні пункти розпоряджень голови Тячівської РДА, що стосуються спірної ділянки, підлягають скасуванню (а.с.72-73).

Проте до такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.11 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, а якщо були, то ким.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 2 липня 2014 року у справі N 6-78цс14 та у справі № 6-86цс14.

Необхідність встановлення факту порушення, невизнання чи оспорення прав свобод чи інтересів, за захистом яких особа звернулася до суду, встановлена також п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України.

В порушення вимог ч.1 ст.3 ЦПК та ч.1 ст.15 ЦК України про те, що в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, п.3 ч.1 ст.215 ЦПК суд першої інстанції факт порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за захистом яких вони звернулися до суду, не з'ясовував і не встановив, чи дійсно права позивачів порушуються і в чому саме полягає порушення цих прав, а заявлені ними позовні вимоги задовольнив, навівши єдиний мотив - те, що підставою для видачі ОСОБА_1 державного акту стала підроблена довідка Вільховецької сільської ради № 1270 від 8 квітня 2010 р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 1994 року користується земельною ділянкою площею 0,22 га в урочищі "Лужани" для ведення особистого селянського господарства (а.с.72-73).

Між тим, з позовної заяви вбачається, що у позивача ОСОБА_4 відсутнє рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу йому у власність або у користування земельної ділянки цільового призначення «для ведення особистого селянського господарства» в урочищі «Лужани» с. Вільхівці, і своє право на приватизацію спірної земельної ділянки він також обґрунтовував на підставі довідки виконавчого комітету Вільховецької сільської ради № 2631 від 10.08.12 р., в якій зазначено що згідно погосподарської книги № 13 О.Р. 1007 за дворогосподарством в АДРЕСА_2 закріплена земельна ділянка загальною площею 0,25 га, однак за фактичними даними користовані земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку та урочищі «Лужани» для особистого селянського господарства (а.с. 6).

Проте з наявного в матеріалах справи витягу з погосподарської книги № 13 О.Р. 1007 вбачається, що за дворогосподарством ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 закріплена земельна ділянка загальною площею 0,25 га, в т.ч. - 0,02 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,08 га - площа сільськогосподарських угідь, 0,10 га - рілля, 0,05 га - багаторічні насадження. В графі 1.2 розділу V - «для ведення особистого селянського господарства» запис відсутній (а.с.145-146).

Крім того, земельна ділянка, на яку претендує позивач, розташована в урочищі «Лужани» за межами населеного пункту Вільхівці, не перебуває у віданні сільської ради і право користування нею не може підтверджуватись довідкою цієї ради.

Інший позивач - ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги, до позовної заяви додала розпорядження голови Тячівської РДА від 10.06.11 р. № 400, п.10. якого їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту Вільхівці, в урочищі «Лужани», площею 0,1068 га для ведення особистого селянського господарства, та розпорядження голови Тячівської РДА від 22.03.12 р. № 173, п.4 якого їй затверджено проект із землеустрою та передано у власність вказану земельну ділянку (а.с.31, 35).

Однак зазначені розпорядження прийняті пізніше, ніж розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 р., та № 441 від 23 червня 2011 року, про скасування яких заявлені вимоги з тих підстав, що вони порушують право ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки, а будь-які дані про те, що земельна ділянка за межами населеного пункту Вільхівці, в урочищі «Лужани», площею 0,1068 га для ведення особистого селянського господарства до прийняття вказаних розпоряджень перебувала у користуванні ОСОБА_3 і були встановлені межі цієї ділянки в матеріалах справи відсутні (а.с. 17-18, 20-21, 31, 35).

Не можна погодитись і з висновком суду першої інстанції про те, що підставою для видачі ОСОБА_1 державного акту серії ЯЛ № 715436 на право власності на земельну ділянку площею 0,2198 га в урочищі «Лужани» с. Вільхівці стала довідка Вільховецької сільської ради № 1270 від 8 квітня 2010 р., оскільки в цьому акті підставою набуття права власності на земельну ділянку зазначено розпорядження Тячівської райдержадміністрації від 23.06.2011 р. № 441, що відповідає вимогам ст.116 ЗК України, згідно з якою набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами відбувається на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (а.с.27).

При цьому ч.3 ст.116 ЗК передбачає такі різновиди безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян як приватизація земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, яка відбувається на підставі документів, що посвідчують правомірність (або просто факт) користування нею, за процедурою, встановленою ч. ч. 1 та 2 ст. 118 ЗК (пункт «а» ч.3 ст.116 ЗК), та одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, яка передбачає формування земельної ділянки як об'єкта права за процедурою, встановленою чч. 6, 7, 8, 9, 10, 11 ст. 118 ЗК.

Ні в п.4 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 р., ні в п.12 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 441 від 23 червня 2011 року не зазначено, що ОСОБА_1 передається у власність земельна ділянка, яка перебувала у його користуванні, за процедурою, встановленою ч. ч. 1 та 2 ст. 118 ЗК, що передбачає правомірність одержання ним земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації за процедурою, встановленою чч. 6, 7, 8, 9, 10, 11 ст. 118 ЗК (а.с.17-18, 20-21).

Крім того, як уже зазначалося, спірна земельна ділянка розташована в урочищі «Лужани» за межами населеного пункту Вільхівці, не перебуває у віданні сільської ради і право користування нею не може підтверджуватись довідкою цієї ради.

З урахуванням наведеного відповідно до пп.1, 2, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та порушенням судом норм матеріального та процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, оскільки позивачами не доведено невідповідність розпоряджень голови Тячівської районної державної адміністрації № 95 від 22 лютого 2011 р. та № 441 від 23 червня 2011 року та виданого на їх підставі ОСОБА_1 державного акту вимогам закону чи іншим правовим актам, а також порушення цими розпорядженнями їх суб'єктивних цивільних прав й охоронюваних законом інтересів.

Керуючись ст.ст. 3, 215, 307, 309, 316 ЦПК України, ст.15 ЦК України, ст.ст. 116, 118 ЗК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 15 жовтня 2013 року скасувати.

У позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Тячівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, треті особи: державна реєстраційна служба у Тячівському районі, управління Держземагенства у Тячівському районі, про визнання незаконними розпоряджень голови районної державної адміністрації та скасування державного акту - відмовити.

Рішення набирає законної сил из моменту проголошення.

Рішення може бути оскржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і:

Кемінь М.П. ОСОБА_6 Джуга С.Д.