Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2/330/196/2015

Справа № 330/421/15-ц

"21" квітня 2015 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.

з участю прокурора - Васіляускаса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом Прокуратури Якимівського району Запорізької області, Запорізька обласна державна адміністрація до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, третя особа: відділ культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення в частині державного акту на право постійного користування на землю недійсним та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Прокуратура Якимівського району Запорізької області Запорізька обласна державна адміністрація звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, третя особа: відділ культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення в частині державного акту на право постійного користування на землю недійсним та витребування земельної ділянки, мотивуючи тим, що

стаття 2 Земельного кодексу України встановлює, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки(паї). Частина 2 ст.4 Земельного кодексу України передбачає, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до ч.2 ст.45 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою(заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Абзацом 2 ч.2 зазначеної статті передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно рішення Конституційного суду України №3 рн/99 від 08.04.1999 під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Частиною 5 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Запорізька обласна державна адміністрація. Прокуратурою Якимівського району з метою забезпечення поновлення порушених інтересів держави, вивчено законність надання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у постійне користування земельні ділянки загальною площею 4 га, на яких розміщений курган №1 (курганна група №1050), який є об'єктом культурної спадщини. Встановлено, що на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села с. Радивонівка, розташований об'єкт культурної спадщини - курганний могильник, охоронний №1050. Курганний могильник взято під охорону відповідно до рішення виконкому Запорізької обласної ради народних депутатів №55 від 10.02.1971. Встановлено, що рішеннями Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000 та №28 від 13.09.2000 у порушення вимог ст.ст. 31, 33, 75 Земельного кодексу України (1990 р.) таст.ст. 1,6 Закону УРСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» (1978 року), ст.17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» надано у постійне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею по 1 га кожному, на яких розташований курган загальною площею 0,3115 га. У подальшому на підставі вказаних рішень 10.12.2001 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 видані державні акти серії НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 відповідно, на право постійного користування землею, які зареєстровані у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11. Водночас, на зазначених земельних ділянках знаходиться курган №1, який є об'єктом культурної спадщини, археологічною пам'яткою місцевого значення, охоронний №1050.

Згідно зі ст.ст. 4,75 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. До земель історико-культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафтних комплексів. Для забезпечення режиму історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафтних комплексів встановлюються охоронні зони з забороною на землях цих зон діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на забезпечення дотримання режиму земель історико-культурного призначення. На землях історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню. Відповідно до вимог ст. 11 Земельного кодексу України від 18.12.1990 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. Відповідно до ст.19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 землі історико-культурного призначення не можуть передаватись у постійне користування. Згідно до ст. 31 вказаного Кодексу вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів із земель сіл і селищ для усіх потреб, за винятком випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу; У відповідності до ст.33 Земельного кодексу України (1990р.) вилучення земель поховань і археологічних пам'яток не допускається. Відповідно до ст.ст. 1,6 Закону УРСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» (1978 року) пам'ятками історії та культури є споруди, пам'ятні місця і предмети, зв'язані з історичними подіями в житті народу, розвитком суспільства і держави, твори матеріальної і духовної творчості, які становлять історичну, наукову, художню чи іншу культурну цінність, у тому числі кургани. Усі пам'ятки історії та культури, які знаходяться на території Української РСР, охороняються державою. Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (2000 року) до археологічних об'єктів культурної спадщини відносяться рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок тощо, що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації. Проте, у державних актах на право постійного користування землею, виданих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказаний курган не зазначений. За результатами обстеження кургану №1 (курганна група №1050) відділом культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області 13.02.2015 складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки встановлено, що на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села с. Радивонівка, розташований об'єкт культурної спадщини - курганний могильник, охоронний №1050, який складається з десяти окремо розташованих насипів круглої форми (курганів). На час обстеження було встановлено, що насип кургану №1 задерновано, краї схилів частково розорюються, охоронні знаки чи інші інформаційні написи, позначки відсутні.

Якимівським РВ Запорізької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» проведено геодезичну зйомку, за результатами якої складено план - схему, відповідно до якої площа земельної ділянки, на якій розташований курган №1 (охоронний №1050) складає 0,3115 га (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В). Згідно вказаного плану - схеми, на земельній ділянці ОСОБА_1 розташована частина вищенаведеного кургану площею 0,0634 га, на земельній ділянці ОСОБА_2 частина площею 0,1159 га, на земельній ділянці ОСОБА_3 частина площею 0,1046 га, ОСОБА_4 частина площею 0,0276 га. Відповідно до висновку про вартість майна (пам'ятки археології - кургану №1 охоронний №1050), складеного судовим експертом, оцінювачем ОСОБА_6, станом на 25.02.2015 ринкова вартість вказаного кургану складає 1283887,68 грн. Окрім того, спірні рішення Радивонівської сільської ради винесені з перевищенням наданих органу місцевого самоврядування повноважень. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зважаючи на викладене, рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000 та №28 від 13.09.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0634 га, ОСОБА_2 площею 0,1159 га, ОСОБА_3 площею 0,1046 га, ОСОБА_4 площею 0,0276 га, підлягає визнанню судом незаконним та скасуванню в частині надання земельних ділянок, на яких розміщений курган №1 (охоронний №1050) площею 0,3115 га. Також, підлягають визнанню недійсними в частині права постійного користування землею, на яких розміщений курган №1(охоронний №1050) загальною площею 0,3115 га, державні акти на право постійного користування землею, які є правовстановлюючими документами та видані на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вимога про визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого видано оспорюваний державний акт. Таким чином, державні акти на право постійного користування землею, видані на підставі незаконного рішення, що є підставою для визнання їх недійсними. Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Статтею 121 Конституції України, передбачено, що на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами (заявами, поданнями). Статтею 14 Конституції України та ст.1 Земельного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Незаконне надання земельної ділянки історико-культурного призначення у власність громадянину порушує інтереси держави, що відповідно до п.2 ст.121 Конституції України та ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову. Зважаючи на викладене, земельна ділянка, на якій розташованийкурган №1 (охоронний №1050) підлягає витребуванню у ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та поверненню її власнику - державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Статтею 71 Цивільного кодексу Української РСР (від 18.07.1963) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлено в три роки. Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 257 ЦК України, передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, строк позовної давності для оскарження рішень Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000 та №28 від 13.09.2000 в частині сплинув. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про наявність оспорюваних рішень Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000 та №28 від 13.09.2000 в частині та виданих на їх підставі державних актів на право постійного користування землею серії НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 від 10.12.2001 площею по 1 га кожному, з розташованим на них курганом №1 (охоронюваний №1050), площею 0,3115 га, прокуратурі Якимівського району стало відомо лише при вивченні у лютому 2015 року інформації та даних прокуратури області щодо дотримання державних інтересів у сфері охорони культурної спадщини. Таким чином, прокурором Якимівського району пропущено строк позовної давності з поважних причин.

Відтак, причини пропуску строку позовної давності слід визнати поважними. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У зв'язку із тим, що земельна ділянка, на якій розташований курган №1 (охоронюваний №1050), розташована на території Якимівського району Запорізької області, позов пред'являється до Якимівського районного суду Запорізької області. Таким чином позивач просить поновити строк позовної давності. Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №28 від 13.09.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_1 (інд. код: НОМЕР_1) земельної ділянки площею 0,0634 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050); Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_2 (інд. код: НОМЕР_2) земельну ділянку площею 0,1159 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050); Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_3 (інд. код: НОМЕР_3) земельної ділянки площею 0,1046 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050); Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №28 від 13.09.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0276 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050); Визнати недійсним державний акт НОМЕР_4, виданий 10.12.2001 ОСОБА_1 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,0634 га; Визнати недійсним державний акт НОМЕР_5, виданий 10.12.2001 ОСОБА_2 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,1159 га; Визнати недійсним державний акт НОМЕР_6, виданий 10.12.2001 ОСОБА_3 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частка кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,1046 га; Визнати недійсними державні акти НОМЕР_7, виданий 10.12.2001 ОСОБА_4 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частка кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,0276 га; Витребувати у ОСОБА_1 та зобов'язати її повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,0634 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Витребувати у ОСОБА_2 та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,1159 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Витребувати у ОСОБА_3 та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,1046 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації. Витребувати у ОСОБА_4 та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,0276 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог, при цьому зазначили, що вони не заперечують проти того, що зазначені ділянки землі були виділені на місцевості та вони не мають наміру ними користуватися та розпоряджатися за власним бажанням, а при обробці землі, зазначені ділянки ними оброблятися не будуть.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з»явилась, належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала.

В судовому засіданні представник відповідача Радивонівської сільської ради, ОСОБА_7, визнав позовні вимоги частково, посилаючись на надані ним письмові заперечення, відповідно до яких ним зазначено, що Радивонівська сільська рада вважає, що позовні вимоги Запорізької обласної державної адміністрації необґрунтовані, так як в позові помилково залучено в якості відповідача Радивонівську сільську раду Запорізької області, оскільки остання не приймала рішення про виділення земельних ділянок для ведення підсобного господарства з резервного фонду, а тільки висувала клопотання перед Якимівською районною радою Запорізької області, що підтверджується копією рішеня. Рішення про виділення земельних ділянок приймались Якимівською районною радою Запорізької області, контроль покладався на начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_8. Станом на час прийняття рішення щодо виділення зазначених земельних ділянок, документація щодо розташування на них об'єктів культурної спадщини була відсутня. Паспорта на об'єкти культурної спадщини на зазначених земельних ділянках були виготовлені в 2009 році і передані до відділу культури і туризму Якимівської РДА Запорізької області, після чого з користувачами земельних ділянок були заключні охоронні договори на пам»ятку культурної спадщини. Крім того Радивонівська сільська рада зазначає, що у випадку задоволення позовних вимог позива, громадяни, які на цей час є користувачами спірних земельних ділянок, фактично будуть позбавлені засобів існування, а земля буде заростати бур»яном, тому просив задовольнити позов частково, лише в частині витребування таповернення земельної ділянку у користувачів, на якій розміщені частини кургану №1, охоронний №1050, які розташовані на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка.

Представник третьої особи відділу культури і туризму райдержадміністрації в судове засідання не прибув, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за їх відсутності. Рішення просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник Запорізької обласної державної адміністрації в судове засідання також не прибув, але надав письмову заяву в якій зазначив, що керуючись ст..ст. 27, 31 ЦПК України просять розглянути дану справу без участі уповноваженого представника Запорізької обласної державної адміністрації, у зв'язку з неможливістю бути присутніми в судовому засіданні, окрім того надав письмові пояснення по справі, в яких зазначили, що підтримують вимоги, викладені у позовній заяві прокурора району, оскільки вважають їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Прокуратурою Якимівського району в Запорізькій області встановлено, що на підставі рішень Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000 року та № 28 від 13.09.2000 року у порушення вимог статтей 31,33,75 Земельного Кодексу України ( 1990 року) та ст..ст. 1,6 Закону УРСР « Про охорону і використання пам»яток історії та культури» ( 1978 року) та татті 17 Закону України « Про охорону культурної спадщини» було надано у постійне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею по 1 га кожному, на яких розташований курган № 1 охоронний № 1050 загальною площею 0,3115 га. На підставі вказаних рішень 10.12.2001 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 видані державні акти на право постійного користування земельними ділянками серії НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7. Дані акти зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11. Згідно із ст.ст. Земельного Кодексу від 18.12.1990 року у державній власності перебувають усі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. До земель історико - культурного призначення належать землі історико - культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам»яток та архітектурно - ландшафтних комплексів. Для забезпечення режиму історико - культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам»яток та архітектурно - ландшафтних комплексів встановлюють охоронні зони з забороною на землях цих зон діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на забезпечення дотримання режиму земель історико - культурного призначення. На землях історико - культурного призначення забороняється будь - яка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню. Відповідно до ст.. 17 Закону України « Про охорону культурної спадщини» пам»ятка, крім пам»ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам»ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети є державною власністю. Згідно зі ст. 2 Закону України « Про охорону культурної спадщини» до археологічних об'єктів культурної спадщини відносяться у тому числі кургани. Всупереч вимогам законодавства, Радивонівською сільською радою Якимівського району Запорізької області були видані спірні рішення. Також, в ході перевірки було встановлено, що у державних актах на право приватної власності, виданих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вищевказаний курган не зазначено, поверхня насипу кургану № 1 задернована, краї схилів частково розорюються. Таким чином представник Запорізької обласної державної адміністрації просить задовольнити позовні вимоги прокурора Якимівського району Запорізької області, в інтересах держави в особі уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Запорізької обласної державної адміністрації - у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Вимоги прокурора відповідають чинному законодавству у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 землі історико-культурного призначення не можуть передаватись у постійне користування. Згідно до ст. 31 вказаного Кодексу вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів із земель сіл і селищ для усіх потреб, за винятком випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу. У відповідності до ст.33 Земельного кодексу України (1990р.) вилучення земель поховань і археологічних пам'яток не допускається. Прокуратурою Якимівського району в Запорізькій області встановлено, що на підставі рішень Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000 року та № 28 від 13.09.2000 року у порушення вимог статтей 31,33,75 Земельного Кодексу України ( 1990 року) та ст..ст. 1,6 Закону УРСР « Про охорону і використання пам»яток історії та культури» ( 1978 року) та татті 17 Закону України « Про охорону культурної спадщини» було надано у постійне користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею по 1 га кожному, на яких розташований курган № 1 охоронний № 1050 загальною площею 0,3115 га. На підставі вказаних рішень 10.12.2001 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 видані державні акти на право постійного користування земельними ділянками серії НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7. Дані акти зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, що підтверджується документами, наданими в якості доказів до позовної заяви.

Незаконне надання земельної ділянки історико-культурного призначення у власність громадянину порушує інтереси держави, що відповідно до п.2 ст.121 Конституції України та ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред'явлення цього позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10,11, 27, 45, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 15, 16, 21, 1212 ЦК України, ст.ст. 31,33,75 3К України (1990р.), ст.ст. 2, 17 Закону України « Про охорону культурної спадщини», суд

ВИРІШИВ:

Позов Прокуратури Якимівського району Запорізької області, Запорізька обласна державна адміністрація до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, третя особа: відділ культури і туризму Якимівської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення в частині державного акту на право постійного користування на землю недійсним та витребування земельної ділянки - задовольнити в повному обсязі.

Поновити строк позовної давності.

Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №28 від 13.09.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_1 (інд. код: НОМЕР_1) земельної ділянки площею 0,0634 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050);

Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_2 (інд. код: НОМЕР_2) земельну ділянку площею 0,1159 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050);

Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області № 5 від 13.04.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_3 (інд. код: НОМЕР_3) земельної ділянки площею 0,1046 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050);

Визнати незаконним та скасувати рішення Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області №28 від 13.09.2000, в частині надання у постійне користування ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0276 га на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050);

Визнати недійсним державний акт НОМЕР_4, виданий 10.12.2001 ОСОБА_1 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,0634 га;

Визнати недійсним державний акт НОМЕР_5, виданий 10.12.2001 ОСОБА_2 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частина кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,1159 га;

Визнати недійсним державний акт НОМЕР_6, виданий 10.12.2001 ОСОБА_3 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частка кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,1046 га;

Визнати недійсними державні акти НОМЕР_7, виданий 10.12.2001 ОСОБА_4 на право постійного користування землею площею 1 га, в частині права постійного користування землею, на якій розміщена частка кургану №1 (охоронний №1050), площею 0,0276 га;

Витребувати у ОСОБА_1 та зобов'язати її повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,0634 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації.

Витребувати у ОСОБА_2 та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,1159 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації.

Витребувати у ОСОБА_3 та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,1046 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації.

Витребувати у ОСОБА_4 та зобов'язати його повернути земельну ділянку на якій розміщена частина кургану №1, охоронний №1050, площею 0,0276 га, розташованого на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області за 1,0 км. на північ від північно - західної околиці села Радивонівка (координати WGS-84 46°40.672 С 35°13.877 В та Pulko 1942 46°40.685С 35°13.973 В), грошова оцінка якого складає 1283887,68 грн., на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.В.Нестеренко