Справа № 242/2001/15-ц
Провадження 6/242/85/15
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: судді Пирогової Л.В., при секретарі Ніколенко Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове подання начальника Відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про примусове проникнення до житла боржника,-

В С Т А Н О В И В :

20.05.2015 року до Селидівського міського суду надійшло подання начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про примусове проникнення до житла боржника. В обґрунтування вимог у поданні зазначено, що у відділі ДВС Селидівського міського управління юстиції знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2/242/894/14 від 05.03.2015 року, виданий Апеляційним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди від залиття квартири 1445,00 грн. та відшкодування моральної шкоди 700,00 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. Боржник 27.03.2015 року зявилась до ВДВС та надала пояснення згідно якого зобовязується сплатити борг, але станом на 19.05.2015 року сплачено у сумі 200,00 грн. 14.04.2015 року державний виконавець здійснив вихід за вищевказаною адресою боржника, перевірити майновий стан не можливо, двері ніхто не відчинив. До відділу ДВС 22.04.2015 року надійшла заява від стягувача ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно боржника в рахунок погашення боргу. 27.04.2015 року державний виконавець здійснив вихід, але двері відчинив чоловік ОСОБА_1, який не впустив державного виконавця до будинку. У звязку з чим просить винести рішення про примусове проникнення до будинку боржника м. Селидове вул. Шевцової, 3.

Представник відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, належним чином по

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно постанови державного виконавця ВП № 46788963 від 05.03.2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/242/894/14 від 05.03.2015 року, виданого Апеляційним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди від залиття квартири 1445,00 грн. та відшкодування моральної шкоди 700,00 грн., судового збору у сумі 243,60 грн.

14.04.2015 року державним виконавцем складено акт, з приводу того, що за адресою проживання боржника м. Селидове, вул. Щевцової 3, двері ніхто відчинив та перевірити майновий стан не було можливості.

Відповідно копій квитанцій від 31.03.2015 року та 21.04.2015 року ОСОБА_1 було перераховано кошти ОСОБА_2 по 100 грн.

27.04.2015 року державним виконавцем складено акт, що за адресою проживання боржника м. Селидове, вул. Щевцової 3 перевірити її майновий стан не було можливості, оскільки двері відчинив чоловік ОСОБА_1, який не впустив до будинку для опису майна.

Згідно листа № 7129 від 07.05.2015 року, начальник Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області повідомляє ВДВС Селидівського міського управління юстиції, що виконати постанову про примусовий привід боржника від 28.04.2015 р. відносно ОСОБА_1, яка мешкає м. Селидове, вул. Шевцової, 3 не має можливості, так як при неодноразовому відвідані за місцем мешканням двері ніхто не відчинив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання начальника Відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про примусове проникнення до житла боржника задоволенню не підлягає.

Даний висновок суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла або іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла або іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частиною 5 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ст. 30, 41 Конституції України право приватної власності є непорушним та кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

У поданні начальник Відділу ДВС Селидівського МУЮ Донецької області просить надати дозвіл на примусове проникнення до будинку боржника м. Селидове вул. Шевцової, 3, проте суду не надано належних та допустимих доказів щодо належності зазначеного нерухомого майна боржнику, а також проживання та наявності майна боржника за вказаною адресою.

Крім того, матеріали справи не містять підтвердження направлення вимоги державного виконавця боржнику про необхідність бути присутнім в будинку для проведення опису й арешту майна.

Оскільки на день постановлення ухвали, державний виконавець не вжив усіх заходів, передбачених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, не надав до суду належних та допустимих доказів вчинення ним дій, спрямованих на своєчасне та повне виконання рішення суду, суд вважає, що подання начальника Відділу ДВС Селидівського МУЮ юстиції Донецької області про примусове проникнення до житла боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до суду апеляційної інстанції через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя