Справа № 744/367/15-ц
Провадження № 2/744/85/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Семенівське районне управління юстиції Чернігівської області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачем, ОСОБА_1, через свого повноважного представника, ОСОБА_2, предявлений позов до відповідачів, ОСОБА_3 та Семенівської міської ради Чернігівської області, за даними якого заявлені на вирішення суду позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і надвірними спорудами, які розташовані по провулку С. Самойловича, будинок 4, в місті Семенівка Чернігівської області, в рівних частинах. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що 10 серпня 2002 року позивач та відповідач ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. 05 березня 2004 року позивач та відповідач ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 05 березня 2004 року купили житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і надвірними спорудами, який знаходиться по провулку С.Самойловича, будинок 4, в місті Семенівка Чернігівської області. 14 грудня 2004 року позивач зареєстрував право власності на придбаний житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, що підтверджується витягом, виданим Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації. Після купівлі житлового будинку, будучи юридично не обізнаним, позивач дозвіл на виконання будівельних робіт не отримав і почав разом з відповідачем ОСОБА_3 перебудовувати будинок та споруди. Перебудування будинку було завершено у 2007 році, а перебудування господарських та побутових будівель і надвірних споруд було завершено у 2010 році. 19 грудня 2013 року за рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. В 2015 році позивач з метою підготовки цього позову звернувся в органи БТІ та виготовив технічну документацію (технічний паспорт) на зазначений житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, за що сплатив 994 гривні 30 копійок. Також позивач провів оцінку спільного будинку, за що сплатив 800 гривень 00 копійок. До кінця 2013 року діяла відповідна процедура прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків та господарських будівель, які були збудовані до 12 березня 2011 року без дозволу на виконання будівельних робіт. Але позивач, будучи юридично не обізнаним, не звернувся до 31 грудня 2013 року до територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України для прийняття в експлуатацію самовільно збудованих житлового будинку та господарських будівель. На даний час не існує правового механізму прийняття в експлуатацію самовільно збудованих житлових будинків та господарських будівель та споруд. Належний технічний стан самочинних забудов підтверджено технічним паспортом, який було видано позивачеві. Також житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по провулку С. Самойловича, будинок 4, в місті Семенівка Чернігівської області, відповідає діючим будівельним, санітарним та протипожежним нормам, що підтверджується довідками з відповідних державних установ. Враховуючи ту обставину, що на даний час позивач та відповідач ОСОБА_3 не мають можливості оформити право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та надвірними спорудами, які фактично є їх власністю, якою вони володіють багато років, та розташовані по провулку С. Самойловича, будинок 4, в місті Семенівка Чернігівської області, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав. Беручи до уваги те, що нерухоме майно купувалося та самочинно перебудовувалося подружжям у зареєстрованому шлюбі, то за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 на це майно має бути визнане право спільної сумісної власності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його повноважний представник ОСОБА_2 позов підтримали частково та пояснили про те, вони у деякій мірі не підтримують вимог про визнання права власності за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 в рівних частинах, а підтримують позовні вимоги лише у частині необхідності визнання права спільної сумісної власності на спірне майно за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 без визначення будь-яких (реальних чи ідеальних) часток.

Відповідач ОСОБА_3 та її повноважний представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнали частково тільки щодо необхідності визнання за сторонами права спільної сумісної власності без виділення позивачеві чи відповідачеві ОСОБА_3 яких-небудь часток, та пояснили про те, що у них зі стороною позивача із цього приводу спір практично не існує, а спір щодо самочинних забудов дещо наявний у позивача та Семенівської міської ради Чернігівської області.

Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова ОСОБА_5, у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов згаданим відповідачем визнається повністю, наслідки визнання позову відповідачеві зрозумілі.

Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Семенівське районне управління юстиції Чернігівської області, у судове засідання свого повноважного представника не направила, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за потрібне вирішити позов за наступних установлених судом обставин.

У справі зясовано, що позивач за правовстановлюючим документом, нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 05 березня 2004 року, в цілому набув право приватної власності на житловий будинок з будівлями і спорудами, які розташовані на землях територіальної громади Семенівської міської ради Чернігівської області під погосподарським номером 4 по провулку С. Самойловича в місті Семенівка Чернігівської області (копія договору на а.с. 7), котре виникло з моменту його реєстрації 14 грудня 2004 року в комунальному підприємстві «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» (копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на а.с. 14). Право власності на вказане нерухоме майно позивач набув у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, у якому вони перебували у період часу з 10 серпня 2002 року по 08 січня 2014 року (копія заочного рішення суду від 19 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 08 січня 2014 року на а. с. 18). Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач ОСОБА_3 спільно самочинно здійснили перебудування будинку та споруд за вказаною вище адресою, яке було остаточно завершене у 2010 році, про що свідчать відомості позовної заяви (а.с. 2-3). Разом з цим, право власності на земельну ділянку по провулку С. Самойловича, 4, в місті Семенівка Чернігівської області за позивачем чи відповідачем ОСОБА_3 не оформлене і спірний будинок з будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці земель Семенівської міської ради Чернігівської області, на що вказує наявна у справі згадана вище копія договору купівлі-продажу будинку. На новозбудовані обєкти по провулку С. Самойловича, 4, в місті Семенівка Чернігівської області позивач має технічний паспорт, складений станом на 19 березня 2015 року Семенівським відділенням комунального підприємства «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації»(копія на а.с. 9-13). Згідно відомостей доданих до позову довідок головного архітектора Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01 квітня 2015 року (копія а.с. 15), Семенівського підрозділу Корюківського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби в Чернігівській області від 02 квітня 2014 року (копія на а.с. 16) та Семенівського районного сектора Управління ДСНС України у Чернігівській області від 06 квітня 2015 року (копія на а.с. 17) збудовані позивачем та відповідачем ОСОБА_3 по провулку С. Самойловича, 4, в місті Семенівка Чернігівської області обєкти відповідають діючим будівельним нормам та правилам, державним санітарним правилам, а також діючим протипожежним нормам. Інших документів щодо будівництва особами, які беруть участь у справі, суду не надано.

Виходячи з таких наведених обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Аналіз обставин справи свідчить, що спірні обєкти позивачем та відповідачем ОСОБА_3 (перелік спірних обєктів міститься на а.с. 10, куди за результатами технічної інвентаризації віднесено кімнату житлового будинку, сарай, майстерню, огорожу) збудовано без належного дозволу, а отже, з боку позивача та відповідача ОСОБА_3 мала місце самочинна забудова земельної ділянки.

Втім, за положеннями ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, оскільки позивач та відповідач ОСОБА_3 по суті є користувачами земельної ділянки по провулку С. Самойловича, 4, в місті Семенівка Чернігівської області, яка відноситься до земель Семенівської міської ради Чернігівської області, що останньою по суті не заперечується, адже нею позов, як вказано вище визнається, а проведене позивачем та відповідачем ОСОБА_3 будівництво не може порушувати права інших осіб, позаяк збудовані обєкти відповідають діючим будівельним нормам та правилам, державним санітарним правилам, протипожежним нормам, у суду немає аніяких правових перешкод для визнання за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 права власності на їх нерухоме майно на підставі ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України.

Однак, при визнанні права власності на нерухомість за позивачем та відповідачем ОСОБА_3, суд вважає за потрібне з урахуванням правил ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України щодо обсягу установлення права власності на майно, набутого подружжям за час шлюбу, позов задовольнити частково з визнанням за позивачем та відповідачем ОСОБА_3 тільки права спільної сумісної власності на спірне майно, оскільки вимоги у такому форматі загалом підтримуються стороною позивача, без застосування поділу набутого позивачем та відповідачем ОСОБА_3 за час шлюбу майна на частки.

Позаяк позов задовольняється частково, суд убачає за необхідне за правилами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача половину оплаченого ним при подачі позову судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок, адже рішення у справі ухвалюється на користь обох цих сторін, присудивши таким чином до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 121 гривню 80 копійок (243,60 : 2 = 121,80), сприймаючи, поряд з іншим, і те, що вини Семенівської міської ради Чернігівської області у самовільних спірних забудовах, які є предметом позову, немає зовсім.

У стягненні з відповідача ОСОБА_3 заявлених у позові (а.с. 2-3) як судові витрати половини коштів, котрі витратив позивач на підготовку до позову (оплата за технічну інвентаризацію та за оцінку майна) в розмірі 897 гривень 15 копійок, суд вважає за потрібне відмовити повністю, адже із приводу здійснення таких витрат клопотання, обумовлене приписами ст. 86 Цивільного процесуального кодексу України, стороною позивача не заявлялося.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Семенівське районне управління юстиції Чернігівської області, задовольнити частково.

Визнати право приватної спільної сумісної власності на житловий будинок з усіма господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, які розташовані по провулку С. Самойловича, 4, в місті Семенівка Чернігівської області, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) частину оплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. І. Гнип