Справа № 291/1343/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

10 грудня 2015 року

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Нейло В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ружинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В даній позовній заяві позивачем ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_2 на його користь, суми основного боргу за договором позики у розмірі 2500 дол. США (Дві тисячі п»ятсот доларів США(що в гривневому еквіваленті станом на день подачі позовної заяви до суду становить 57300 грн.) в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення по справі.

10.12.2015 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Фольцваген Т-4 (реєстраційний номер НОМЕР_1), посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, у користуванні якого знаходиться даний автомобіль, може його реалізувати або приховати до вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд застосовує види забезпечення позову визначені ч. 1 цієї статті, зокрема шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії тощо, а у разі необхідності може застосувати інші види забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, про те, що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити та накласти арешт на вказане рухоме майно, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт (заборону відчуження) на автомобіль марки Фольцваген Т-4 (реєстраційний номер НОМЕР_1), який належить ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити заявнику для відома та до відповідних компетентних органів для виконання.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В. М. Нейло.