АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5238/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Дубас В.А.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Попандопало Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності на житловий будинок, витребування майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 рокупозивач звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати недійсною довіреність, підписану ОСОБА_2, посвідчену 30.04.2013р. приватним нотаріусом КМНО Ващенко В.В., зареєстровану в реєстрі за №761, визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, укладений між ОСОБА_2, від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 30.04.2013р. приватним нотаріусом КМНО Ващенко В.В., зареєстрованої в реєстрі за №761, діяв ОСОБА_4, та ОСОБА_3, посвідчений 30.04.2014р. приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е.А., зареєстрований в реєстрі за №1792., витребувати у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., визнати за ОСОБА_2 право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та вирішити питання судових витрат.

У січні 2015 року представник позивача повторно подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Мотивував заяву тим, що у разі відчуження ОСОБА_1 будинку іншій особі рішення суду, у разі задоволення позову, в частині витребування будинку неможливо буде виконати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року - заяви задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Допущено негайне виконанання ухвали суду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права.

Вказує на те, що позивач не надала жодних доказів, які спростували б факт належності на праві власності житлового будинку ОСОБА_1.

Крім того, ОСОБА_2 мала право перед зверненням до суду припинити представництво за довіреністю шляхом її скасування відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. .ст. 248, 249 ЦК України, проте, цього не зробила, що зайвий раз підтверджує той факт, що довіреність на представництво вона видала вільно та відповідно до її внутрішньої волі.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок з надвірними будівлями передбачено законом і такий спосіб є співмірним заявленим вимогам, а його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкта нерухомого майна, сформованого 22.01.2015р. , будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3410, виданого приватним нотаріусом КМНО Кударенко В.М. 22.12.2014р.

Факт належності спірного майна саме ОСОБА_1 підтверджує і сам апелянт, доданим до скарги договором купівлі-продажу від 22.12.2014 року, укладеним між ним та ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що будинок з надвірними будівлями є предметом спору, а тому заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, і їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Крім того, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що після відкриття провадження у даній справі, ОСОБА_3 22.12.2014 року відчужила спірне майно ОСОБА_1, який в свою чергу, як зазначає він сам, 23.02.2015 року дізнався від приватного нотаріуса, що на будинок та надвірні споруди було накладено арешт ухвалою суду від 27.01.2015 року.

Тобто, у судової колегії є всі підстави вважати, що існує реальний ризик відчудження майна в разі не задоволення вимоги про його арешт.

Доводи апелянта про те, що квартира придбана ним у законний спосіб не можуть бути оцінені судом апеляційної інстанції на даному етапі, оскільки ці обставини підлягають з'ясуванню під час розгляду справи по суті.

Таким чином, посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви - є безпідставні.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді