Справа № 639/1409/15-ц
Провадженняя 2/639/934/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.

за участю секретаря - Чигрінової І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль легковий марки VOLKSWAGEN , модель PASSAT В6, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом його продажу від імені боржника.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд оголосити у розшук транспортний засіб автомобіль легковий марки VOLKSWAGEN , модель PASSAT В6, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, та вилучити у ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб та передати його на зберігання позивачу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» , що знаходиться за адресою: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх, 6, м. Киїів.

Вислухавши пояснення представника позивача, який підтримав вказану заяву, думку відповідача , який зазначив, що вказаний транспортний засіб згідно договору застави знаходиться у нього за адресою:м. Харків, вул. Котлова, 115, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Верховний Суд України в своїй Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) зазначив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В той же час зазначені в заяві види забезпечення позову порушують права відповідача користуватися вказаним рухомим майном до вирішення справи по суті.

Відповідно до договору застави транспортних засобів від 27.06.2007 року заставлене майно, а саме автомобіль легковий марки VOLKSWAGEN , модель PASSAT В6, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яке є предметом застави за цим договором, залишається у володінні та користуванні заставодавця ОСОБА_1 ( п.1.1. договору). У судовому засіданні представником позивача не доведено суду порушення відповідачем , який є заставодавцем, обовязків , передбачених п.2.3. договору застави , щодо вжиття заходів для зберігання заставленого майна, в тому числі проведення ремонту, догляду та вжиття всіх заходів для захисту вказаного транспортного засобу від посягань будь-яких осіб. Окрім того, відсутні відомості щодо здійснення відповідачем дій , які спричиняють зменшення вартості та якості предмету застави.

Суд вважає безпідставними і вимоги представника позивача щодо забезпечення судом позову шляхом оголошення в розшук вказаного транспортного засобу, оскільки це є компетенцією державного виконавця відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, позивач не позбавлений можливості відповідно до п. 2.3.6. вказаного вище договору застави перевірити правильність використання і зберігання заставленого майна, яке знаходиться за адресою, повідомленою відповідачем у судовому засіданні , а саме : м. Харків, вул. Котлова, 115.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частина 1 п.7 ст. 152 ЦПК України передбачає передачу речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Однак, представник позивача просить передати вказаний спірний транспортний засіб не третій особі, а саме позивачу, чим фактично вирішується спір по суті, що не відповідає видам забезпечення позову.

Окрім того, суд вважає , що заявником не обґрунтовано в заяві , що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Все зазначене дає підстави суду відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову та розяснити , що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» не позбавлено можливості надати клопотання про забезпечення позову в іншій спосіб, передбачений законом.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали .

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя С.М.Гаврилюк