УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, -

у с т а н о в и в :

10.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. Вимоги заяви мотивовано тим, що суд постановляючи заочне рішення неправомірно визнав неповажною причину неявки відповідача в судове засідання, оскільки відповідач повідомляв суд про неможливість явки у зв'язку з відрядженням та просив відкласти розгляд справи. Крім того, відповідач посилається на те, що, на його думку, в порушення вимог процесуального закону суд не з'ясував думки третіх осіб щодо можливості проведення заочного розгляду справи і взагалі позбавив відповідача права надати суду докази, якими він заперечує проти позову.

Сторони та треті особи в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 20.01.2015 року відповідач не з'явився надіславши на адресу суду телеграму про оголошення перерви у розгляді справи в зв'язку з перебуванням відповідача у відрядженні. Суд визнав причини неявки відповідача в судове засідання не поважними, оскільки відповідне клопотання не містило будь-яких належних підтверджуючих даних тих обставин, що викладені в клопотанні. Крім того, суд прийняв до уваги, що за клопотанням відповідача суд п'ять разів відкладав розгляд справи (27.06.2014 року, 20.08.2014 року, 30.10.2014 року, 05.12.2014 року, 26.12.2014 року), однак відповідач на наступні судові засідання не з'являвся надсилаючи до суду чергові клопотання про відкладення розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що суд порушив вимоги процесуального закону не з'ясувавши думки третіх осіб щодо можливості проведення заочного розгляду справи, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до положень ст. 224 ЦПК України заочне рішення оже бути винесене якщо позивач проти цього не заперечує, думка третіх осбі в даному випадку не є обов'язковою. Тому враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, що міститься у письмовій заяві до суду, суд прийняв у справі заочне рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, суд визнав неповажними причини неявки в судове засідання відповідача, оскільки відповідне клопотання не містило будь-яких належних підтверджуючих даних тих обставин, що викладені в клопотанні.

Крім наведених вище тверджень відповідача, заява про перегляд заочного рішення не містить жодних підстав для його скасування та жодних посилань на конкретні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -