Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В.,

при секретарі - Савіцькому Я. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою, у якій просив встановити факт про те, що нежилі приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 29,10 кв.м., які були придбані на ім'я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2006 року, та зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є одним і тим же об'єктом нерухомого майна і розташовані за адресою - АДРЕСА_1. ОСОБА_1 обґрунтовує заяву тим, що в договорі купівлі-продажу від 17.10.2006 року адреса вказаних нежилих приміщень зазначена - АДРЕСА_1, а в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року по справі про поділ майна подружжя - АДРЕСА_1. За інформацією Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 15.10.2014 року проінвентаризована в будівлі літер А за адресою - АДРЕСА_1 не відноситься до поштової адреси будівель, а є технічним терміном. Заявник зазначає, що встановлення юридичного факту йому необхідно для усунення розбіжностей в документах адреси, за якою розташовані належні йому на праві власності нежилі приміщення, з метою подальшого вирішення питання про їх відчуження.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву з тих же підстав, просили заяву задовольнити.

Представник Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, надав пояснення від 08.04.2015 року, в яких просив розглядати справу за його відсутності і вирішити справу на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2006 року нежилі приміщення АДРЕСА_1 належали ОСОБА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 року про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в порядку поділу майна у власність ОСОБА_1 передані нежитлові приміщення АДРЕСА_1, і які були придбані 17.10.2006 року на ім'я ОСОБА_1 у управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві ради.

Згідно довідки КМБТІ та РОН від 15.10.2014 року (а.с.26) літера «А» не відноситься до поштової адреси технічних будівель за адресою - АДРЕСА_1, а є технічним терміном.

Отже, фактично має місце помилка у написанні адреси нежитлового приміщення, яка виправляється у передбаченому законом порядку.

Заявник просить встановити факт тотожності об'єкту нерухомого майна для усунення розбіжностей в документах адреси.

Суд вважає, що цей факт не породжує виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав ОСОБА_1

А тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення юридичного факту відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова