Справа № 354/838/14-ц
Провадження № 22-ц/779/843/2015
Головуючий у 1 інстанції Гандзюк Д. М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду від 06 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

11.12.2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 08.04.2008 року згідно наказу №84-К його прийнято на роботу головним лікарем КЗ «Ворохтянського обласного кістково-туберкульозного санаторію «Смерічка».

Зазначав, що за час перебування на займаній посаді до нього жодного разу не застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення чи громадського впливу і не висувались претензії до його роботи. Проте, 29.10.2014 року він дізнався, що 28.10.2014 року відповідач виніс наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та оголосив догану за виявлені грубі недоліки та невжиття заходів щодо їх усунення, що призвело до нераціонального використання бюджетних коштів.

Вказував, що даний наказ є протиправним, оскільки винесений на підставі довідки виїзної бригади від 24.09.2014 року, в якій наявні відомості, що не відповідають дійсності. Зокрема, невірною є інформація про попередню перевірку санаторію в квітні 2014 року, оскільки насправді було проведено перевірку окремих питань нарахування і виплати заробітної плати педагогічним працівникам у загальноосвітній школі санаторію «Смерічка», про що складено довідку від 10.04.2014 року, якою строків подання звітності не встановлено.

Не відповідає дійсності інформація про відсутність статуту санаторію, постільки нова редакція статуту затверджена рішенням обласної ради від 12.09.2014 року і після державної реєстрації її буде подано для оформлення ліцензії. Департамент охорони здоров'я, як уповноважений орган управління, повинен був володіти такою інформацією на момент проведення перевірки 24.09.2014 року.

В довідці не вказано жодних грубих порушень, які призвели до нераціонального використання бюджетних коштів, а наведені в ній обставини стосуються лікувальної роботи закладу, за яку відповідальність несе заступник головного лікаря з лікувальної роботи. 27.10.2014 року ним було надано особисті пояснення, які були проігноровані відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу.

З цих підстав просив позов задовольнити.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у рішенні суд посилається на ст. 148 КЗпП України, згідно якої дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Однак, суд не встановив моменту, коли ним було вчинено дисциплінарний проступок, проте, зазначив, що про вказані в довідці недоліки відповідачу було відомо, оскільки у нього «зауваження до роботи були постійно». Крім того, суд не встановлював, до чиєї компетенції належить виконання завдань, про які йдеться у довідці про результати перевірки, а також причинно-наслідковий зв'язок між діяннями позивача і наслідками, що вказані у довідці.

Так, в оскаржуваному наказі відповідач посилався на пункти 4.1., 4.2. Розділу IV посадової інструкції ОСОБА_2, згідно яких він відповідає: по-перше, за належну якість обстеження, лікування, догляду за хворими; по-друге, за цільове використання бюджетних коштів, хоча в довідці йдеться про нераціональне використання коштів, при цьому, не міститься пояснення, у чому саме полягає нераціональність використання бюджетних коштів та який зв'язок це має з діями (повноваженнями) самого позивача. Вважає, що перевірка питання цільового використання коштів не належить ні до компетенції відповідача, ні, тим більше, не може здійснюватись лікарями без спеціальної освіти в галузі економіки. У довідці не вказано також, у чому полягає порушення п. 4.1. його посадової інструкції.

Зазначає, що на виконання зазначених в довідці рекомендацій, 31.10.2014 року він подав відповідачу інформацію щодо усунутих порушень.

У зв'язку з викладеним, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з наведених вище мотивів.

Представник Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА - Косач Є.А. апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 08.04.2008 року позивач прийнятий на посаду головного лікаря КЗ «Ворохтянського обласного кістково-туберкульозного санаторію «Смерічка».

Згідно п. 2.1 посадової інструкції головного лікаря обласного кістково-туберкульозного санаторію «Смерічка» ОСОБА_2 вбачається, що головний лікар здійснює керівництво обласним кістково-туберкульозним санаторієм відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров'я.

Відповідно до п. п. 2.2.1, 2.2.2., 2.2.3. посадової інструкції, позивач організовує лікувально-профілактичну, адміністративно-господарську та фінансову діяльність закладу.

Також серед завдань та обов'язків головного лікаря є створення належних виробничих умов працівникам закладу, аналіз показників роботи закладу, вжиття заходів щодо їх оптимізації, контроль за якістю лікування і утримання хворих в санаторію (п. п. 2.5.- 2.7.).

Згідно п. 4.1. посадової інструкції, головний лікар несе відповідальність за не належну якість обстеження, лікування і догляду за хворими в санаторію відповідно до сучасного рівня розвитку медичної науки і техніки.

Встановлено, що наказом Департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА від 28.10.2014 року за №391-к позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, що виразились в неналежній організації лікувально-профілактичної та адміністративно-господарської діяльності в закладі.

Підставою накладення дисциплінарного стягнення послужили матеріали перевірки бригади спеціалістів «Про перевірку організації роботи та надання планової організаційно-методичної та консультативної допомоги» від 24.09.2014 року, яка здійснювалась відповідно до наказу ДОЗ ОДА від 20.12.2013 року №553.

Зокрема, згідно довідки перевірки організації роботи та надання планової організаційно-методичної та консультативної допомоги від 24.09.2014 року вбачається, що під час перевірки було виявлено неналежний санітарний стан санаторію; відсутній статут; на день виїзду в санаторії великий недоїзд: в педіатричному відділенні перебувало 2 дітей при можливості прийняти 50, в ортопедичному - 54 дитини при можливості прийняти 100, про не заїзд дітей у педіатричне відділення повідомлено із запізненням, а про недозаїзд в ортопедичне відділення адміністрацією санаторію не повідомлено ДОЗ ОДА взагалі; персонал обох дитячих відділень протабельовано в повному обсязі, згортання ліжок не проводилося.

Крім того, було встановлено, що в санаторії неналежно ведеться медична документація: відсутні локальні протоколи захворювань фтизіатричного профілю, медичні карти санаторного хворого ведуться епізодично, є лише записи про первинний огляд, дані про огляд лікарем відсутні і немає даних про ефективність лікування. У педіатричному відділенні в папці з алгоритмами дій при невідкладних станах в хаотичному порядку знаходяться алгоритми, некоректні до застосування в умовах санаторію. У травматологічному відділенні наявні 2 різні папки з ксерокопіями алгоритмами дій при невідкладних станах для стаціонарів та реанімаційних відділень для дітей та дорослих, некоректні до застосування в умовах санаторію. Пацієнтам із сколіотичною хворобою призначене неадекватне лікування. Багато дітей із районів потрапляють у відділення санаторію в обхід обласного ортопедичного відділення, вони не отримують протягом тривалого часу кваліфікованої допомоги, що приводить до значного прогресування хвороби. Історії хвороби не ведуться місяцями. У санаторії відсутній контроль керівництва за роботою лікарів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в обов'язки позивача, як головного лікаря, входить контроль якості лікування і утримання хворих в санаторію та, відповідно до затверджених функціональних обов'язків, він несе відповідальність за не належну якість обстеження, лікування і догляду за хворими в санаторію.

Доводи апелянта про те, що його притягнуто до відповідальності за нераціональне використання бюджетних коштів, при цьому, не зазначено, в чому саме полягає нераціональність використання бюджетних коштів та який зв'язок це має з його діями, не заслуговують на увагу, оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежну організацію лікувально-профілактичної та адміністративно-господарської діяльності в закладі.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що судом не встановлено, до чиєї компетенції належить виконання завдань, про які йдеться у довідці про результати перевірки, оскільки згідно посадової інструкції в обов'язки головного лікаря входить організація роботи санаторію, зокрема, лікувально-профілактичної, адміністративно-господарської та фінансової діяльності закладу.

Крім того, про неналежне виконання посадових обов'язків свідчить і усунення головним лікарем виявлених порушень, інформацію щодо усунення яких подано після накладення дисциплінарного стягнення головним лікарем 31.10.2014 року Департаменту охорони здоров'я.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду від 06 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук