Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Городецької Л.М.,

при секретарі Скочиляс І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Інтеграл Інвестиції" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Інтеграл Інвестиції", в якому просить договір відступлення права вимоги від 11 січня 2014 року визнати недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у ході проведення виконавчого провадження №43262321 від 12.05.2014 року, яке знаходиться на виконанні в ГУ Міністерства юстиції України, він дізнався про можливу заміну стягувача боргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення права вимоги. Вказує на те, що даний договір він не укладав, не підписував і не проводив по ньому жодних дій, а відтак, такий слід визнати недійсним відповідно до вимог ст.215 ЦК України.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2014 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Інтеграл Інвестиції" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ПП "Інтеграл Інвестиції" прийняв право вимоги до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3, які виникли на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 05.04.2013 року, відповідно до якого судом вирішено стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором віл 14.09.2012 року в сумі 2 651 565,33 євро, що в еквіваленті складає 27 311 122,90 гривень. Також ПП "Інтеграл Інвестиції" передано право стягувача у виконавчих провадженнях ВП №37817732 і ВП №37817859, які відкриті на примусове виконання виконавчого листа №2/303/279/130707/10486/2012, виданого 17.04.2013 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не давав згоди на узгодження договору відступлення права вимоги. Більше того, позивач стверджує, що договір укладений в не належній формі, так як не дотримані всі умови до письмової форми договору, а саме на договорі немає його підпису.

Згідно ч.1, 2 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до пункту 2.1 договору відступлення права вимоги первісний кредитор - ОСОБА_1 зобов'язаний протягом п'яти банківських днів з дня укладення цього договору передати "Новому кредитору" - ПП "Інтеграл Інвестиції" оригінали документів, які засвідчують відступлення права на інформацію, яка є важливою для їх здійснення, зокрема, але не виключно, оригінали рішення апеляційного суду Закарпатської області, постанови державного виконавця ДВС України від 07.05.2013 року про відкриття виконавчих проваджень ВП №37817732 і ВП № 37817859, листування з боржниками, ДВС тощо. Передача зазначених документів оформлюється Актом прийому-передачі, що підписується повноважними особами сторін.

З договору відступлення права вимоги вбачається, що акт прийому-передачі відсутній як додаток до договору, що дає суду зробити висновок про відсутність існування такого.

Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ч.1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що договір відступлення права вимоги від 11 січня 2014 року позивачем не узгоджувався, не підписувався. Крім того, позивач жодних документів згідно акту-прийму передачі не передавав.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таким чином, дослідивши обставини справи та перевіривши докази по справі, суд дійшов висновку, що укладений 11 січня 2014 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Інтеграл Інвестиції" договір відступлення права вимоги не відповідає вимогам цивільного законодавства, а відтак, такий повинен бути визнаний недійсним.

Керуючись ст.ст. 3-10, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, ст.3, 16203, 207, 215, 626, 631, 637, 640 ЦК України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги, що був укладений 11 січня 2014 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Інтеграл Інвестиції".

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Городецька