Справа № 307/1170/15-ц
Провадження № 2/307/862/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзний документів та вивезення дитини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзний документів та вивезення за кордон доньки ОСОБА_3 без згоди батька дитини в її супроводі. Посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тячівського районного суду від 10.12.2008 р. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона самостійно створює всі умови для її нормального фізичного, духовного і морального розвитку. В той час як відповідач не проживає з ними, не приймає ніякої участі у вихованні доньки та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На даний час вона має можливість поїхати з дитиною за кордон для її відпочинку та оздоровлення, але відповідач відмовляється надати їй згоду на виготовлення дитячих проїзний документів та вивезення дитини за кордон.

Відповідач та представник Тячівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області у судове засідання не з'явилися і не повідомили суду про причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано та на утриманні позивачки знаходяться неповнолітня донька сторін, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Це стверджується рішенням Тячівського районного суду про розірвання шлюбу, свідоцтвом народження дитини та довідкою Грушівської сільської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 157 СК України на того з батьків, хто проживає окремо від дітей покладено обов'язок брати участь у її вихованні і йому надано право на особисте спілкування з дитиною. Отже, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон для відпочинку та лікування повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини.

З приписів ст. 313 ЦК України убачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

Відповідно до п. п. 3, 4, 5 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р., перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі. Виїзд неповнолітніх осіб за межі України у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Згідно п. 18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» оформлення паспорта/проїзного документа за наявності заперечень одного з батьків може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Суд зважає на те, що у позивачки відсутні гарантії отримання згоди від відповідача ОСОБА_2 у вигляді оформленої нотаріально заяви про надання згоди на виїзд дитини за кордон, при розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування в інших країнах, позовні вимоги заявлені саме в інтересах дитини і у зв'язку з цим суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в частині та дозволяє позивачці ОСОБА_1 - матері ОСОБА_3-, без згоди батька дитини - ОСОБА_2-, виготовити проїзні документи на тимчасовий виїзд у Італію з метою відпочинку та оздоровлення дитини на період літніх канікул з 01 червня по 31 серпня у супроводі ОСОБА_1

Жодних доказів того, що надання дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон без згоди батька буде суперечити її інтересам відповідач суду не надав.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 243.6 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 157 СК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 18 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення дитячих проїзних документів для виїзду за кордон її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виїзд дитини за кордон без згоди батька - ОСОБА_2 - до республіки Італія на період з 01 червня по 31 серпня.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 двісті сорок три гривні 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.