Справа № 305/472/15-ц
Провадження по справі № 2/305/350/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

20.03.2015 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рахівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка, ОСОБА_2 залишилася як спадкове майно, будівля гаража, що розташована по АДРЕСА_1, та який належав йому на праві приватної (особистої) власності. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 спадщину у вигляді будівлі гаража по АДРЕСА_1 фактично, в силу ст.. 1268 ЦК України, прийняла вона, ОСОБА_1, будучи його дружиною, проживаючи разом із спадкодавцем, аж по день його смерті, та подання до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, таким чином ставши єдиним спадкоємцем даного гаража в цілій частині. За її зверненням до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у виді постанови №18 від 25 лютого 2015 року, через те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак з цим вона не погоджується з огляду на те, що підтвердженням приналежності будівлі гаража по АДРЕСА_1 її чоловікові, є протокол засідання правління ЗАТ «Рахівський лісокомбінат» від22 січня 1997 року, яким вирішено реалізувати за готівку два бокси в загальному гаражі лісокомбінату по АДРЕСА_1 працвникам лісокомбінату згідно поданих заявок; наказ №5 від 21 лютого 1997 року «Про реалізацію основних засобів», яким реалізовано два гаражі по АДРЕСА_1 працівникам лісокомбінату, в тому чсилі ОСОБА_2 по вартості згідно оціночних актів №1 та №2 від 14 лютого 1997 року; рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради народних депутатів №41 від 24 квітня 1997 року «Про вилучення земельної ділянки по згоді Рахівського ЛК та виділення її в користування громадянам міста Рахова», відповідно до якого вилучено земельну ділянку площею 50 кв.м у ЗАТ «Рахівський лісокомбінат» по АДРЕСА_1, виділено земельну ділянку площею 25 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, для гаража; квитанція до прибуткового касового ордера №124 від 31 березня 1997 року про купівлю ОСОБА_2 гаража по АДРЕСА_1. Разом з цим, саме відсутність необхідності в реєстрації технічної документації на будівлю гаража, на момент його купівлі і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Майнових спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеної будівлі гаража не існує, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39727630 від 25 лютого 2015 року. Судові витрати залишає за собою. На підставі наведеного просила, визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право власності на будівлю гаража, площею 15,65 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Рахівської міської ради в судове засідання не з"явився. Секретарем ради та виконкому Сенюк І.П. на адресу суду направлено заяву, якою прохається справу розглянути без представника Рахівської міської ради, рішення по даній справі залишають на розгляд суду.

Представник реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не з"явився. начальник служби Делятинчук А.І. надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі їхнього представника та на розсуд суду.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється дружиною спадкодавця ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а отже є, в силу ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яким являється будівля гаража, що розташована по АДРЕСА_1

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Підтвердженням приналежності будівлі гаража по АДРЕСА_1 ОСОБА_2, є протокол засідання правління ЗАТ «Рахівський лісокомбінат» від 22 січня 1997 року, яким вирішено реалізувати за готівку два бокси в загальному гаражі лісокомбінату по АДРЕСА_1 працвникам лісокомбінату згідно поданих заявок; наказ №5 від 21 лютого 1997 року «Про реалізацію основних засобів», яким реалізовано два гаражі по АДРЕСА_1 працівникам лісокомбінату, в тому числі ОСОБА_2 по вартості згідно оціночних актів №1 та №2 від 14 лютого 1997 року; рішення виконавчого комітету Рахівської міської ради народних депутатів №41 від 24 квітня 1997 року «Про вилучення земельної ділянки по згоді Рахівського ЛК та виділення її в користування громадянам міста Рахова», відповідно до якого вилучено земельну ділянку площею 50 кв.м у ЗАТ «Рахівський лісокомбінат» по АДРЕСА_1, виділено земельну ділянку площею 25 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, для гаража; квитанція до прибуткового касового ордера №124 від 31 березня 1997 року про купівлю ОСОБА_2 гаража по АДРЕСА_1.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала у спадковому будинку разом зі спадкодавцями, крім того, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у зв'язку з чим набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право власності на будівлю гаража, площею 15,65 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1.

Судовий збір в сумі 243,60 гривні залишити за ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.