АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача Святецького О.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач»Міністерства охорони здоров'я України, третя особа: директор Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров'я України Гайдук Леонід Вікторович про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/17672/2014
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/3151/2015
Головуючий у судіпершої інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 01 червня 2007 року він працював економістом 1-ої категорії у ДП «Укрмедпостач» МОЗ України м. Києва, а 26 травня 2014 року його було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням чисельності штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає звільнення незаконним з тих підстав, що у відповідності з ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності або штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага залишенні на роботі надається особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації, а також іншим категоріям працівників. Позивач зазначає, що порівняно з іншими співробітниками, які залишилися працювати на підприємстві, він має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.

Крім того, він довше інших працював на підприємстві і має на утриманні двох неповнолітніх дітей - сина ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виходячи з наведеного позивач вважає, що має переважне перед іншими працівниками право на залишення на роботі, однак при звільненні цього до уваги взято не було. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що у разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. За наведених обставин позивач просить поновити його на роботі економістом першої категорії на ДП «Укрмедпостач» МОЗ України та стягнути ДП «Укрмедлостач» МОЗ України на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров'я України, третя особа: директор Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров'я України Гайдук Леонід Вікторович, про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи те не дослідив і не належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Святецький О.В., який діє на підставі довіреності в інтересах Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров'я України, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Третя особа: директор Державного підприємства для постачання медичних установ «Укрмедпостач» Міністерства охорони здоров'я України Гайдук Л.В. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через уповноважену особу (а.с.180), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на підприємстві відповідача дійсно відбулось скорочення штату працівників; позивач не погодився на переведення на іншу запропоновану йому роботу; положення чинного законодавства України щодо переважного права на залишення на роботі в даному випадку застосуванню не підлягають; розірвання трудового договору було проведене за попередньою згодою профспілкового комітету та в межах місячного строку після одержання такої згоди; позивач був попереджений про майбутнє вивільнення в межах строку визначеного КЗпП України і йому неодноразово пропонувались посади для переведення; у строк до трьох місяців після прийняття відповідного рішення, відповідач повідомив профспілковий комітет про майбутнє скорочення штату працівників підприємства і отримав згоду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно наказу №29-О від 01 червня 2007 року «Про прийом на роботу», позивач був призначений на посаду економіста відділу обладнання та виробів медичного призначення з 01 червня 2007 року в ДП для постачання медичних установ «Укрмедпостач» (а.с. 90).

Згідно копії трудової книжки, 31 грудня 2009 року позивач був переведений на посаду економіста 1-ї категорії, а 26 травня 2014 року звільнений із займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 120).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадк у змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

На час виникнення спірних правовідносин, позивач працював економістом першої категорії відділу обладнання і виробів медичного призначення, що підтверджується наказом про встановлення посадових окладів №61-О від 31 грудня 2009 року, копією штатного розпису, що діяв станом на 09 квітня 2013 року та копією посадової інструкції економіста 1-ої категорії відділу обладнання та виробів медичного призначення, з якою позивач був ознайомлений під розписку (а.с. 92-97).

Згідно п.п. 1.2., 8.3., 8.9. Статуту ДП для постачання медичних установ «Укрмедпостач» МОЗ України, уповноваженим органом управління підприємства є Міністерство охорони здоров'я України. Управління підприємством здійснюється його директором (далі - Керівник), який підзвітний уповноваженому органу управління. Керівник підприємства, зокрема, затверджує за погодженням з Уповноваженим органом управління структуру і штатний розпис підприємства у випадках визначених законодавством.

Наказом директора ДП для постачання медичних установ «Укрмедпостач» МОЗ України №62-Адм від 29 листопада 2013 року, було введено в дію з 01 грудня 2013 року новий штатний розпис, який був погоджений Уповноваженим органом управління (а.с. 36, 38-39).

З вказаним наказом позивач був ознайомлений під розписку (а.с. 37).

За змістом штатного розпису введеного в дію з 01 грудня 2013 року, посада економіста першої категорії відділу обладнання і виробів медичного призначення скорочена, а відповідний відділ ліквідовано та на його базі створено новий - відділ лікарських засобів, виробів медичного призначення та обладнання, який не містить посади економіста 1-ої категорії. Крім того, новим штатним розписом взагалі не передбачено посади економіста 1-ої категорії по всьому підприємству (а.с. 38-39).

Відповідно до ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Листом №УС-805 від 02 грудня 2013 року ДП для постачання медичних установ «Укрмедпостач» МОЗ України звернулось до Профспілкового комітету ДП для постачання медичних установ «Укрмедпостач» МОЗ України, яким запропонувало провести розширене засідання профспілкового комітету та адміністрації підприємства з питань розгляду кандидатур на заплановане вивільнення для врахування переважного права на залишення на роботі та мінімізації вивільнення працівників, зважаючи на освіту, кваліфікацію і продуктивність праці працівників (а.с. 40).

Відповідно до протоколу Первинної профспілкової організації ДП «Укрмедпостач» МОЗ України Київської міської профспілки працівників охорони здоров'я МОЗ України №19 від 02.12.2013 року, було вирішено, проаналізувавши виробничу необхідність, одноголосно погодитись із введенням в дію з 01 грудня 2013 року нового штатного розпису та запропонувати адміністрації підприємства здійснити переведення у зв'язку зі змінами, що відбулися у штатному розписі підприємства та враховуючи освіту, кваліфікацію, вклад у виконану роботу. При цьому, у зв'язку з відсутністю в новому штатному розписі посади економіста І категорії відділу обладнання та виробів медичного призначення, яку займає ОСОБА_2, рекомендовано адміністрації підприємства перевести ОСОБА_2 на посаду фахівця по виконанню державних цільових програм ІІІ категорії відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України щодо виконання державних цільових програм (а.с. 41-44).

Відповідно до положень ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

02 грудня 2013 року директором ДП «Укрмедпостач» МОЗ України було видано наказ №63-Адм «Про попередження про можливе звільнення в зв'язку зі скороченням штату працівників», яким наказав попередити персонально під особистий підпис працівників підприємства про можливе звільнення згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату, зокрема, також і ОСОБА_2 (а.с. 45).

З вказаним наказом позивач ознайомився, але ставити свій підпис відмовився, про що було складено акт про відмову в ознайомленні з наказом від 02грудня 2013 року №63-Адм (а.с. 48).

02 грудня 2013 року було виготовлене попередження позивачу №УС-811, яким позивач попереджався про майбутнє звільнення із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а також попередженням позивачу запропоноване переведення на фахівця по виконанню державних цільових програм ІІІ категорії відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України щодо виконання державних цільових програм (а.с. 46).

З вказаним попередженням позивач ознайомився, отримав його, але ставити свій підпис відмовився, що підтверджується актом про відмову в ознайомленні з попередженням від 02 грудня 2013 року №УС-811 (а.с. 47).

Наказ №63-Адм «Про попередження про можливе звільнення в зв'язку зі скороченням штату працівників» та попередження №УС-811 від 02 грудня 2013 року були надіслані позивачу поштою та отримані 07 грудня 2013 року, що підтверджується копією фіскального чеку, описом вкладення у цінний лист та зворотнім поштовим повідомленням з відміткою про отримання (а.с. 49-50).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України, при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

За змістом ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40і пунктами 2і 3 статті 41цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

15 січня 2014 року директор ДП «Укрмедпостач» МОЗ України звернувся до голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації з поданням №УС-38 про надання згоди на звільнення позивача у зв'язку зі скороченням штату з запланованою датою звільнення - 03 лютого 2014 року (а.с. 51-52).

15 січня 2014 року своїм листом №02 Голова профспілкового комітету первинної профспілкової організації повідомив позивача, що розгляд вказаного вище подання відбудеться 20 січня 2014 року о 10 год. 00 хв. та запросив позивача взяти участь у розгляді подання адміністрації підприємства (а.с. 53).

Відповідно до протоколу профспілкового комітету первинної профспілкової організації №02 від 20 січня 2014 року, було надано згоду на звільнення позивача за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням йому гарантій та компенсацій, передбачених законодавством України, а також зазначено, що присутній на засіданні ОСОБА_2 відмовився від запропонованої йому роботи на посаді фахівця по виконанню державних цільових програм ІІІ категорії відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України не надавши об'єктивного обґрунтування відмови (а.с. 54-56).

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Як убачається з матеріалів справи, у період з 29 січня 2014 року по 22 лютого 2014 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується копіями листків непрацездатності (а.с. 57-58).

За змістом пропозиції №УС-281 від 07 квітня 2014 року позивачу було повторно запропоновано переведення на посаду фахівця по виконанню державних цільових програм ІІІ категорії відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України щодо виконання державних цільових програм або кур'єра відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України щодо виконання державних цільових програм (а.с. 59).

З вказаною пропозицією позивач ознайомився, але ставити свій підпис відмовився, що підтверджується актом про відмову в ознайомленні з пропозицією від 07 квітня 2014 року №УС-281 (а.с. 60).

08 квітня 2014 року директор ДП «Укрмедпостач» МОЗ України звернувся до в.о. голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації з повторним поданням №УС-283 про надання згоди на звільнення позивача у зв'язку зі скороченням штату, оскільки в період дії попередньої згоди профспілкової організації ОСОБА_2 перебував на лікарняному (а.с. 61-63).

08 квітня 2014 року своїм листом №05, який був отриманий позивачем 19 квітня 2014 року, в.о. Голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації повідомив позивача, що розгляд вказаного вище подання відбудеться 17 квітня 2014 року о 09 год. 00 хв. та запросив позивача взяти участь у розгляді подання адміністрації підприємства (а.с. 67, 68).

За змістом протоколу профспілкового комітету первинної профспілкової організації №05 від 17 квітня 2014 року, розгляд подання адміністрації підприємства про надання згоди на звільнення позивача був відкладений у зв'язку з неявкою ОСОБА_2 на 22 квітня 2014 року (а.с. 69-70).

17 квітня 2014 року своїм листом №06, який був отриманий позивачем 19 квітня 2014 року, в.о. Голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації повідомив позивача, що розгляд вказаного вище подання відбудеться 22 квітня 2014 року о 09 год. 00 хв. та запросив позивача взяти участь у розгляді подання адміністрації підприємства (а.с. 71, 72).

За змістом протоколу профспілкового комітету первинної профспілкової організації №06 від 22 квітня 2014 року, було надано згоду на звільнення позивача за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням йому гарантій та компенсацій, передбачених законодавством України, а також зазначено, що ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду подання адміністрації був повідомлений належним чином, але повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань на адресу підприємства не надходило (а.с. 73-74).

Як убачається з матеріалів справи, у період з 08 квітня 2014 року по 19 квітня 2014 року, з 22 квітня 2014 року по 09 травня 2014 року та з 12 травня 2014 року по 24 травня 2014 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується копіями листків непрацездатності (а.с. 64-66).

За змістом пропозиції №УС-416 від 26 травня 2014 року позивачу було втретє запропоновано переведення на посаду фахівця по виконанню державних цільових програм ІІІ категорії відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України щодо виконання державних цільових програм або кур'єра відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України щодо виконання державних цільових програм (а.с. 75).

З вказаною пропозицією позивач ознайомився під підпис та зазначив, що вважає її незаконною і наданою не в повному обсязі, а тому відмовляється (а.с. 75).

26 травня 2014 року директор ДП «Укрмедпостач» МОЗ України звернувся до голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації з поданням №УС-423 про надання згоди на звільнення позивача у зв'язку зі скороченням штату, оскільки в період дії попередньої згоди профспілкової організації ОСОБА_2 перебував на лікарняному (а.с. 76-78).

26 травня 2014 року своїм листом №09 Голова профспілкового комітету первинної профспілкової організації повідомив позивача, що розгляд вказаного вище подання відбудеться 26 травня 2014 року о 15 год. 00 хв. та запросив позивача взяти участь у розгляді подання адміністрації підприємства (а.с. 79).

За змістом протоколу профспілкового комітету первинної профспілкової організації №10 від 26 травня 2014 року, було надано згоду на звільнення позивача за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням йому гарантій та компенсацій, передбачених законодавством України, а також зазначено, що присутній на засіданні ОСОБА_2 відмовився від запропонованої йому роботи на посадах фахівця по виконанню державних цільових програм ІІІ категорії відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України та кур'єра відділу забезпечення взаємодії з МОЗ України не надавши об'єктивного обґрунтування відмови (а.с. 80-81).

Наказом директора ДП «Укрмедпостач» МОЗ України №58-О від 26 травня 2014 року ОСОБА_2 був звільнений із посади економіста І категорії у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 82).

Як убачається з матеріалів справи, позивач має дві вищі освіти за спеціальністю «Міжнародна економіка» та за спеціальністю «Правознавство», а також є батьком двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями відповідних дипломів та свідоцтвами про народження (а.с. 122-123, 140-142).

Відповідно до ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації та інше.

Тож, у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію та продуктивність праці і лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації застосовуються положення ч. 2 ст. 42 КЗпП України. Наявні в матеріалах справи докази систематичних тривалих періодів непрацездатності не вказують на наявність у позивача високої продуктивності праці, а наявність у позивача юридичної освіти не впливає на рівень його кваліфікації як економіста.

Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово наголошував, що однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника. Тому Верховний Суд України вважає за необхідне при застосуванні положень ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі враховувати наявність дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що посада економіста 1-ої категорії скорочена по всьому підприємству відповідача, а не лише в структурному підрозділі, в якому працював позивач, а тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про неможливість застосування положення про переважне право залишення на роботі і за таких умов посилання позивача на положення ст. 42 КЗпП України є безпідставними.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмовихдоказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: