Справа № 529/392/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті батька ОСОБА_2 він, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, що складається з земельної ділянки площею 0,22 га, розташованої на території Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, однак через відсутність відомостей про цю землю у ОСОБА_3 земельному кадастрі та допущену помилку при написанні по батькові померлого у ОСОБА_3 акті на право приватної власності на землю позбавлений можливості нотаріально оформити право власності на неї, позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що 28 лютого 2014 року помер його батько ОСОБА_2, який за життя на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого Стасівською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_3 акт/, володів земельною ділянкою площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у с. Стасях Диканського району Полтавської області. Однак вказана земельна ділянка не зареєстрована в ОСОБА_3 земельному кадастрі та при зміні паспорта громадянина СРСР на виданий його батьку паспорт громадянина України було вказано по батькові померлого "Іларіонович", а в ОСОБА_3 акті на землю, який був виданий раніше, його по батькові було вказане "Іларіонович". Тому просив позовні вимоги задоволити, встановити факт належності нині померлому ОСОБА_2 Державного акта та визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

Від відповідача - Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Стасівська сільська рада/ - надійшов лист про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність його представника.

Від третьої особи - Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 / далі - приватний нотаріус ОСОБА_4В./ - заперечень проти позову не надійшло, надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

28 лютого 2014 року в м. Полтаві помер ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 259161, виданим 28 лютого 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції.

15 липня 1996 року Стасівською сільською радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_2 був виданий ОСОБА_3 акт на право приватної власності на землю площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка разташована у с. Стасях Диканського району Полтавської області.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що вони були знайомі з нині померлим ОСОБА_2, який протягом тривалого часу проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, та був власником житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, та земельної ділянки, на якому він розташований.

Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім'я померлого 06 березня 1997 року, тобто після видачі Державного акта, вбачається, що його побатькові вказане "Іларіонович".

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності нині померлому ОСОБА_2 ОСОБА_3 акта, виданого на ім'я ОСОБА_2.

Вказаний факт встановлюється для оформлення права власності позивача на спадкове майно.

В судовому засіданні також встановлено, що після смерті батька позивач оформив право власності на частину спадкового майна на своє ім'я, а саме - на вказаний вище житловий будинок, що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_4 23.09.2014 року. В той же час із листа приватного нотаріуса ОСОБА_4 вбачається, що позивачу було відмовлено у оформленні права власності на спірну земельну ділянку через відсутність реєстрації Державного акта у ОСОБА_3 земельному кадастрі.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про ОСОБА_3 земельний кадастр" почав діяти з 01.01.2013 року, тобто після одержання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видачі Державного акта, який у визначеному на той час порядку був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю Стасівської сільської ради. Сама по собі відсутність реєстрації цієї землі у ОСОБА_3 земельному кадастрі не позбавляла нині померлого ОСОБА_2 права власності на це майно.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала нині померлому ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268 ч.1, 1270 ч. 1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка належала нині померлому ОСОБА_2 на законних підставах, є спадковим майном, позивач прийняв спадщину після смерті батька у визначеному законом порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 319, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України ст. ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Встановити факт належності померлому 28 лютого 2014 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 024229, виданого Стасівською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 15 липня 1996 року на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 389.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території с. Стасі Диканського району Полтавської області та належала померлому ОСОБА_8 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 024229, виданого 15 липня 1996 року Стасівською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 389.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: