Справа № 463/2568/14 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/1358/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді - Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області - Сидор О.Б.,

представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківського районного відділу Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2014 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку,

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2014 року заяву стягувача ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання - задоволено.

Видано ОСОБА_3 дублікат виконавчого листа по справі №2-2279/07 про стягнення з Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області в користь позивача ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі - 45 630 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000 грн., та судовий збір в розмірі - 1700 грн., та поновлено строк пред'явлення такого до виконання.

Дану ухвалу оскаржив представник Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області - Сидор О.Б..

В апеляційній скарзі представник боржника зазначає, що дана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні усіх обставин, які мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що судом не з'ясовано звідки у заявника з'явилась копія постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, яку долучено до заяви, так як останній не надав жодних підтверджень того, що він звертався до державних виконавців для отримання копії постанови. Крім того, судом не враховано, що з моменту закінчення терміну для пред'явлення виконавчого листа до виконання та до фактичного звернення заявника до суду з приводу поновлення строку пройшло практичного два роки. Крім того, заявником не зазначено та не підтверджено поважних причин для поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Із врахуванням наведеного просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3, про видачу виконавчого листа від 05.03.2008 року у справі №2/2279/2007 та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта - Сидор О.Б., яка висловилася у підтримання доводів апеляційної скарги, представників заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст.ст. 5, 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, в тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Як вбачається із матеріалів справи стягувач ОСОБА_3 в травні 2014р. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі №2-2279/07, виданого 05.03.2008 року на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2007 року, оскільки такий був втрачений. В обґрунтування поданої заяви, зазначив, що з 26.03.2008 року виконавчий лист знаходився на виконанні у відділі державної виконавчої служби Личаківського району м. Львова, на підставі нього відбулося часткове стягнення коштів із боржника та постановою державного виконавця від 02.10.2009 року був повернутий стягувачеві. Однак, виконавчий лист поштою він не отримував і вважав, що він перебуває на виконанні в органах ДВС. Із врахуванням наведеного, просить суд заяву задоволити та поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такий пропущений з поважних причин.(а.с.1-2)

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувана або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Матеріалами справи та судом встановлено, що Личаківським районним судом м. Львова 25.12.2007 року винесено судове рішення у цивільній справі №2-2279/2007, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС у Львівській області в користь позивача ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі - 45 630 грн. та моральну шкоду в розмірі 25 000грн., та судовий збір в розмірі - 1700грн.

На підставі рішення суду, судом видано виконавчий лист від 05.03.2008 року, який перебував на примусовому виконанні у відділі ПВР УДВС Головного управління юстиції з 26.03.2008 року.

Із постанови державного виконавця від 02.10.2009 року (а.с.3) вбачається, що виконавчий лист від 05.03.2008 року був повернутий стягувачу.

Також, судом встановлено, що стягувач, виконавчий лист від 05.03.2008 року після повернення його із виконавчої служби не отримував, і такий втрачений при пересилці поштою.

У відповідності до положень до ч.4,5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що про повернення стягувану виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому, судом вірно враховано, що жодних доказів вручення вчасно стягувачу постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа із повідомленням про вручення, як це вимагається ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" не надано.

Доводи представника апелянта на лист відділу ПВР УДВС Головного управління юстиції про знищення матеріалів виконавчого провадження, як на факт доведеності вручення цих документів стягувачу не заслуговує на увагу, оскільки у акті від 28.02.2013 року ( а.с.40-42) не наведено перелік, яких документи із виконавчого провадження були знищені.

Із врахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви та видачу дублікату виконавчого листа, оскільки виконавчий лист на підставі рішення суду від 25 грудня 2007 року на виконанні не перебуває, а оригінал виконавчого документу був втрачений.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначеної норми права, суд при вирішенні, відповідно до ст. 371 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, заявник ОСОБА_3 посилався на те, що виконавчий лист не був пред'явлений до виконання, оскільки він його не отримував та такий був втрачений. Зазначене матеріалами справи не спростовується.

Твердження апелянта про те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та прийнятою при неповно з'ясованих обставинах справи колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ч.1 п.1 ст. 312, ст.ст. 313, п.4 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Личаківського районного відділу Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2014 року про видачу дублікату виконавчого листа - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

С.А.Шашкіна