Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Рудь Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2, Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа,-

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить поновити процесуальний строк для подання скарги, визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва Цимбал О.П., щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вчинені при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-425/1-10 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 09.06.2010 року та скасувати постанову державного виконавця від 26.05.2015 року № 19950462 про повернення виконавчего документа стягувачеві.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 09.06.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення по справі № 2-425/1-10 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було видано виконавчий лист № 2-425/1-10 відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» підлягає стягненню сума боргу в розмірі 554018,41 грн., даний виконавчий лист було прийнято до примусового виконання ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві та відкрито виконавче провадження № 19950462.

26.05.2015 року державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було безпідставно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим листом № 2-425/1-10 виданого 09.06.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва.

У даній постанові, окрім іншого державним виконавцем зазначено, що підставою повернення являється заборона щодо звернення стягнення на майно боржника відповідно до Закону України № 4953 від 29.05.2014 року «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», що виключає можливість виконання відповідного рішення у встановлений ним спосіб. Проте, на думку представника заявника, з огляду на п. 1 вказаного Закону, яким передбачено тимчасову заборону примусового відчуження нерухомого майна, за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання та загальна площа такого нерухомого майна не перевищує визначений Законом розмір ( 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метр для житлового будинку), в даному випадку його дія не поширюється на боржника ОСОБА_2

Крім того, стягувача не було повідомлено відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом з повідомленням про вручення оскаржуваної постанови. Про існування даної постанови заявник дізнався при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження - 15.07.2015 року, після чого, у десятиденний строк звернувся з даною скаргою до суду. За таких обставин, просить про поновлення строку для подання скарги та її задоволення.

У судове засідання представник заявника Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» в особі уповноваженого представника - Ігнатенка В.Л. не з'явився, до суду подав заяву, зі змісту якої вбачається, що розгляд справи просить проводити у його відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити виходячи з доводів якими вона обґрунтовується Крім того, посилається на ту обставину, що боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0618 га., за адресою: АДРЕСА_1, нежитловий будинок площею 857,3 кв. м. по АДРЕСА_2, що підтверджується даними довідки БТІ від 03.02.2011 року № 5359-1/3-г та зареєстровано транспортний засіб «Тойота»д/н. НОМЕР_2, згідно даних УДАІ в м. Києві від 01.10.2010 № 1061/2, а також, ОСОБА_5, згідно даних АБ м. Києва, зареєстрована з 10.03.2009 року в АДРЕСА_3. Державним виконавцем не здійснено всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення суду, зокрема, в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація із Пенсійного фонду України, про наявні відкриті рахунки боржника, про доходи з державної фіскальної служби, витяг про право власності ОСОБА_2 та про зареєстровані об»єкти нерухомого майна, обтяження.

Представник ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, направив до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження №16911494 відносно боржника ОСОБА_2.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду скарги повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд дослідивши матеріали справи, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №19950462 відносно боржника ОСОБА_2, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Сирічевою Н.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №19950462 на примусове виконання виконавчого листа № 2-425/1-10 виданого 09 червня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» боргу в розмірі 554 018, 41 грн. Крім того, державним виконавцем направлено запити до Головного управління земельних ресурсів, Головного управління земельних ресурсів Київської області, УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, Адресного бюро м. Києва, Київського міського Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна для виявлення належного на праві власності боржнику рухомого та нерухомого майна, місця реєстрації боржника.

30 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 19950462 та наданні звіту про оцінку майна з питань встановлення вартості земельної ділянки 149 площею 0,0618 га по АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_2

З матеріалів справи виконавчого провадження вбачається, що 04.11.2014 року До відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу по виконавчому провадженню № 19950462 з підстав відкриття апеляційним судом м. Києва провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2010 року, що підтверджується ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10.07.2014 року.

26 травня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Цимбал О.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №19950462 на примусове виконання виконавчого листа № 2-425/1-10 виданого 09 червня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» суми боргу в розмірі 554018,41 грн.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови підставою повернення виконавчого документу державним виконавцем зазначено п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Законом України № 4953 від 29.05.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно боржника, що в свою чергу, виключає можливість виконання відповідного рішення у встановлений ним спосіб.

Згідно із п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

За відомостями адресного бюро м. Києва від 16.10.2010 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.03.2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

З відповіді Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 21.10.2010 року за № 07-387/30457, яке міститься в матеріалах справи виконавчого провадження, вбачається, що станом на 14.10.10 року в автоматизованій системі ПК «Кадастр» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.02.2007 року № 05-07-02443 земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 618 кв. метрів на АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2.

Відповідно до довідки Київського міського Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 03.02.2011 року № 5359 на праві власності за ОСОБА_2 зареєстровано 1/3 частини нежитлового будинку площею 857,3 кв. м. по АДРЕСА_2 та садовий будинок АДРЕСА_5.

Таким чином, даних того, що нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України, використовується ОСОБА_2, як місце її постійного проживання в матеріалах виконавчого провадження не міститься та суду не надано. Крім того, як вбачається із досліджених судом доказів за боржником на праві власності зареєстровано і інше нерухоме житлове майно.

За таких обставин, встановлена постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 26 травня 2015 року підстава повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим листом виданим Дніпровським районним судом м. Києва 09.06.2010 року є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості направлення та отримання заявником оскаржуваної постанови, як це передбачено ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд приймає до уваги доводи представника ПАТ «УкрСиббанк», щодо отримання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.05.2015 року з порушенням строків визначених ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та вбачає підстави для поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку для подання даної скарги до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з наведеного, скарга Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заінтересовані особи: ОСОБА_2, Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 210, 223, 293, 294, 386-388 ЦПК України, ст. ст. 47, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заінтересовані особи: ОСОБА_2, Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Укрсиббанк» процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва Цимбал О.П. - неправомірними, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вчинені при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-425/1-10 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 09.06.2010 року.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва Цимбал О.П. про повернення виконавчого документа стягувачу № 19950462 від 26.05.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суду м. Києва протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :