АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2853/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Корсунь-Шевченіквського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, витрачених на проведення ремонту та переобладнання жилого будинку , -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення коштів, витрачених на проведення ремонту та переобладнання жилого будинку, посилаючись на те, що у квітні 2007 року між ним та відповідачем була укладена усна домовленість про купівлю-продаж будинку, який знаходиться по вул. Ювілейній, 5, м. Корсунь - Шевченківський. Вони погодили, що вартість будинку становить 5000 дол. США, після чого він передав відповідачу 200 дол. США завдатку та почав робити в будинку ремонт, оскільки той був у занедбаному стані. Однак, незважаючи на дану домовленість, відповідач ОСОБА_6 повідомила йому, що має намір продати даний будинок за 20000 дол. США, на що він не погодився. Тому ОСОБА_7 звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь різницю ринкової вартості вищевказаного будинку.

ОСОБА_7 при подачі позову також подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок № 5 по вул. Ювілейній в м. Корсунь - Шевченківський, так як відповідач ОСОБА_6 має намір його продати, про що свідчить оголошення в газеті «Надросся» № 40(11939) від 04 червня 2015 року.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року накладено арешт на будинок № 5 по вул. Ювілейна в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області, який на праві власності належить відповідачу ОСОБА_6 та заборонено вчинити будь-які дії щодо цього майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. Просить ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року про накладення арешту на будинок № 5 по вул. Ювілейній у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області та заборону вчинити певні дії щодо цього майна скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви та забезпечення позову, оскільки в заяві про забезпечення позову вказано на обставини існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 даної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги судом виконані, а ухвала про забезпечення позову постановлена без порушення норм матеріального і процесуального права.

Із позовної заяви ОСОБА_7 вбачається, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення коштів, витрачених на проведення ремонту та переобладнання жилого будинку, тобто спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, а саме будинку, який знаходиться по вул. Ювілейній, 5, м. Корсунь -Шевченківський. ОСОБА_7 посилається на оголошення, яке міститься в газеті «Надросся» № 40(11939) від 04 червня 2015 року про продаж вказаного будинку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 6 вказаної статті визначено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом першої інстанції при постановлені даної ухвали вірно оцінено обставини справи, обґрунтованість вимог позивача, в звязку із чим суд дійшов правильного висновку про забезпечення позову у даній справі, наклавши арешт на будинок № 5 по вул. Ювілейна в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області, який на праві власності належить відповідачу ОСОБА_6, та заборонивши вчиняти будь-які дії щодо цього майна.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів виникнення між сторонами спору та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову є безпідставними та необґрунтованими, підлягають відхиленню, так як спростовується вимогами чинного законодавства та матеріалами справи, з яких вбачається, що даний спір виник з приводу нерухомого майна, яке відповідач має намір відчужити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, витрачених на проведення ремонту та переобладнання жилого будинку залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :