Справа №591/8612/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Міліціанов Р. В.
Номер провадження 22-ц/788/580/15 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

18 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2014 року

у справі за скаргою ОСОБА_5 на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у листопаді 2014 року.

Просив скасувати постанову державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ Богачової Ю.В. від 05 листопада 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження. Визнати незаконною відмову державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ Богачової Ю.В. у відкритті виконавчого провадження. Зобов'язати державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ Богачову Ю.В. відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа по справі № 591/11418/13 - ц, виданого Зарічним районним судом м. Суми 03 листопада 2014 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2014 року скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ Богачової Ю.В. від 05 листопада 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 45345076.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2014 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_5

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 червня 2014 року усунуто перешкоди ОСОБА_5 в спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 надавати ОСОБА_5 можливість спілкування з сином у формі періодичних побачень, протягом 1/3 частини їх тривалості, за попередньою домовленістю ОСОБА_5 з матір'ю дитини ОСОБА_3 або неповнолітнього ОСОБА_7, враховуючи бажання дитини, стан її здоров'я та інші фактори, які мають істотне значення в інтересах дитини. 03 листопада 2014 року за вказаним судовим рішенням було видано виконавчий лист. 05 листопада 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6 1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та обґрунтував висновки викладені в ухвалі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є законною, оскільки дії державного виконавця обмежені територією м. Суми не буде можливості виконати рішення суду, ОСОБА_3 проживає і працює в м. Новокузнецьк і не має можливості приїздити в м. Суми разом із сином ОСОБА_8 під час його літніх канікул та перебувати в Україні 1/3 частини цих канікул висновків суду не спростовують. Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо ненадання до суду доказів про те, що нормами чинного законодавства України виконання судового рішення щодо забезпечення спілкування з дитиною не віднесено до компетенції ВДВС Сумського МУЮ.

Ствердження ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому помилково була вказана не вірна адреса проживання ОСОБА_3, а в АДРЕСА_1 остання навіть не була зареєстрована не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, суд першої інстанції при постановленні ухвали дотримався норм процесуального права, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -