Справа №489/6590/14-ц 17.03.2015 17.03.2015 17.03.2015
Провадження №22-ц/784/752/15 Суддя по 1 інстанції - Губницький Д.Г.
Категорія 48 Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

17 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

- відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 лютого 2015 року у справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з із зазначеним позовом, в якому просила встановити факт родинних відносин з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, встановивши, що він є її рідним батьком.

Зазначала, що встановлення вказаного юридичного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки у її свідоцтві про народження запис про батька взагалі відсутній. На час народження позивачки її мати та ОСОБА_6 перебували у фактичних шлюбних відносинах.

За свого життя батько визнавав її рідною донькою і вони підтримували родинні стосунки.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка посилалась на його безпідставність, а також на те, що до неї позивачкою не пред'явлено жодної вимоги матеріально-правового характеру, тому за таким позовом вона не є належним відповідачем.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту своїх інтересів.

Колегія вважає такий висновок суду вірним.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, мати позивачки ОСОБА_7 з 1 вересня 1960 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, який був визнаний недійсним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 травня 1961 року у зв'язку з неприпиненням на час укладання цього шлюбу попереднього шлюбу ОСОБА_6 (а.с.13, 14).

Позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3. Відомості про батька в актовому записі про її народження та у свідоцтві про народження відсутні (у графі «прізвище батька» стоїть прочерк).

У зв'язку з укладенням шлюбів позивачка змінювала своє дівоче прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», надалі на «ОСОБА_2», а з 19 серпня 1994 року на «ОСОБА_2» (а.с.8-12).

Відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Він постійно проживав і був зареєстрований один в належній йому квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 42, 70).

29 липня 2014 року Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6 за заявою його доньки ОСОБА_4 про прийняття спадщини (а.с. 66-76). Заповіт на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив.

10 грудня 2014 року до цієї ж нотаріальної контори також надійшла і заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, яка також вважає його своїм батьком (а.с.76).

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2014 року, яка набрала законної сили, відмовлено у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання факту родинних відносин з підстав наявності спору про право цивільне.

23 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до спадкоємиці померлого - ОСОБА_4 про встановлення такого ж факту, але в порядку позовного провадження. При цьому безпосередньо до відповідачки не пред'явлено позовних вимог, зокрема й щодо спірних спадкових прав.

Відповідно до вимог Закону України від 1 липня 2010 року «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав і обов'язків.

До актів цивільного стану, які підлягають обов'язковій державній реєстрації, належать народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ст. 2).

Зокрема, відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (ст. 3 ).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 3).

Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованими в МЮ України 14 січня 20011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини (скасування або внесення відомостей про батька або матір) є рішення суду про визнання батьківства, про встановлення факту батьківства тощо.

Оскільки позивачка просить встановити юридичний факт, який нерозривно пов'язаний з її походженням, зазначене потребує внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану про її народження. Факт встановлення родинних відносин не тягне за собою внесення змін до актового запису про народження й не матиме правового значення, оскільки не породжує відповідних юридичних наслідків.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення, є безпідставними та пов'язані з невірним тлумаченням чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: