Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Василевича В.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки у зв'язку з простроченням сплати аліментів та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду від 03 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки неустойку в розмірі 20314 грн. 88 коп. за період з 26 листопада 2010 року по 01 вересня 2014 року у зв'язку з простроченням сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено за їх з безпідставністю.

Вирішено питання розподілу судових витрат: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені позивачкою судові витрати в розмірі 203 грн. 14 коп.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

При ухваленні рішення судом не враховано, що неустойка у зв'язку з простроченням сплати аліментів призначається за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти відповідно до положень ст.196 Сімейного кодексу України та п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15травня 2006 року.

Вказує, що відсутність вини виключає його відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Просить скасувати рішення Кузнецовського міського суду від 03 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Апеляційна скарга підлягає да часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення неустойки у зв'язку з простроченням сплати аліментів - скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено в судовому засіданні, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кузнецовського міського суду від 28 жовтня 2003 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 15 жовтня 2003 року і до повноліття.

Рішенням цього ж суду від 29 травня 2006 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 06 квітня 2006 року по 30 червня 2009 року. (а.с.106).

Рішенням Кузнецовського міського суду від 23 листопада 2010 року визначено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, яке ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 21 лютого 2011 року залишено без змін (а.с.107, 102).

Рішенням Кузнецовського міського суду від 25 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку в розмірі 3294 грн. 00 коп. за період з червня 2006 року по червень 2010 року на утримання ОСОБА_3, - яке ухвалою колегії суддів апеляційного суду Рівненської області від 04 лютого 2011 року залишено без змін (а.с.37-38, 100-101).

Рішенням цього ж суду від 14 грудня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки неустойку у розмірі 6100 грн. 00 коп. за період з листопада 2010 року по листопад 2011 року на утримання ОСОБА_3 ( а.с.104-105).

Позивачка, звернувшись в липні 2014 року до суду про стягнення неустойки, вказувала на наявність заборгованості по аліментам у відповідача,починаючи з 2006 року згідно довідок відділу Державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції, зокрема,за період з грудня 2011 року по лютий 2014 року заборгованість у зв'язку з простроченням сплати аліментів (неустойка) складає 291585 грн. 37 коп., яку ОСОБА_2 просила стягнути на її користь разом із моральною шкодою в розмірі 15000 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивачки у зв'язку з простроченням сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з 26 листопада 2010 року по 01 вересня 2014 року, не звернув увагу на положення ст.180 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто до 18 років (ч.1 ст.6 СК України та ч.1 ст.34 ЦК України).

Син сторін по справі ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому з врахуванням положень ст.180 СК України відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (досягнення повноліття), що також встановлено й рішенням Кузнецовського міського суду від 23 листопада 2010 року (а.с.107).

Ухвалюючи рішення про стягнення пені за період з 26 листопада 2010 року по 01 вересня 2014 року, судом першої інстанції допущено подвійне стягнення пені з відповідача на користь позивачки, оскільки за період з листопада 2010 року по листопад 2011 року вже було стягнуто пеню згідно рішення Кузнецовського міського суді від 14 грудня 2011 року (вказане судове рішення є чинним).

Згідно роз'яснень, викладених в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи і відповідачем як в суді першої інстанції так і в судовому засіданні апеляційної інстанції не доведено відсутності його вини у простроченні сплати аліментів.

Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення.

Розмір заборгованості по сплаті аліментів наведений в довідці-розрахунку відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції від 24 березня 2014 року, в якому сплата аліментів розрахована по червень 2012 року включно (до повноліття ОСОБА_3).

Розмір пені (1 відсоток за кожен день прострочення) від суми несплачених аліментів, з врахуванням сукупної кількості днів прострочення, що складає 209 днів всього (з грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року включно), а також з врахуванням рішення Кузнецовського міського суду від 23 листопада 2010 року (розмір аліментів визначено в розмірі 350 грн. щомісячно) - становитиме:

грудень 2011 р.: 209 д. (31 д. прострочення, сплачено 0 грн.)*350 грн.*1% = 731 грн. 50 коп.;

січень 2012 р.: 178 д. (31 д. прострочення, сплачено 0 грн.)* 50 грн.*1% = 623 грн. 00 коп.;

лютий 2012 р.: 147 д. (29 д. прострочення, сплачено 0 грн.)*350 грн.*1% = 514 грн. 50 коп.;

березень 2012 р.: 118 д. (31 д. прострочення, сплачено 0 грн.)*350 грн.*1%= 413 грн. 00 коп.;

квітень 2012 р.: 87 д. (30 д. прострочення, сплачено 0 грн.) * 350 грн. * 1% = 304 грн. 50 коп.;

травень 2012 р.: 57 д. (31 д. прострочення, сплачено 0 грн.)*350 грн.*1% = 199 грн. 50 коп.;

ІНФОРМАЦІЯ_3 р.: 26 д. (26 д. прострочення, сплачено 0 грн.)* 350 грн. * 1% = 91 грн. 00 коп.

Всього сума неустойки (пені) за вказаний період складає 2877 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вказаної статті до стягнення на користь позивачки з відповідача підлягають до сплати понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 30 гривень 37 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог( вимоги заявлено на суму 291585 гривень, задоволено на суму 2877 гривень, що становить 1 відсоток ).

На підставі наведеного, ст.ст. 196 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2014 року в частині вирішення вимог про стягнення неустойки у зв'язку з простроченням сплати аліментів скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки у зв'язку з простроченням сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку у зв'язку з простроченням сплати аліментів в розмірі 2877 грн. 00 коп. (дві тисячі вісімсот сімдесят сім гривень і нуль копійок) за період з 01 грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року та судові витрати в розмірі 30 гривень 37 коп.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Василевич В.С. Шимків С.С.