Справа № 591/1767/15-ц
Провадження № 2/591/992/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що здійснює управління та утримання об'єктів житлового фонду комунальної власності м. Суми. Зокрема, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і будинку АДРЕСА_3. Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1, повинні сплачувати за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, проте не сплачують, тому за період з 01 липня 2011 року по 31 січня 2015 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 2401,69 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості за надані послуги та судові витрати по справі.

Представник позивача в останнє судове засідання не з'явилася, про дату судового засідання повідомлена належним чином.

Раніше в судових засіданнях представник позивача позов підтримала повністю (надала письмові пояснення) та пояснювала, що КП "Сумижитло" є належним балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, в якому знаходиться квартира відповідачів. Тарифи на утримання будинків і споруд та прибудинкової території сформовано відповідно до вимог Постанови КМУ від 1 червня 2011 року № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", якою затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановлених рішеннями Сумської міської ради тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Зазначає, що обов'язок відповідачів, як співвласників квартири в багатоквартирному будинку, брати участь у витратах на його утримання, крім того, фактичне надання послуг споживачеві та часткова їх оплата свідчить про існування договірних відносин.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти позову заперечували (надав суду письмові заперечення) та пояснили, що по-перше, позивачем пропущено строк позовної давності. По-друге, договір на утримання будинку і споруд та прибудинкової території між відповідачами і КП "Сумижитло" не укладався. На цій підставі зазначає, що між сторонами не існує ніяких договірних відносин і застосування норми ст. 526 ЦПК України неможливе.

Також відповідач зазначив, що жодних послуг з утримання прибудинкової території позивач не надавав, ніяких робіт не проводив, всі ремонтні роботи та прибирання мешканці будинку проводять самостійно власними силами.

Крім того, відповідач вказує, що КП "Сумижитло" здійснювало нарахування оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.02.2012 року №85 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "Сумижитло" СМР на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", яке було скасовано постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2012 року, яка залишена без змін ухвалами вищих судів.

Крім того, відповідач посилався на рішення антимонопольного комітету від 31.10.2013 року та від 30.12.2013 року, якими дії КП "Сумижитло" визнані порушенням у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. На цій підставі просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в останнє судове засідання не з'явилася, про дату судового розгляду повідомлена належним чином, в попередньому судовому засіданні проти позову заперечувала з тих же підстав, що і відповідач ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, зареєстровані за вказаною адресою і фактично там проживають, що підтверджується довідкою ТОВ "Сумижитло" (а.с. 8), і проти чого не заперечували самі відповідачі.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки з вимогами він звернуся до суду в березні 2015 року, тобто поза межами трьохрічного строку позовної давності, не ґрунтуються на законі.

Як видно з наданих суду доказів: оборотної відомості за період з липня 2011 року по січень 2015 року, відповідачами ОСОБА_1 в травні - червні 2014 року було проведено часткове погашення заборгованості в сумі 300 грн. та в сумі 200 грн. (а.с. 17).

Цю обставину в судовому засіданні підтвердив і сам відповідач ОСОБА_1, пояснивши, що нібито оплата була здійснена випадково, однак при цьому з вимогою про повернення помилково сплачених коштів вони до позивача не звертались.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Враховуючи те, що частковою сплатою заборгованості у травні-червні 2014 року відповідачі фактично визнали борг, то позивачем строк позовної давності не пропущено.

На виконання рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 25 червня 2011 року № 418 "Про заходи щодо забезпечення жителів міста якісними та безперебійними послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади міста Суми", між управлінням житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради (Відділ житлового господарства CMP) та позивачем був укладений Договір про надання комунального замовлення на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади міста Суми.

Згідно п. 2 даного рішення, житловий фонд комунальної власності територіальної громади м. Суми, зазначений в додатку до даного рішення, передано на обслуговування Комунальному підприємству "Сумижитло" (а.с.21).

З додатку вбачається, що будинок АДРЕСА_3 також передано на обслуговування КП "Сумижитло" (а.с.22).

Відповідно до Договору КП "Сумижитло", як виконавець, взяло на себе обов'язки по виконанню комунального замовлення на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунальної власності територіальної громади міста Суми в межах встановленого виконавчим комітетом Сумської міської ради тарифу згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 3.3 вказаного рішення позивачу тимчасово дозволено користуватися тарифами, відповідно до наданих конкурсних пропозицій, зазначених у додатку до даного рішення (а.с. 21, 23).

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, ст. 322 ЦК України, власність зобов'язує та власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 20, 21, 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", позивач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідачі як споживачі таких послуг, зобов'язані оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" тарифи на житлово-комунальні послуги затверджує орган місцевого самоврядування.

Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року, власник зобов'язаний сплачувати за надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На виконання положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з метою впорядкування відносин між споживачами та виконавцями житлово-комунальних послуг Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територій та типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 є споживачами житлово-комунальних послуг, фактично вони ці послуги отримували та повинні проводити їх оплату.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1. ОСОБА_3 протягом тривалого часу не здійснювали оплату за надані послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед КП "Сумижитло" станом на 31.01.2015 року у сумі 2401 грн. 69 коп.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів та їх представника з приводу відсутності договірних відносин з позивачем, оскільки зазначене не спростовує факт надання позивачем послуг у сфері обслуговування будинку і прибудинкової території та отримання цих послуг відповідачами, а тому не звільняє від обов'язку їх оплачувати.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про відсутність надання взагалі будь-яких послуг з боку КП "Сумижитло" не підтверджені в судовому засіданні жодним доказом.

Водночас, той факт, що послуги надавалися, підтверджується наданими позивачем актами виконаних робіт, і тим, що відповідачі жодного разу не зверталися зі скаргами на якість послуг, що надавалися, або з приводу ненадання послуг.

Так, статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послу ги" передбачено, що споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комуналь них послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

В судовому засіданні позивачем надано акти виконаних робіт по будинку АДРЕСА_1 (а.с.67-138), крім того, наявність фактичних договірних відносин підтверджується частковою оплатою боргу відповідачами ( а.с. 17).

Сукупність цих доказів свідчить про існування договірних відносин між сторонами, що є підставою для стягнення частини заборгованості.

Однак, суд приймає до уваги заперечення відповідачів стосовно тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 28 лютого 2012 року № 85, на підставі яких нараховувалась плата за послуги за період з 01.03.2012 року по 27.09.2013 року, виходячи з наступного.

В своєму позові позивач КП "Сумижитло" посилається на рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28 лютого 2012 року № 85 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "Сумижитло" СМР на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", яким було затверджено тарифи, розраховані окремо за кожним будинком з урахуванням його структури, періодичності та строків надання послуг, який для будинку АДРЕСА_1 становить 1,11 грн., за 1 м. кв. згідно з додатком № 400 до зазначеного рішення (а.с. 22).

Дане рішення діяло в період з 01 березня 2012 року (п.6 зазначеного рішення) по 27 вересня 2013 року, тобто до прийняття виконавчим комітетом Сумської міської ради наступного рішення по тарифам від 27 вересня 2013 року № 476 (а.с.26).

Однак, судом встановлено, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2012 року (справа № 1805/9459/2012 провадження №2-а1805/705/2012) скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28 лютого 2012 року № 85. Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2013 року (справа № 1805/2а-9459/12) постанову Зарічного районного суду м. Суми залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 жовтня 2014 року (справа К /800/40429/13) постанову Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2013 року залишено без змін (а.с.144-151).

Як вбачається з розрахунку, за період дії рішення виконкому СМР від 28 лютого 2012 року № 85 з 01 березня 2012 року по 27 вересня 2013 року була нарахована сума до сплати 1487,41 грн. (а.с.11-18),

При цьому представник позивача не зміг надати суду належних та достатніх доказів того, на підставі яких саме тарифів була нарахована відповідачам плата за утримання прибудинкової території за період з 01.03.2012 року по 27.09.2013 року, і чи здійснювався перерахунок оплати послуг після скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28 лютого 2012 року № 85.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для нарахування оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території позивачами в період з 01 березня 2012 року по 27 вересня 2013 року, та стягнення суми боргу за цей період, оскільки рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28 лютого 2012 року № 85 про встановлення тарифів було скасоване, доказів щодо проведення перерахунку оплати за послуги позивач не надав, тому в цій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю.

В той же час, позовні вимоги про стягнення заборгованості за періоди з 01 липня 2011 року по 01 березня 2012 року та з 28 вересня 2013 року по 31 січня 2015 року підлягають задоволенню, оскільки всі рішення Сумської міської ради, якими затверджувались тарифи на ці періоди, були чинними і не скасовувались судами, авідсутність договору не тягне за собою право для споживачів не оплачувати надані послуги, оскільки споживачі фактично одер жали від виконавця житлово-комунальні послуги і, відповідно, використовували їх, тобто споживачі знаходились у фактичних договірних відноси нах з виконавцем.

Посилання відповідачів та представника відповідачів на рішення антимонопольного комітету суд не приймає до уваги, оскільки вказаними рішеннями встановлено порушення з боку КП "Сумижитло" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, накладено штрафи, зобов'язано КП "Сумижитло" припинити порушення, однак вказаними рішеннями самі тарифи не скасовані і відповідачі не звільнені від обов'язку оплачувати отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 53-57, 152-158).

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП "Сумижитло" СМР підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкових територій за періоди з 01 липня 2011 року по 01 березня 2012 року та з 28 вересня 2013 року по 31 січня 2015 року в розмірі 914,28 грн., виходячи з наступних розрахунків:

Загальна сума заборгованості за позовом: 2401,69 грн.

Сума, нарахована за період дії рішення виконкому СМР від 28 лютого 2012 року № 85 з 01 березня 2012 року по 27 вересня 2013 року, яку суд визнає необґрунтованою: 1487,41 грн.

2401,69 грн. - 1487,41 грн. = 914,28 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені хоча і частково, але мінімальний розмір судового збору за позовні вимоги матеріального характеру становить 243,60 грн., суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути всю суму судового збору на користь позивача в дольовому порядку в рівних частках: по 121 грн. 80 коп. з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради частину заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 914,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради 243, 60 грн. в рахунок відшкодування судового збору в дольовому порядку в рівних частках, тобто по 121,80 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 24 квітня 2015 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова