Справа № 350/2044/14-ц
Провадження № 22-ц/779/872/2015
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районного суду від 12 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

16.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

В заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, якому належало на праві особистої власності домоволодіння АДРЕСА_1, і який 01.02.2013 року заповів йому усе належне майно.

Посилаючись на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю у батька правовстановлюючого документа на право власності на домоволодіння, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 21.01.2015 року до участі в справі як співвідповідача залучено ОСОБА_5.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 12 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апелянт вважає невірним висновок суду про належність його батькові особисто спірного домоволодіння з посиланням на заяву ОСОБА_5, яка визнала факт будівництва домоволодіння особисто її колишнім чоловіком, та на рішення Рожнятівського народного суду від 17.01.1978 року про поділ майна подружжя, яким нібито будинок виділено ОСОБА_6

На думку ОСОБА_3 судом не враховано того, що спірне домоволодіння будувалось його батьками під час перебування у шлюбі, а тому є їх спільною власністю. Крім того, зі змісту рішення суду від 17.01.1978 року про поділ майна подружжя не вбачається, що цим рішенням батькові було виділено житловий будинок.

Відповідач також вважає, що не може бути доказом належності домоволодіння на праві власності його батькові і довідка Дубівської сільської ради №210 від 07.04.2014 року, оскільки довідка лише підтверджує, що батько був головою двору.

Судом не враховано, що аналогічне рішення Рожнятівського районного суду вже було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ і у даній ухвалі зазначено, що суди помилково вважали довідку виконкому сільської ради від 07.04.2014 року належним доказом.

При цьому судом першої інстанції не враховані вимоги ч.4 ст. 338 ЦПК про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Крім того, суд не прийняв жодних мір для виклику в судове засідання для особистої участі у справі його матері та не дав оцінки поясненням ОСОБА_4 про те, що ні вона ні їх мати не претендують на спадкове майно та просять поділити його між братами.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, який 01 лютого 2013 року заповів усе належне йому майно своєму синові ОСОБА_2.

Державний нотаріус першої Рожнятівської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю документа про право власності на спадкове майно.

Встановлено, що згідно запису погосподарської книги №8 за 2011-2015 роки ОСОБА_6, 1937 року народження, був головою домоволодіння по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Дубівської сільської ради №210 від 07.04.2014 року.(а.с.12)

Також встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 збудовано ОСОБА_6 згідно дозволу №769 виконавчого комітету Рожнятівської районної Ради депутатів трудящих.

Рішенням Рожнятівського народного суду від 21.06.1976 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.(а.с.93)

Рішенням Рожнятівського народного суду від 17.01.1978 року частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Заявляючи позов про поділ майна, ОСОБА_5 вказувала на те, що за період спільного проживання вони з чоловіком завершували будівництво житлового будинку та придбали рухоме майно, а всього разом на суму 1130 крб., з якого просила виділити їй належну частину майна на суму 565 крб. в натурі або в грошовому еквіваленті.

Зазначеним рішенням суду з врахуванням незначної участі ОСОБА_5 у завершенні будівництва житлового будинку, їй будо виділено в натурі лише рухоме майно на суму 737 крб.

Таким чином, рішенням суду про поділ майна подружжя спірне домоволодіння фактично виділено у власність ОСОБА_6

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Посилання ОСОБА_3 на те, що спірне домоволодіння є спільною власністю його батьків не заслуговують на увагу, оскільки як було зазначено вище, батьки розлучилися у 1976 році, провели поділ майна у 1978 році, при якому ОСОБА_5 було виділено лише рухоме майно і по даний час вона не заявляла вимог щодо нерухомого майна.

Крім того, навіть за наявності у ОСОБА_5 права власності на половину домоволодіння, позивач не може спадкувати після смерті батька, оскільки останній заповів належне йому майно позивачу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Рожнятівського районного суду від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

П.І. Проскурніцький