АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.

секретар Давня Я.А.

за участю представника Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці, Прокуратура Чернівецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року,

встановила:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просила встановити факт, що період роботи на посаді друкарки І категорії з 02.03.1990 року по 23.12.1998 року є державною службою та є підставою для призначення пенсії за вислугу років.

Посилалася на те, що з 27 серпня 1985 року і по теперішній час працює в органах прокуратури Чернівецької області. На підставі ст. 49 Закону України «Про прокуратуру» та у відповідності до Порядку виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 425 від 07.05.2008 року, з 27 серпня 2010 року отримує набавку за вислугу років у розмірі 40 %.

21 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з наступними змінами та доповненнями.

28 березня 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що згідно даних трудової книжки до стажу, який надає право на пенсію за вислугу років заявниці можливо зарахувати тільки період роботи на прокурорських посадах з 23.12.1998 року по день звернення, що

____________________________________________________________________

22ц-142/2015 р. Головуючий у 1нстанції Літвінова О.Г.

Категорія 69 доповідач Савчук М.В.

складає 15 років 3 місяці, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» при необхідному стажі 21 рік 6 місяців. Період роботи з 27 серпня 1985 року по 2 грудня 1998 рік на посадах кур'єра та секретаря-машиністки прокуратури не може бути зарахований до вислуги років в органах прокуратури, так як дані посади не передбачені ст. 50-1 зазначеного вище Закону. Також відповідно до Порядку обчислення стажу державних службовців, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року посади кур'єра та секретаря-машиністки прокуратури не відносяться до посад державних службовців. Вважає доводи відповідача щодо відмови у призначенні пенсії незаконними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що період роботи на посаді друкарки І категорії з 02.03.1990 року по 23.12.1998 року, за який ОСОБА_1 отримувала надбавку за вислугу років, є державною службою та є підставою для призначення пенсії за вислугу років.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

________Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального права та процесуального права.

________Вказує, що відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» період роботи ОСОБА_1 з 02.03.1990 року по 22.12.1998 рік на посаді секретаря-машиністки І категорії не відноситься до переліку посад, що дає право на пенсію за вислугу років. Крім того, відповідно до Порядку обчислення стажу державних службовців, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року, посада секретаря-машиністки І категорії не відноситься до посад державних службовців.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції було досліджено всі обставини справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з можливості та доведеності встановлення факту, що період роботи на посаді друкарки І категорії з 02.03.1990 року по 23.12.1998 року, за який ОСОБА_1 отримувала надбавку за вислугу років, є державною службою та є підставою для призначення пенсії за вислугу років.

Проте з такими висновками погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно ст.ст. 205, 310 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 ( 637-93-п ), якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, для підтвердження наявного трудового стажу встановлюється інший порядок його підтвердження - органами Пенсійного фонду України.

У судовому порядку встановлюється лише факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім'я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

Як вбачається зі змісту трудовій книжки ім'я, по батькові та прізвище заявника у ній збігається з ім'ям, по батькові та прізвищем заявника (а.с.11).

Отже, для підтвердження наявного трудового стажу законодавством передбачений не судовий порядок встановлення такого факту, а інший порядок його встановлення.

У разі незгоди з відповідними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу Пенсійного фонду України наявний публічно-правовий спір з приводу призначення пенсійних виплат має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а не у порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення, за правилами цивільного судочинства.

Так, з 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У порушення зазначених норм процесуального законодавства суд першої інстанції помилково розглянув заяву ОСОБА_1 за правилами цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, із закриттям провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 310 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Чернівцізадовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці, Прокуратура Чернівецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: