Гусятинський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2015 р. Справа № 596/586/14-ц

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.

за участю головного державного

виконавця відділу ДВС

Гусятинського районного

управління юстиції ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин подання головного державного виконавця відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2»яни Богданівни у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, встановлених виконавчим документом.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 коштів, затрачених державним вищим навчальним закладом «Тернопільський національний педагогічний університет ім. Володимира Гнатюка» на її навчання в сумі 80 869,89грн.. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, один раз було надіслано попередження про заборгованість по сплаті вказаних коштів. Неодноразово здійснювалися виїзди за місцем реєстрації боржника, проте останньої за місцем проживання не було. Згодом, з метою виявлення майна боржника були направлені запити до різних реєстраційних служб. Боржник на офіційні попередження не реагує та ухиляється від сплати вищевказаних коштів за її навчання у ВУЗі. Рішенням суду не виконане. З цих підстав та враховуючи, що згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області боржник документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон головний державний виконавець просить подання задовольнити.

В судовому засіданні головний державний виконавець подання підтримала, посилаючись на викладені у ньому підстави та просить його задовольнити, також доповнила, що оскільки боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує то у разі її перебування за кордоном буде неможливим або ускладненим виконання рішення.

Суд, розглянувши подання, вислухавши пояснення головного державного виконавця, дослідивши наявні докази у справі, матеріали виконавчого провадження, прийшов до висновку, що подання до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом, встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Гусятинського районного управління юстиції в Тернопільській області знаходиться виконавчий лист № 596/586/14-ц від 11.09.2014 року, виданий Апеляційним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 коштів, затрачених державним вищим навчальним закладом «Тернопільський національний педагогічний університет імені ОСОБА_3» на її навчання в сумі 80 869,89грн..

У відповідності до ст.ст. 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем прийнято виконавчий документ до виконання та 16.10.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам для відома та виконання у встановленому законом порядку.

З вищевказаної постанови вбачається, що боржнику ОСОБА_2 надано строк до 23.10.2014 року для добровільного виконання.

24 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Процик З.М. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та заборону на здійснення відчуження будь-якого майна.

Для забезпечення виконання рішення суду головним державним виконавцем цієї ж дати боржнику було надіслано виклик із зобов»язанням сплатити борг, з попередженням про кримінальну відповідальність за невиконання вимог державного виконавця, з якого також вбачається, що в разі неявки до державного виконавця в зазначений час і день до боржника будуть застосовані штрафні санкції та привід через органи внутрішніх справ.

В період з 30.10.2014 до 18.12.2014 року з метою виявлення майна боржника, її доходів державним виконавцем направлені відповідні запити в реєструючі органи, до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України.

Згідно відповіді державної інспекції сільського господарства в Гусятинському районі сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована.

Транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані, що стверджується довідкою, виданою ВДАІ УМВСУ у Тернопільській області.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.12.2014 року станом на вказану дату у ОСОБА_2 М,Б. не має зареєстрованого на праві власності нерухомого майна ..

Згідно відповідей Пенсійного фонду України інформацію про ОСОБА_2Б, як особу-боржника, яка працює за трудовим договором та цивільно-правовими договорами, про останнє відоме місце роботи, яка отримує пенсію не знайдено.

Згідно відповіді Державної податкової служби України на запит про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи ОСОБА_2, останню неможливо однозначно ідентифікувати.

Згідно відповіді Державної податкової служби України на запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах ОСОБА_2 на обліку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до актів державного виконавця від 24.10.2014 року, 10.12.2014 року встановлено, що виїздом державного виконавця по місцю проживання боржника в с.Клювинці Гусятинського району встановлено, що ОСОБА_2 перебуває за межами України.

Відповідно до актів державного виконавця від 26.11.2014 року встановлено, що виїздом державного виконавця по місцю проживання боржника в с. Клювинці Гусятинського району встановлено, що майна, на яке б можна було звернути стягнення не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов'язання, а також ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням є підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду його за кордон до їх виконання.

Згідно з вимогами ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Крім того, в силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров'я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

З вищевказаних вимог закону слідує те, що застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним у випадках, коли особи ухиляться від виконання зобов»язання, покладеного на неї рішенням суду.

Наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Таким чином, доводи державного виконавця, зазначені у поданні, не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду зобов'язань.

Відтак, факт ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням суду зобов'язань відсутній та представником ДВС не доведений.

Суд зазначає, що обмеження у виїзді боржника за кордон, котре є винятковим заходом, на даний час є передчасним.

Разом з тим, в поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючого боргу.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на піставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, до матеріалів подання та в судовому засіданні державним виконавцем не надано належних доказів на підтвердження можливості чи бажання боржника ОСОБА_2. виїзду за межі України, зокрема наявності у неї закордонного паспорта, тощо.

Крім того, із матеріалів подання та виконавчого провадження не вбачається доказів про здійснення приводів останньої.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду з встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов»язання за рішенням.

Державний виконавець не позбавлений права повторного звернення із поданням щодо тимчасового обмеження у праві виїзді за кордон боржника ОСОБА_2 у процесі здійснення виконавчого провадження за №596/586/14-ц від 11.09.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2»яни Богданівни до виконання зобов»язань, покладених на неї судовим рішенням - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу Гусятинського районного суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна