Справа № 351/1006/14-ц
Провадження № 22-ц/779/17/2015
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М. В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів Соколовського В.М., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного підприємства «Лідер VТМ», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою приватного підприємства «Лідер VТМ» на рішення Снятинського районного суду від 03 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ПП «Лідер VТМ», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що 01.01.2007 року ОСОБА_7 взяв у них кошти в сумі 24 000 доларів США та 60 000 грн. з виплатою 3% на місяць від отриманої суми, що підтверджується розпискою, складеною на фірмовому бланку ПП «Лідер VТМ», завіреною підписом директора ОСОБА_4 та печаткою. 15.11.2008 року директором ПП «Лідер VТМ» надано повторну розписку, у якій він підтвердив отримання зазначених коштів для розвитку підприємства. Відповідач до 2010 року сплачував відсотки за користування отриманими грошовими коштами, а з 2011 року таку оплату припинив.

Посилаючись на те, що ПП «Лідер VТМ» кошти не повернув, а відповідно до статуту цього підприємства, його співвласниками є ОСОБА_4 із часткою у статутному фонді - 55%, ОСОБА_5 - 15%, ОСОБА_6 - 15%, ОСОБА_7 - 15%, просили стягнути з ПП «Лідер VТМ» або з його співвласників 362 880 грн. основного боргу та 457 228,8 грн. прострочених відсотків за користування грошовими коштами.

Рішенням Снятинського районного суду від 03 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ПП «Лідер VТМ» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 362 880 грн. основного боргу та 457 228 грн. 80 коп. прострочених відсотків, а всього 820 108 грн. 80 коп. та 3654 грн. судового збору

В апеляційній скарзі на дане рішення ПП «Лідер VТМ» посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи і на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що із пояснень свідків та з матеріалів справи (оригіналу розписки від 01.01.2007 року) вбачається, що кошти позивачі позичили ОСОБА_7, а не ПП «Лідер VТМ».

Суд безпідставно взяв до уваги копії розписок від 15.11.2008 року та від 01.02.2011 року на підтвердження факту передання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коштів ПП «Лідер VТМ» і помилково оцінив їх як повторні. Також суд прийняв як належний і допустимий доказ «чорновик відомостей про виплату відсотків», складений працівником ПП «Лідер VТМ». Проте, даний документ не містить жодних розпізнавальних ознак, неможливо встановити, ким він складений та що підтверджує.

Вважає, що висновок суду щодо передання ОСОБА_7 коштів у сумі 24 000 доларів США та 60 000 грн. ОСОБА_4 та подальше їх передання ОСОБА_8, як головному бухгалтеру ПП «Лідер VТМ», є надуманим і не підтверджується матеріалами справи.

Просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовити.

В судове засідання апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_9 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить розписка (а.с. - 215).

Оскільки представник апелянта причини неявки в судове засідання не повідомив, колегія суддів, з врахуванням того, що в судовому засіданні 23 квітня 2015 року по клопотанню представник ПП «Лідер VТМ» - ОСОБА_9 була оголошена перерва та надано час на ознайомлення з висновком почеркознавчої експертизи і в цей же день представник ознайомився з матеріалами справи та зняв фотокопії, прийшла до висновку про подальший розгляд справи у відсутності апелянта та його представника.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку повідомлялися.

Вислухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1ст. 1049 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 1 січня 2007 року ОСОБА_7 отримав від позивачів - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в борг 24 000 доларів США та 60 000 грн., про що була складена розписка (а.с. - 48).

Зі змісту даної розписки вбачається, що ОСОБА_7 зобов'язався сплачувати 3% процентів щомісячно першого та п'ятого числа гривнями, євро, доларами на розсуд кредитора.

Зазначена розписка була складена на фірмовому бланку ПП «Лідер VТМ», підписана ОСОБА_7 та директором ПП «Лідер VТМ» ОСОБА_4, який гарантував повернення коштів, та скріплена печаткою підприємства.

1 лютого 2011 року ОСОБА_4, як директором ПП «Лідер VТМ», була видана розписка про отримання від ОСОБА_2 в борг 30 415 00 доларів США та 71 087 00 грн. під 3% відсотки, які зобов'язався повернути на вимогу кредитора на протязі трьох місяців.

Як пояснив в засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2, видана директором ПП «Лідер VТМ» ОСОБА_4 розписка від 1.02.2011 року була написана як зміна та доповнення до розписки від 1.01.2007 року і сума боргу включає в себе частину прострочених відсотків за 2010 рік.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі зазначали, що давали кошти в борг для розвитку підприємства ОСОБА_7, як співзасновнику підприємства, проценти сплачувалися директором підприємства, а з 2011 року ОСОБА_4 припинив їх виплату.

Згідно статуту ПП «Лідер VТМ», який зареєстровано 07.12.2007 року, його співвласниками є: ОСОБА_4 (55% статутного фонду), ОСОБА_5 (15% статутного фонду), ОСОБА_7 (15% статутного фонду), ОСОБА_6 (15% статутного фонду). Директором ПП «Лідер VТМ» є ОСОБА_4

Відповідно до п. 6.22. і 6.25. Статуту директор підприємства в межах своєї компетенції вирішує питання діяльності підприємства, без довіреності від імені підприємства, представляє його у відносинах з державними органами, підприємствами, установами, кооперативними, громадськими та іншими організаціями та господарськими товариствами, а також іноземними організаціями, фірмами, підприємствами, громадянами, видає довіреності, накази та розпорядження, обов'язкові для всіх працівників підприємства. Директор затверджує підписами всі документи фінансового, матеріального, майнового, розрахункового та кредитного характеру, які є основою бухгалтерських записів, в тому числі, зобов'язання, звіти, баланси.

Встановлено, що згідно розписки від 1.01.2007 року директор ПП «Лідер VТМ» гарантував повернення коштів, такий напис виконано одночасно з укладенням договору позики і фірмовий бланк, на якому була складена розписка, свідчить про те, що саме ПП «Лідер VТМ» поручилося за виконання ОСОБА_7 свого обов'язку.

Колегія суддів вважає, що підпис директора в розписці про гарантування повернення коштів по розписці від 1.01.2007 року свідчить про прийняття ним відповідальності за договором позики та відображає волевиявлення сторін, а складення особисто директором повторної розписки свідчить про те, що кошти в борг було отримано саме підприємством, на якому лежить відповідальність по поверненню боргу з відсотками.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Заперечуючи договір позики, директор ПП «Лідер VТМ» посилався на те, що грошові кошти не передавалися безпосередньо підприємству, а передавалися ОСОБА_7, на якому лежить обов'язок по їх поверненню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що розписка від 1.01.2007 року, по якій директор ПП «Лідер VТМ» гарантував повернення коштів та складена розписка від 1.02.2011 року від імені директора за безгрошовитістю не оспорена, та є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Таким чином, встановивши, що відповідач не виконав умов укладеного з позивачами договору позики, оформленого розписками і на їх вимогу кошти та проценти не повернув, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з ПП «Лідер VТМ» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми основного боргу, а також процентів за користування грішми.

В засіданні апеляційного суду директор приватного підприємства «Лідер VТМ» ОСОБА_4, заперечуючи проти позову, посилався на те, що його підпис в розписці від 1.02.2011 року є підробленим.

У зв'язку з цим, по його клопотанню апеляційним судом була призначена судова експертиза і згідно висновку почеркознавчої експертизи №09/03-569 від 30.03.2015 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_4 у графі: «Директор ПП «Лідер VТМ» І.І. Дутчак» у розписці від 01.02.2011 року виконаний гр. ОСОБА_4. Ознак монтажу не виявлено.

А тому не заслуговують на увагу апелянта з цього приводу, оскільки ОСОБА_4 не доведено, що розписку він не підписував.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Лідер VТМ» відхилити.

Рішення Снятинського районного суду від 03 жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: В.М. Соколовський

О.В. Пнівчук