Провадження № 22-ц/779/493/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.,

суддів: Матківського Р.Й., Шишка А.І.

секретаря: Капущак С.В.

з участю представників: апелянта - ОСОБА_2, ВДВС - Богака Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2013 року за поданням головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду з території України керівника ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водоканалізаційного управління» ОСОБА_4 до виконання ним своїх зобов'язань в Україні, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського МУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водо каналізаційного управління» ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України. Вимоги обґрунтував тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження на підставі наказів Господарського суду Івано-Франківської області про стягнення з ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водоканалізаційного управління»на користь ВАТ НАК «Украгролізинг» боргу та пені. Добровільно рішення суду боржник не виконував. Відтак, на думку позивача, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його в праві виїзду за кордон.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2013 року подання задоволено. Тимчасово обмежено боржника - ОСОБА_4 у праві виїзду за територію України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань згідно з рішенням суду.

На дану ухвалу ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій зсилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що наявність самих невиконаних зобов'язань не є підставою для прийняття рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, оскільки обов'язковим є саме ухилення від виконання зобов'язань. Зазначає, що суд не мав права приймати рішення про обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки в поданні даних щодо ухилення ОСОБА_4 від сплати боргу не має, не обґрунтовано необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення належного виконання боржником рішення суду у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України, а крім того, наголошує, що він є керівником юридичної особи-боржника, а не боржником за ухваленими судовими рішеннями.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала обмежує його конституційні права щодо свободи пересування, вільного вибору місця проживання та права вільно залишити територію України.

У судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача вимоги апеляційної скарги заперечила, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Цим вимогам ухвала суду не відповідає.

Встановлено, що на підставі судових наказів, виданих Господарським судом Івано-Франківської області: №1190 від 28.08.2009 року про стягнення з ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водоканалізаційного управління» на користь ВАТ НАК «Украгролізинг» заборгованості в сумі 32688,47грн.; №1310 від 25.12.2012 року про стягнення з ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водоканалізаційного управління» на користь ВАТ НАК «Украгролізинг» 243514,62грн. основного боргу, 19233,89грн. пені; №1309 від 25.12.2012 року про стягнення з ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водоканалізаційного управління» на користь ВАТ НАК «Украгролізинг» інфляційних витрат в сумі 6212,24грн. та три проценти річних - 2763,59грн., державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. Даними постановами боржника зобов'язано добровільно виконати боргове зобов'язання у семиденний термін (а.с. 4-16). Постановою державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ від 22.01.2013 року зазначені виконавчі провадження об'єднані в єдине зведене провадження (а.с.17). Постановою державного виконавця ВДВС Івано-Франківського МУЮ від 28.01.2013 року накладено арешт на кошти боржника (а.с.18).

Державний виконавець звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, мотивуючи таке, ухиленням боржника від виконання боргових зобов'язань.

Задовольняючи подання відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та тимчасово обмежуючи керівника юридичної особи-боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що без зазначеного заходу, унеможливлене виконання рішення суду.

Такий висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Приписами ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулюють порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначають випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюють порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Із змісту подання та матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем здійснювались запити у реєстраційні служби, щодо надання інформації про наявність майна, належного боржнику. Наявні в матеріалах справи судові накази та копії постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчать про ухилення боржником від виконання судового рішення. Окрім того, в матеріалах справи відсутня інформація з приводу того, що державними виконавцями вжито всіх дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», спрямованих на погашення боргу.

Однак, розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд повинен виходити із положень ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов'язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення ОСОБА_4, як керівника юридичної особи-боржника, від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення ним від повного виконання зобов'язання тощо. Також не надано доказів того, що ОСОБА_4 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що за час виконання рішення він виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Таким чином, колегією суддів не встановлено фактів та не надано беззаперечних доказів, що на час постановлення ухвали ставили під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребували тимчасового обмеження права виїзду ОСОБА_4, за межі України, який не є боржником, а керівником юридичної особи-боржника ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водоканалізаційного управління».

Враховуючи наведене, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_4 було застосовано судом передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин справи та за відсутності їх належного документального підтвердження.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. ст. 60, 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

керуючись ст.ст. 218, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про тимчасове обмеження виїзду з території України керівника ТзОВ «Ремонтно-дорожнього водо каналізаційного управління» ОСОБА_4 до виконання ним своїх зобов'язань в Україні відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Р.Й. Матківський

А.І. Шишко