Провадження № 4с/522/92/15
Справа № 522/4720/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі Герасименко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, якою просив: винести ухвалу про зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження, та про визнання незаконними його щодо відкриття виконавчого провадження №42289608 про стягнення з нього коштів на підставі виконавчого листа №2-6242/10 виданого 14.09.2011р. Приморським районним судом м.Одеси.

В обґрунтування скарги зазначив, що зазначена постанова від 03.03.2014р. винесена в порушення законодавства після спливу річного строку, встановленого ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник скаржника підтримав зазначену заяву з викладених підстав та при цьому також доповнив, що окрім цього державний виконавець відкрив провадження за виконавчим листом про стягнення заборгованості в розмірі 6 112 279, 89 грн. та державного мита по іншій цивільній справи , а саме №2-6242/10, по якій винесено зовсім інше судове рішення.

Представник заінтересованої особи- відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився. про час і місце судового засідання сповіщений був належним чином, причини неявки суду не сповістив.

Згідно з ч.2 статті 386 ЦПК неявка в судове засідання державного виконавця або іншої посадової особи виконавчої служби, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд,заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши надані докази вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2013 року судом поновлений ПАТ "ВТБ Банк" строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів від 18.07.2011 року у справі №6241/10, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 Ми колайовича, ОСОБА_1, ТОВ «ВАДІТА», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь стягувача боргу (а.с.51-53).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 від 03.03.2014 року було відкрите виконавче провадження серії ВП №42289608 за виконавчим листом №2-6242/10 від 14.09.2011 року, виданим Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 та інших осіб у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №13.86-40/08-СК від 13.06.2008 року у розмірі 6 112 279 грн. 89 коп., державного мита у розмірі 1700 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120 грн., з урахуванням раніше стягнутих грошових коштів у розмірі 76474 грн. 51 коп. (а.с.5-6).

Але як вбачається з рішення апеляційного суду Одеської області від 22.05.2014р. по справі №2-6242/10 з ОСОБА_1, ОСОБА_3, стягнуто солідарно на користь ПАТ "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором №13.83-41/08-Ск від 09.06.2008р. в розмірі 7 274 875,78 грн.(а.с.54-59).

Також ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.05.2014р. (а.с.60-64) ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 18.04.2013р. скасовано та відмовлено у задоволені заяви ПАТ "ВТБ Банк" про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до викоання.(№2-6241/10).

Тобто у зазначеній постанові виконавче провадження серії ВП №42289608 відкрите за виконавчим листом №2-6242/10 від 14.09.2011 року незважаючи на те, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2013 року судом поновлений ПАТ "ВТБ Банк" строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів від 18.07.2011 року у справі №6241/10, а при цьому старшим державним виконавцем Булахевічем С.В. відкрите виконавче провадження за іншим виконавчим листом №2-6242/10 від 14.09.2011 року.

Крім того у постанові про відкриття виконавчого провадження не вказані підстави для вчинення таких дій, оскільки виконавчий лист (як вказано у постанові) виданим судом 14.09.2011 року, і строк для пред'явлення його до виконання на час відкриття виконавчого провадження збіг.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ПК України виконання рішення місцевого суду провадиться на підставі виданого ним виконавчого листа, який є виконавчим документом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Наведений у статті 17 Закону про виконавче провадження перелік виконавчих документів, що виконуються державною виконавчою службою та виданих на підставі судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК, є вичерпним.

Відповідно до п. 21. Пленуму ВССУ 6 від 07.02.2014р. державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 Закону про виконавче провадження; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону про виконавче провадження). При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені статтею 18 Закону про виконавче провадження. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте звуження цих вимог не допускається.

Що стосується вимоги про зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження, то суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню виходячи з слідуючого: Відповідно до п. 15 Пленуму ВССУ 6 від 07.02.2014р. «При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду».

З урахуванням вищенаведеного суд вважає що заява є частково обгрунтованою та такою , що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 8 ч.7, 10, 11, 15, 60, 61,79, 88 ч.1, 208, 209-210, 212, 218, 383-389 ЦПК України, ст.ст. 5,8, 11, 18, 19, 22, 26, 27, 31, 38, 39 ч.5, 40, ч.4 ст.50, 51 ,82 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2В, які полягають у винесенні постанови від 03.03.2014р. про відкритті виконавчого провадження №42289608 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на підставі виконавчого листа №2-6242/10 виданого 14.09.2011р. Приморським районним судом м.Одеси.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 усунути допущені порушення шляхом застосування норм ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

В частині зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження №42289608- відмовити.

Стягнути з Державної виконавчої служби України судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.60 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.