АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3977/15 Справа № 204/3260/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Романюк М.М.
22 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" про визнання бездіяльності незаконною, відшкодування моральної шкоди та матеріальних витрат, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 13 травня 2013 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилалася на те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. Балансоутримувачем та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинковій території є відповідач. У зв'язку з незадовільним станом даху, починаючи з 2010 року постійно відбувається залиття належній їй та її дочці ОСОБА_3 квартири. Неодноразові звернення з заявами та скаргами до відповідача не мали результатів. Постійне залиття квартири призвело до її поступового руйнування, не зважаючи на зусилля позивача підтримувати її у санітарному стані. З урахуванням зазначеного просила визнати незаконною бездіяльність відповідача, визнати що бездіяльність відповідача суттєво вплинула на погіршення санітарно-технічного стану квартири, стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 10 372 грн., вимушені матеріальні витрати в розмірі 3 117 грн. 76 коп. та на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача, стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 13 489 грн. 76 коп. та на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з їх доведеності та законності в цих межах.

З даним висновком в повному обсязі погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач є балансоутримувачем та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинковій території.

Починаючи з 2010 року, у зв'язку з незадовільним станом даху, постійно відбувається залиття зазначеної вище квартири, що призвело до завдання позивачу матеріальної шкоди.

Разом з тим згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст.16 ЦК України.

Згідно ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням того, що зазначена норма закону передбачає можливість визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб і не містить такого способу захисту, як визнання протиправною бездіяльність комунального підприємства, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення зазначеної позовної вимоги, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Задовольняючи позовні вимого про стягнення суми на відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення зазначеної вимоги, оскільки бездіяльністю відповідача позивачу було завдано матеріальну шкоду. Однак, в мотивувальній частині рішення суд посилаючись на висновок будівельно-технічної експертизи № 183-14 від 15 жовтня 2014 року, згідно якого вартість матеріального збитку, спричиненого в результаті залиття квартири ОСОБА_2 складає 8 370 грн. 64 коп., стягнув суму в розмірі 10 372 грн., а тому рішення суду в частині розміру стягнення на відшкодування матеріальної шкоди підлягає зміні - зменшенню з 13 489 грн. 76 коп. до 11 488 грн. 40 коп. (8 370,64 + 3 117,76).

Рішення суду щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони фактично перебувають у договірних відносинах, відповідач надає відповідні послуги, а позивач їх оплачує.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

З урахування зазначеного та приймаючи до уваги, що ані умовами договору ані законом не передбачено право на відшкодування моральної шкоди за правовідносинами, які існують між сторонами, суд помилково застосував вимоги ст.1167 ЦК України, яка регулює підстави для відшкодування моральної шкоди за недоговірними зобов'язаннями, та задовольнив заявлені вимоги, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Посилання апелянта та те, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки дах потребує капітального ремонту, а вони проводять лише поточні ремонти, не може бути прийнято до уваги з наступного.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідачем не надано доказів того, що дах, який протікає, потребує капітального ремонту. Крім того, якщо дах потребує капітального ремонту, відповідач повинен був звернутися до міської ради з відповідним клопотанням про внесення до титульного списку на проведення капітального ремонту. Відповідачем не надано суду доказів того, що вони зверталися з даним клопотанням.

Крім того, згідно ст.176 ЖК України наймодавець зобов'язаний своєчасно проводити ремонт жилих будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих приміщень, належне утримання під'їздів, інших місць загального користування будинків і придомової території. Такі ж обов'язки покладаються на житлово-будівельні кооперативи. Капітальний ремонт жилих будинків, технічне обслуговування їх інженерного обладнання, а також поточний ремонт жилих приміщень, що його зобов'язаний провадити наймодавець (житлово-будівельний кооператив), здійснюються відповідно до правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території, правил і норм технічної експлуатації житлового фонду. Невиконання наймодавцем (житлово-будівельним кооперативом) обов'язків по ремонту жилого приміщення у випадках, викликаних невідкладною необхідністю, дає наймачеві жилого приміщення (члену житлово-будівельного кооперативу) право провести ремонт і стягнути з наймодавця (житлово-будівельного кооперативу) вартість ремонту або зарахувати її в рахунок квартирної плати (внесків на експлуатацію і ремонт будинку кооперативу).

Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства, від 17 травня 2005року № 76 балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець послуг - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до п.2.1.5 зазначених вище Правил профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків наведена відповідно у додатках 2 та 3 (3 -6 місяців та 1 доба відповідно).

Згідно п.2.4. поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію.

Пункт 2.4.1 передбачає, що поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій.

Згідно п.2, 5, 7 ч.2 ст.21 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов'язаний: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Відповідно до п.5, 6 ч.2 ст.24 зазначеного Закону балансоутримувач зобов'язаний: забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

З огляду на наведені норми та приймаючи до уваги, що внаслідок тривалої бездіяльності відповідача, яка полягала в тому, що не відбувався контроль за технічним станом даху, своєчасно не відбувався його поточний ремонт, не вживалися заходи щодо ліквідації аварійних ситуацій, внаслідок чого технічний стан даху погіршувався, тобто саме відповідач не виконував покладені на нього законодавством обов'язки, а тому він є належним відповідачем у справі про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача зводяться до переоцінки доказів та особистого тлумачення норм права.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2014 року в частині визнання протиправною бездіяльність комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" та відшкодування моральної шкоди - скасувати та у задоволенні зазначених вимог відмовити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 листопада 2014 року в частині розміру стягнення на відшкодування матеріальної шкоди - змінити, зменшити розмір стягнення на відшкодування матеріальної шкоди з 13 489 грн. 76 коп. до 11 488 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

І.О.Петренко