Справа № 201/3193/15-ц
Провадження № 2/201/1528/2015
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що в період з 23 червня 2006 року по 02 червня 2011 року перебував у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на теперішній час проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Маючи можливість тимчасово виїжджати з дітьми за кордон на відпочинок та навчання, та у зв'язку з тим , що відповідач ухиляється від надання відповідної згоди на виїзд позивача з дітьми за кордон, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд надати дозвіл на виїзд за кордон без письмової згоди відповідача їх неповнолітніх дітей до досягнення ними 16-річного віку у супроводі батька або інших осіб, уповноважених нею на це.

Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та на їх задоволенні наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення даного позову.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення.

Приймаючи до уваги, що сторона позивача та представник третьої особи не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідача та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів за правилами постановлення заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 23 червня 2006 року по 02 червня 2011 року сторони перебували у шлюбі з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5) та копією рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, відповідно до якого шлюб було розірвано (а.с. 8). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 9, 10). На теперішній час діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. В добровільному порядку питання щодо надання відповідачем дозволу на виїзд позивача з дітьми за кордон не вирішено, у зв'язку з чим Позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Згідно до ст. ст. 2, 3 цього Закону документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами є, зокрема, проїзний документ дитини. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон. Відповідно до п. 2 цієї статті оформлення проїзного документу дитині провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього закону право на виїзд за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених поставною Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Враховуючи, що виїзд дітей за межі України відповідає їх інтересам, а також приймаючи до уваги неможливість отримання необхідної для цього згоди матері, суд вважає за необхідне задовольнити позов та надати позивачу дозвіл на виїзд за кордон без письмової згоди відповідача їх неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі території України малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дніпропетровська, та малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю м. Дніпропетровська, до досягнення кожним 16-річного віку у супроводі батька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 , або інших уповноважених ним осіб нотаріально посвідченою згодою, без супроводу матері дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та без нотаріально посвідченої її згоди на виїзд дітей за межі України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: