Провадження №2/263/728/2015
Справа №263/1026/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Момот А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,
Позивач в судовому засіданні не був присутній, від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог, наполягання на їх задоволенні та розгляд справи без його участі.
Відповідачі про дату й час розгляду справи сповіщені у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з'явилися.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з розпискою від 23 серпня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли в борг упозивача 3000 доларів США та 900 євро, які зобов'язалися повернути протягом 3 місяців, тобто до 23 листопада 2012 року. Вказана розписка написана відповідачем ОСОБА_3 власноруч та скріплена його та ОСОБА_2 підписами.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає увласність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Позивач стверджує, що сума боргу відповідачами не повернута, чим порушені вимоги ст.1049 ЦК України.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з вимогами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також у відповідності до ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 657,88 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Жовтневого районного суду м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя О.В. Турченко