03.03.2015 Справа № 2/337/484/2015
ЄУН № 337/465/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляра А.М.

при секретарі Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 25.11.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1, виданим 25.11.1989 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 3242 від 25.11.1989 року.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Фактично припинені шлюбні відносини з відповідачем з грудня 2004 року, з цього періоду у шлюбних стосунках не перебувають, мешкають окремо. Причиною розпаду стала несумісність характерів. З часом вони втратили взаємне почуття любові один до одного та подальше життя стало неможливим, що призвело до остаточного розпаду шлюбу. Примирення з позивачем неможливе.

Спору про майно немає.

У судове засідання позивач не з'явилась, але до суду надійшла заява, в якій вона проти розгляду справи за її відсутності не заперечує, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, після шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

У судове засідання відповідач не з'явився, але до суду надійшла заява, в якій він проти розгляду справи без його участі не заперечує, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підтримує.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що сторони припинили подружні відносини, позивач наполягає на розірвані шлюбу, відповідач в свою чергу проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому суд доходить висновку, що сім′я сторін розпалась остаточно і збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 58, 59, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №3242 від 25.11.1989 року.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Рішення суду, після набрання ним законної сили надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб, тобто згідно ст. 115 Сімейного кодексу України.

Суддя: А.М. Котляр