Справа №521/644/15-ц
Провадження №2/521/1991/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 квітня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, збільшивши який просив суд стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його, ОСОБА_1 користь суму страхового відшкодування у розмірі 11 616,08 гривень; пеню у розмірі 2 459,42 гривень, 3% річних у розмірі 283,56 гривні; інфляційних втрат у розмірі 2 636,85 гривень, а також стягнути з відповідача на його, ОСОБА_1 користь судові витрати у розмірі 243,60 гривні. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 лютого 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Хонда» д/н НОМЕР_6 під керуванням позивача та автомобілю «ВАЗ» д/н НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3. Винним в порушенні правил дорожнього руху був ОСОБА_3, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2014 року. В результаті ДТП позивачу було завдано значні матеріальні збитки. Оскільки автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_7 згідно полісу НОМЕР_8 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є забезпеченим транспортним засобом, страховиком якого виступає ПАТ «УКС «Гарант-Авто», тому 26.02.2014 року ОСОБА_3 та позивач у встановленому законом порядку повідомили відповідача про ДТП. Так, позивач 16.04.2014 року звернувся з письмовою заявою до відповідача стосовно виплати йому страхове відшкодування. 16.07.2014 року після проведення страхового розслідування відповідач затвердив страховий акт №000017650/01, з якого вбачається, що вказана ДТП є підставою для здійснення страхового відшкодування, особа яка має право на отримання відшкодування - позивач. Отже відповідно до розрахунків страхових комісарів ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна позивача з урахуванням зносу складає 11 616,08 гривень. Однак вказана сума позивачу так і не була сплачена. Крім того позивач зазначив, що заява про страхове відшкодування була подана позивачем до відповідача 26.02.2014 року, то останнім днем сплати страхового відшкодування є 27.05.2014 року (через 90 днів), а прострочка у сплаті складає 297 днів за період з 27.05.2014 року по 19.03.2015 рік у розмірі 2 459,42 гривень; 3% річних за несвоєчасну сплату страхового відшкодування у розмірі 283,56 гривні, а також інфляційні втрати за несвоєчасну сплату страхового відшкодування за період з 27.05.2014 року по 19.03.2015 рік у розмірі 2636,85 гривень. Оскільки відповідач самостійно не відшкодував заподіяну шкоду, внаслідок ДТП, він вимушений звернутися до суду з наведеним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «УКС «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Хонда» д/н НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілю «ВАЗ» д/н НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови Малиновського районного суду м. Одеси справа №521/3244/14-п, провадження №3/521/1560/14 від 25.03.2014 року, що 25 лютого 2014 року о 20 год. 15 хв. Водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_7, по вул. Ак. Філатова у м. Одесі, при здійсненні повороту ліворуч на вул. Гайдара у м. Одесі на зелений сигнал світлофора, не надав дорогу автомобілю «Хонда» д/н НОМЕР_6, внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.6 «Правил дорожнього руху». Згідно з постановою Малиновського районного суду м. Одеси справа №521/3244/14-п, провадження №3/521/1560/14 від 25.03.2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню по ст. 124 КпАП України у виді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок.
Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Як вбачається з заяви про отримання страхового відшкодування на ім'я голови Правління ПАТ «УСК «Гарант-Авто» від 16 квітня 2014 року, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про отримання страхового відшкодування.
Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.
Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування була подана позивачем до відповідача 26.02.2014 року, то останнім днем сплати страхового відшкодування є 27.05.2014 року (через 90 днів), отже з 27.05.2014 року до 19 03.2015 року минуло 297 днів.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до статті 992 Цивільного кодексу України та пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Отже пеня, яку повинен сплатити відповідач складає 2 459,42 гривень.
Відповідно до статті 625 ЦК України, в контексті якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, тому що дана норма стосується правовідносин, які виникли між сторонами за порушення зобов'язань за договорами.
Отже 3% річних, яку повинен сплатити відповідач складає 283,56 гривні та розмір інфляційних втрат у розмірі 2 636,85 гривень.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача.
Таким чином, з відповідача по справі - Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення суму страхового відшкодування у розмірі 11 616,08 гривень; пеня у розмірі 2 459,42 гривень, 3% річних у розмірі 283,56 гривні; інфляційні втрати у розмірі 2 636,85 гривень, а також судові витрати у розмірі 243,60 гривні
Керуючись ст.ст. 15, 88, 224-226 ЦПК України ст.ст. 15, 22, 625, 925, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», за участю третьої особи: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.