Єдиний унікальний номер 448/347/15-ц
Провадження № 2-о/448/12/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, покликаючись на те, що з 1976 року вона та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували між собою у фактичних шлюбних стосунках, проживали спільно однією сім'єю як подружжя, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки та вели спільне господарство, але до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу не зверталися.

Стверджує, що ні вона, ні ОСОБА_2, починаючи з 1976 року, у зареєстрованому шлюбі між собою чи в будь-якому іншому шлюбі не перебували. Спільних дітей у них немає. З 15.05.1998 року вони проживали разом, тобто однією сім'єю в АДРЕСА_1.

Зазначає, що ОСОБА_2 мав проблеми із зором та у 2002 році повністю втратив зір. Оскільки вона (заявник) з огляду на свій вік та стан здоров'я не могла самостійно здійснювати догляд як за собою, так і за ОСОБА_2, тому останній з 17.08.2010 року і по день своєї смерті був зареєстрований та проживав у Львівському геріатричному пансіонаті. Однак вона (заявниця) систематично провідувала ОСОБА_2 у період його перебування у пансіонаті, піклувалася про нього, привозила йому одежу та продукти харчування, обговорювала з ним усі побутові проблеми їхньої сім'ї, в тому числі і щодо витрат їхнього сімейного бюджету. З огляду на усі ці обставини, стверджує, що продовжувала перебувати у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 до смерті останнього.

Стверджує, що встановлення вищевказаного юридичного факту - спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 необхідне їй для належного оформлення спадкових прав.

З огляду на наведене просить суд встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та її заявниці - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 15.05.1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (тобто по день смерті ОСОБА_2.).

В судове засідання заявниця не з'явилася, а подала заяву, в якій вказала, що вимоги заяви підтримує і просить суд справу розглядати без її участі.

Представник заінтересованої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №391/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2, а також заяву, в якій зазначає, що вирішення справи покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 15.05.1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (тобто по день смерті ОСОБА_2.) проживали спільно однією сім'єю як чоловік та жінка, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, вели спільне господарство, однак у зареєстрованому шлюбі між собою чи у будь-якому іншому шлюбі не перебували.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначені особи проживали спільно однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1, починаючи з 15.05.1998 року, тобто з часу прописки ОСОБА_1 за цією адресою, що підтверджується довідкою ЛКП «Сигнівка» №361 від 26.01.2004 року про склад сім'ї і прописку ОСОБА_1 (а.с.10).

Також із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 не був зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично там проживав разом з ОСОБА_1, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Ці обставини також підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме оригіналами супровідних листів, поштових конвертів, повідомлень, медичних документів та повісток органів державної влади, місцевого самоврядування та суду, у яких зазначена адреса місця проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 був інвалідом 1 групи по зору та у 2002р. повністю втратив зір, що підтверджується копією пенсійного посвідчення №142911, виданого 06.03.2002року (а.с.11), та копією членського квитка Українського товариства сліпих (а.с.12).

У зв'язку із необхідністю постійного стороннього догляду та лікування ОСОБА_2, починаючи з 17.08.2010р. і по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2., був зареєстрований та проживав у Львівському геріатричному пансіонаті за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою КЗЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» №1153 від 11.12.2014року (а.с.13).

З пояснень заявниці ОСОБА_1 та показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що через свій похилий вік (ІНФОРМАЦІЯ_1) заявниця не в змозі була забезпечити ОСОБА_2 належний догляд, оскільки сама потребувала сторонньої допомоги у повсякденному житті. Незважаючи на ці обставини, заявниця систематично провідувала ОСОБА_2 під час його перебування у Львівському геріатричному пансіонаті, піклувалася про нього, привозила йому одежу та продукти харчування, обговорювала з ним усі побутові проблеми їхньої сім'ї, в тому числі і щодо витрат їхнього сімейного бюджету, тобто вони продовжували перебувати між собою у фактичних шлюбних відносинах аж до смерті ОСОБА_2

Крім того, після смерті ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_1 займалася його похованням і такий був похований на кладовищі с.Зоротовичі Старосамбірського району Львівської області, де поховані батьки та інші родичі заявниці, що підтверджується листом отця ОСОБА_6 Релігійної громади УГКЦ с.Зоротовичі за №136 від 14.02.2015року (а.с.28).

Вищевказані обставини щодо спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 з 15.05.1998 року та наявність між ними фактичних шлюбних відносин аж до смерті останнього, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона є власником вищезазначеної квартири АДРЕСА_1, де проживала разом зі своєю тіткою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якого завжди вважала своїм дядьком та чоловіком ОСОБА_1, допомагала їм та піклувалася про них, оскільки ті були похилого віку. Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як подружжя ще з 1970-х років, мали спільний бюджет, побут, спільну окрему кімнату, спільні інтереси, завжди разом відвідували церкву, ходили у гості до своїх родичів та знайомих. Підтвердила, що два - три рази в місяць вона (свідок) разом зі ОСОБА_1, за ініціативою останньої, провідували ОСОБА_2 у період його перебування у Львівському геріатричному пансіонаті, та те що саме заявниця займалась організацією похорону ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що з дружиною ОСОБА_3 після їхнього одруження проживали разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі АДРЕСА_1. Вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завжди поводились як подружжя, що кожного разу він з дружиною ОСОБА_3 власним автомобілем відвозив ОСОБА_1 до ОСОБА_2 коли той перебував у Львівському геріатричному пансіонаті.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив ті обставини, що дійсно ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_2 як сім'я, оскільки часто провідував їх та спілкувався з ними як із своїми тіткою та дядьком.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім'єю та наявність між ними фактичних шлюбних відносин також підтверджується багатьма світлинами, що містяться в матеріалах справи (оригінали, яких були оглянуті та досліджені в судовому засіданні), з яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у різні періоди життя (під час святкування різдвяних свят, весілля, перебування у гостях, у повсякденному житті та побуті), вважали себе чоловіком та дружиною, завжди були поруч, піклувалися один про одного як подружжя.

Відповідно до ч.1,2 ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Так, сімейні відносини можуть виникати між особами на підставі фактичних шлюбних відносин без зареєстрованого шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до положень ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1 ст.10 Сімейного кодексу України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

З огляду на наведені обставини, враховуючи те що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом довгих років проживали разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі не перебували, тобто були фактичним подружжям, однак з поважних причин (у зв'язку з лікуванням ОСОБА_2 та необхідністю постійного догляду) у певний період часу вони не проживали спільно за однією адресою, хоча в цей час продовжували підтримувати між собою фактичні шлюбні відносини, виходячи із вищенаведених положень ч.2 ст.3, ст.ст.7, 10 Сімейного кодексу України, суд переконаний, що ці особи були однією сім'єю аж до смерті одного із них, а саме ОСОБА_2

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За правилами п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Оскільки встановлення юридичного факту - спільного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2, про який просить заявник, має значення для належного оформлення її спадкових прав, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту ніж як у судовому, враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з 15.05.1998 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя (підпис) Я.Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є.Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20__ р.

Суддя Я.Є. Стецик