У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі її представника - ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року у справі за заявами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виселення з квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права користування жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі, зобов'язання припинити дії, що порушують право, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права користування жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі, зобов'язання припинити дії, що порушують право, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення з квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визнання права користування кімнатами площею 23,6 кв. м і 14,7 кв. м та місцями загального користування у квартирі АДРЕСА_1, зобов'язання припинити дії, які порушують її право проживати у зазначених приміщеннях квартири однією сім'єю з матір'ю ОСОБА_2, в тому числі зобов'язати не зачиняти на свій розсуд місця загального користування та не змінювати замки у вхідних дверях, зобов'язати не чинити перешкод у користуванні вказаними приміщеннями квартири.

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання за її дочкою ОСОБА_3 права користування кімнатами площею 23,6 кв. м і 14,7 кв. м та місцями загального користування у квартирі АДРЕСА_1, зобов'язанні припинити дії, які порушують її право на проживання з нею її дочки у зазначених приміщеннях квартири.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_1, виділених у користування ОСОБА_2 жилі кімнати, площею 23,6 кв. м і 14,7 кв. м, а також місцями загального користування.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні жилими кімнатами площею 23,6 кв. м і 14,7 кв. м та місцями загального користування у квартирі АДРЕСА_1.

У решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва 23 грудня 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5, часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 та позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_3 права користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_2, виділених у користування ОСОБА_2 жилих кімнат, площею 23,6 кв. м і 14,7 кв. м, а також місцями загального користування, зобов'язання ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні жилими кімнатами площею 23,6 кв. м і 14,7 кв. м та місцями загального користування у квартирі АДРЕСА_2, та стягнення з ОСОБА_5 судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Виселено ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 та позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_4, звернулися до суду із заявами про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року у задоволенні заяв ОСОБА_2 та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4, про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційних скарг та змісту оскаржуваної судової ухвали вбачається, що скарги є необґрунтованими і наведені в них доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі її представника - ОСОБА_4, у відкритті касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року у справі за заявами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виселення з квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права користування жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі, зобов'язання припинити дії, що порушують право, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права користування жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі, зобов'язання припинити дії, що порушують право, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилими кімнатами та місцями загального користування у квартирі.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов