н/п 2/490/4580/2014
Справа № 490/3964/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2015 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Ковальовій Я.С.,

за участю прокурора - Андросової І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби в Миколаївської області, Управління МВС України в Миколаївській області, третя особа слідчий Заводського РВ ММУ МВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

25 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Держави в особі Державної казначейської служби в Миколаївській області та Управління МВС України в Миколаївській області про стягнення моральної шкоди в розмірі 6000 грн., завданої неправомірним зволіканням у ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, скоєним діями слідчого Заводського РВ ММУ МВС України в Миколаївській області.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27 червня 2012 року в інтересах ОСОБА_3 нею подана заява до ОСОБА_4 щодо перевірки факту складання 16.02.2009 року експертом ОСОБА_5 висновку будівельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки по вулиці Скороходова, 139 в м. Миколаєві, як неправдивого документу.

22.11.2012 року заява внесена до ЄРДР.

29.11.2012 року слідчим Заводського РВ Панченко Я.О. прийнято постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю складу злочину.

05.12.2012 року постанова слідчого Заводського РВ Панченко Я.О. про закриття кримінального провадження від 29.11.2012 року скасована та матеріали направлено для подальшого розслідування до слідчого відділу ОСОБА_4

11.12.2012 року слідчим Заводського РВ Панченко Я.О. прийнято постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю складу злочину.

Дана постанова від 11.12.2012 року скасована та матеріали направлено до слідчого відділу ОСОБА_4 для подальшого проведення досудового розслідування, за такого досудове слідство досить триває, провадиться понад розумні строки, не на належному рівні, слідчим допущено необгрунтовану тяганину.

Неправомірною і необгрунтованою бездіяльністю слідчого Заводського РВ Панченко Я.О. на думку позивача спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 6000 грн., яка підлягає стягненню з Державної Казначейської Служби на підставі положень ст. ст. 16, 20 Про міліцію та ст.ст.8, 56 ОСОБА_6 України.

Прокурор Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_7 вважала позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судове засідання позивач не з*явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила про задоволення позову.

Представник відповідача ДКС України позов не визнав, просив про розгляд справи у його відсутність.

Представник УМВС України в Миколаївській області в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позову з підстав відсутності передбачених законом доказів незаконності у бездіяльності слідчого щодо несвоєчасного проведення розслідування у кримінальному провадженні; як і відсутність доказів спричинення моральних страждань позивачці, яка діяла лише як представник за дорученням потерпілого ОСОБА_3

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, представника відповідача ДКС України, представника відповідача УМВС України в Миколаївській області та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_6 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_6 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_6 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_6 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_6 України гарантується. Згідно ст. 56 - кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.ст.3,15,16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, може бути, зокрема відшкодування моральної ( немайнової) шкоди.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, в разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи.

При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

В силу положень ст.1176 ЦК України, передбачений спеціальний перелік підстав виникнення права на відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

За ст.1176 ч.6 ЦК України, передбачена можливість відшкодування на загальних підставах шкоди, завданої фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Судом не добуто доказів незаконності чи наявності вини у діях чи бездіяльності слідчого Заводського РВ Панченко Я.О. з проведення досудового розслідування за вищевказаним кримінальним провадженням, так і завдання саме ОСОБА_1, як представнику ОСОБА_3 моральної шкоди, спричинену саме протиправністю дій відповідачів та причинний зв'язок між ними.

За такого, не має підстав і для задоволення позовних вимог на підставі ст. 56 ОСОБА_6 України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за безпідставністю позовних вимог.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби в Миколаївської області, Управління МВС України в Миколаївській області, третя особа слідчий Заводського РВ ММУ МВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Черенкова Н.П.