Справа № 473/5015/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої: - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєва Н.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області, про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В :

28.10.2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту.

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, в якому він проживає, а також земельна ділянка, площею 1500 кв.м., призначена для обслуговування належного йому житла.

Позивач зазначив, що належна йому земельна ділянка межує з земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 смт. Олександрівка та належить громадянці ОСОБА_5, ділянка розташована впритул до стіни належного йому житлового будинку, що унеможливлює здійснення ним зовнішнього обслуговування та ремонту будинку, а також зняття показів засобу обліку спожитого газу без проходу через належну відповідачу земельну ділянку.

Оскільки, в добровільному порядку ОСОБА_5 не бажає надати йому право проходу через належну їй земельну ділянку, просив суд земельний сервітут встановити безстроково та безоплатно з правом використання частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 Вознесенського району, яка прилягає до стіни належного йому житлового будинку та має розмірі: довжина - 14,9 кв.м., ширина - 1,15 кв.м., для задоволення потреби проходу до задньої стіни житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область Вознесенський район смт. Олександрівка АДРЕСА_1 та проведення ремонту ( в тому числі встановлення будівельних риштувань, складання будівельних матеріалів), профілактичного і санітарного обслуговування вказаного житлового будинку з боку земельної ділянки відповідача, вхід на частину земельної ділянки здійснювати з правого кута його житлового будинку.

Ухвалою суду від 18.12.2014 року до участі у справі було залучено ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, зазначили, що ОСОБА_3, як новий власник житлового будинку АДРЕСА_2 в смт. Олександрівка через неприязні стосунки не бажає надати позивачу право проходу через земельну ділянку, яка не належить третій особі, а належить попередньому власнику будинку ОСОБА_5, з якою йому теж не вдалося домовитися.

Земельний сервітут просив встановити безстроково та безоплатно, аналогічно до вимог викладених в позові, але без складання будівельних матеріалів на земельній ділянці відповідача, та з можливістю огляду та обслуговування газового обладнання встановленого на стіні його будинку.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, її представник за нотаріально посвідченою довіреністю - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позов пред"явлений передчасно, позивач не звертався до відповідача із письмовим договором, як то передбачено ст. 402 ЦК України. Запропоновані умови про безстроковість та безоплатність неможливі, так як в подальшому ускладнює власнику земельної ділянки можливість розпорядження нерухомим майном, тому має бути строковим - на 5 років, та оплатним, пропонував оплату в натуральній формі - 1 чи 2 курки та яйця на рік.

Також зазначив, що позивач не може постійно користуватися чужим майном, а необхідно встановити певну періодичність здійснення земельного сервітуту.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, який вступив у справу за власною ініціативою, в судовому засіданні пояснив, що він є потенційним власником житлового будинку АДРЕСА_2 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, а також спірної земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку.

Заперечує проти вставлення земельного сервітуту, оскільки позивачем не надано доказів, що він не має можливості користуватися належним йому нерухомим майном без встановлення земельного сервітуту, що останній намагався укласти договір про встановлення земельного сервітуту. Щодо неможливості зняття показів з газового лічильника ОСОБА_4 зазначив, що він безперешкодно допускає контролера до лічильника, який знаходиться в нього у дворі, але вважає, що газові лічильник та редуктор інше обладнання мають бути перенесені позивачем на фасад його будинку, тому у разі встановлення сервітуту, він має бути строковим.

Крім того, має намір використати земельну ділянку, на яку позивач хоче встановити сервітут для будівництва в дворі гаража, а у разі задоволення позову буде обмежений в праві користування, тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

ОСОБА_4 є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 Вознесенського району Миколаївської області наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, а саме свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.05.2010 року за № 49 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 866214 від 21.05.2009 року ( а.с. 3, 71-72).

Сусідня із позивачем земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_2 смт. Олександрівка Вознесенського району, надана для індивідуального житлового будівництва площею 0.25 га., належить відповідачу ОСОБА_5, що підтверджується державним актом НОМЕР_1 від 16.11.2001 року, актом про встановлення меж від 10,07,2001 року, кадастровим планом та інформацією управління Держземагенства у Вознесенському районі Миколаївської області ( а.с. 42, 50, 108-109).

В судовому засіданні встановлено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 придбав житловий будинок АДРЕСА_2 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської, що підтверджується договором купівлі-продажу № НОМЕР_2 від 07.02.2004 року, зареєстрованому у Вознесенській філії Південної товарної біржі ( а.с. 27), але відповідно до інформації КП "Вознесенське МБТІ" від 08.12.2014 року та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.12.2014 року власником вказаного будинку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.11.2003 року є громадянка ОСОБА_6 ( а.с. 28, 39, 63-64).

Проте житловий будинок та частина господарчих будівель, які належать позивачу ОСОБА_4 розташовані на межі сусідньої земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5, що підтверджується технічними паспортами обох житлових будинків, кадастровим планом, фотокопіями та не оспорюється учасниками процесу ( а.с. 5-7, 86-88, 97-99).

На зовнішній стіні житлового будинку позивача, що розташована на межі земельних ділянок знаходиться газовий редуктор та лічильник.

Таке розташування житлового будинку та будівель унеможливлює здійснення позивачем його зовнішнього обслуговування та ремонту, а також обслуговування газового редуктора, зняття показів засобу обліку спожитого газу без проходу через належну відповідачу земельну ділянку.

Однак, в добровільному порядку ОСОБА_5 не бажає надати йому право проходу через належну їй земельну ділянку, крім того проти цього заперечує третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, який фактично проживає в АДРЕСА_1.

Як вбачається з ч.1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервіту ) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Види права земельного сервітуту визначені в переліку, передбаченому ст. 99 ЗК України та дублюються ч.1 ст. 404 ЦК України.

Серед них й право проходу через належну іншим особам земельну ділянку.

Положення ч.1 ст. 100 ЗК України, ч. 2 ст. 401, ч.2 ст. 404 ЦК України вказують на те, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Особа має право вимагати від власника ( володільця ) сусідньої земельної ділянки, а також в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Зокрема у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (зі змінами) встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання щодо можливості звернення до суду без наявності відмови в укладанні договору між власниками сусідніх земельних ділянок необхідно звернути увагу на той факт, що така відмова є лише однією з можливих причин його не укладення.

Такими причинами, при одночасній наявності волі на укладання договору між власниками сусідніх земельних ділянок можуть бути, зокрема, різні погляди на істотні умови договору, надзвичайна або невідворотна подія (непереборна сила), відсутність можливості зв'язатися з власником сусідньої земельної ділянки, і т. ін. Оскільки законодавець зазначеною нормою передбачив дві підстави встановлення сервітуту, власник земельної ділянки має право на власний розсуд обирати спосіб його встановлення.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач намагався встановити сервітут шляхом укладання договору з відповідачем в позасудовому порядку, але умови, запропоновані та озвучені представником ОСОБА_5 його не задовольнили.

Доводи ОСОБА_4 про неможливість нормального господарського використання газового обладнання, ремонту та обслуговування житлового будинку, який належить йому, без обтяження сервітутом чужого нерухомого майна, зокрема, земельної ділянки, яка належить відповідачу, суд вважає обґрунтованими з урахуванням стану неприязних стосунків між позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, стану опалубки житлового будинку позивача, розташування газового обладнання на задній стіні будинку.

Суд прийшов до висновку про необхідність встановлення сервітуту щодо обмеженого користування позивачем належною відповідачу земельною ділянкою способом, що найменш обтяжливий для останньої, зокрема в наступних розмірах: довжиною - 14,9 кв.м, шириною - 1,15 кв.м. впродовж стіни будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1

Земельний сервітут необхідно встановити у вигляді вільного доступу ОСОБА_4 для періодичного зняття показників газового лічильника, обслуговування газового редуктора, а також для періодичного обслуговування та ремонту житлового будинку та господарських будівель, розташованих на межі ділянки з правом встановлення будівельних риштувань.

Таким чином, суд врахувавши наведені вище обставини, врахувавши той факт, що задоволення потреб сервітурія ОСОБА_4 неможливо здійснити яким-небудь іншим способом лише способом обмеження сервітутом земельної ділянки, яка належить відповідачу ОСОБА_5 приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту - задовольнити.

Встановити в інтересах ОСОБА_4 постійний, безоплатний земельний сервітут щодо користування належною на праві власності ОСОБА_5 земельною ділянкою по АДРЕСА_2 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області в наступних розмірах: довжиною 14,9 м., шириною 1,15 м. впродовж стіни будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області з доступом безпосередньо з належної позивачу ділянки.

Надати право ОСОБА_4 право проходу через земельну ділянку ОСОБА_5 для зняття показників газового лічильника, а в разі необхідності для обслуговування газового обладнання, обслуговування та ремонту житлового будинку, розташованого на межі ділянки з правом встановлення будівельних риштувань.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Висоцька Г.А.