СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/457/15-ц
Провадження № 2/306/282/15
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2015 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючої - судді Василиха Ж.В.,

при секретарі - Дичка О.І.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 суму у розмірі 322920,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 березня 2010 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів на суму 5000 доларів США на строк 2 місяці. Проте, до закінчення строку повернення даної позики 11 травня 2010 року за проханням відповідачки, вони змінили умови позики. А саме відповідачка отримала від нього додатково ще 4 тисячі доларів США позики, а сума відсотків за користування його коштами в розмірі 9 тисяч доларів США склала 4 тисячі доларів США. Строк повернення загальної суми боргу за позикою та відсотків за користування коштами ними не було визначено. 07.11.2014 року він звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про повернення коштів. Оскільки відповідачка на даний час не повернула йому жодних коштів, тому просить стягнути з такої 322920,00 грн. (13000 доларів США по курсу НБУ станом на 10.02.2015 року).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю та просили його задовольнити, пояснили, що просять стягнути з відповідачки проценти у фіксованій сумі.

Відповідачка у судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, а тому суд розглядає справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 11.03.2010 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 позичив фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, про що відповідачка надала позивачеві письмову розписку, зобов'язавшись повернути позивачу кошти в сумі 7000 доларів США до 11.05.2010 року. Також з цієї розписки вбачається, що 11.05. ОСОБА_3 взяла ще 4000 доларів США, борг складає 9 тисяч та 4 тисячі процентів, всього 13000 доларів США.

07.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про повернення боргу (а.с. 7, 11).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За змістом ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

А тому позов в частині стягнення боргу в сумі 223560,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 10.02.2015 року становить 9 000 доларів США є обгрунтованим.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з розписки, відповідачка зобов"язалася повернути 4 тисячі доларів США процентів за користування коштами.

У Постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року, прийнятій в результаті перегляду ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року вказано, що за змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов. Передбачене у цій нормі право сторін на встановлення умов оплати за користування позикою з урахуванням норм ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України слід розуміти як право сторін на визначення саме розміру процентів та порядку їх сплати, а не обрання ними іншого способу оплати (наприклад, у твердій грошовій сумі безвідносно до суми боргу), оскільки закон - ст. ст. 536, 1048 ЦК України визначає, що плата за користування чужими грішми встановлюється і нараховується у вигляді процентів на основну суму боргу.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову в частині стягнення відсотків за користування позикою у розмірі 99360,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 10.02.2015 року становить 4 000 доларів США, відсутні.

Керуючись ст. ст. 1046-1050 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 88, 212-215, 218 ЦПК України, с у д,

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором позики суму основного боргу у розмірі 223560 (двісті двадцять три тисячі п»ятсот шістдесят) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 2235 (дві тисячі двісті тридцять п"ять) грн. 60 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Ж. В. Василиха