АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/873/15 Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Категорія: 57 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця «25» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Полікарпової О.М.,
Базіль Л.В.
при секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «16» січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року позивачка ОСОБА_6 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що є власницею житлового будинку АДРЕСА_1. На сусідній земельній ділянці у житловому будинку АДРЕСА_2 проживають відповідачі.

Земельну ділянку останні використовують не за призначенням, т.я. розмістили на ній автомобілі, які здійснюють відкачування рідких нечистот з каналізаційних ям.

Асенізаційні машини розміщують у притул до присадибної ділянки позивачки, від них постійно йде неприємний запах, завдає незручностей, т.я. влітку неможливо відкрити вікна, пропадають висаджені рослини, у неї погіршився стан здоров'я.

На заходи впливу органів влади відповідачі не реагують, тому вона звернулася до суду.

Позивачка просила визнати дії відповідачів з розміщення автомобілів, які здійснюють відкачування рідких нечистот на території приватного сектору за адресою АДРЕСА_2 неправомірними, припинити такі дії та заборонити відповідачам здійснювати стоянку цих автомобілів за вказаною адресою.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 16 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо розміщення автомобілів, які здійснюють відкачування рідких нечистот (асенізаційних машин) на території приватного сектору за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не вчиняти дії щодо розміщення автомобілів, які здійснюють відкачування рідких нечистот (асенізаційних машин) на території приватного сектору за адресою: АДРЕСА_2.

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6

На апеляційну скаргу ОСОБА_6 подала письмові заперечення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним, ОСОБА_6, її представник та ОСОБА_8 просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1, на суміжній земельній ділянці відповідачка ОСОБА_7 має у власності житловий будинок №72.

На належній ОСОБА_7 земельній ділянці відповідачі розміщують 4 автомобілі, які здійснюють відкачування рідких нечистот, чим завдають незручностей позивачці, т.я. від машин йде неприємний запах, що в свою чергу впливає на санітарний стан навколишнього середовища та на стан здоров'я позивачки.

Зазначена обставина підтверджена у письмових відповідях на скарги ОСОБА_6 виконавчого комітету Херсонської міської ради, департаменту житлово-комунального господарства, головного управління дерсанепідслужби у Херсонській області, Суворовської районної у м.Херсоні ради, Херсонського міського товариства захисту прав споживачів, медичними документами /а.с. 11-32/.

Із вказаних письмових доказів також вбачається, що розміщення асенізаційних автомобілів на земельній ділянці є порушенням Державних санітарних правил планування і забудови населених міст, якими заборонено розташування такого транспорту в 100-метровій санітарно-захисній зоні; ДБН-360-92**, згідно до яких транспортні засоби мають зберігатися в автогаражах і автостоянках.

Такі спеціальні автомобілі є постійними джерелами забруднення атмосферного повітря в зоні безпосередньої приватної забудови, тому розміщення їх поряд з земельною ділянкою позивачки є порушенням її прав.

У частині 1 статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно зі ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Таким чином, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 і зобов'язуючи відповідачів не вчиняти дій по розміщенню асенізаційних машин в зоні приватної забудови, суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване рішення, висновки якого не спростовані доводами апеляційної скарги.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він не проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 а також на те, що житловий будинок зданий в оренду іншій особі не спростовує висновків суду щодо факту неправомірності дій відповідачів, оскільки відповідачка ОСОБА_7 зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_2, є його власником, а відповідач ОСОБА_5 мешкає поряд в будинку АДРЕСА_3.

Належних та допустимих доказів того, що на спірній земельній ділянці асенізаційні машини розміщені іншою особою апелянтом не надано, а крім того при вирішенні цього спору адміністративними органами вказані питання вирішувалися саме з відповідачами /а.с. 21, 22, 24/. Також підтверджено, що власником двох машин є відповідачка ОСОБА_7, а однієї - відповідач ОСОБА_5

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення і скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук