АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1643 Головуючий у 1 інстанції - Скрипник О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарях Бугай О.О., Колотілову О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2014 року

в справі за позовом ПАТ « Альфа Банк» до ОСОБА_1, ТОВ «Основа», ТОВ «Галицька Основа» та до Спільного Українсько-Французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 4 вересня 2014 року по зазначеній цивільній справі відкрито провадження.

Ухвалою цього ж суду від 25 вересня 2014 року цивільну справу передано на розгляд до Печерського районного суду м.Києва у відповідності до ст. 109 ЦПК України -за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 4 листопада 2014 року справу прийнято до провадження Печерського районного суду м. Києва.

3 грудня 2014 року на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2014 року про відкриття провадження відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на допущені суддею порушення норм процесуального права при відкритті провадження просить ухвалу скасувати та постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження та про припинення провадження у справі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається, зокрема, на те що дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,оскільки всі відповідачі, окрім нього, є юридичними особами і згідно до ст.ст.12 ГПК України цей спір підлягає розгляду в господарському суді,з урахуванням того, що між сторонами за участю фізичної особи спільна порука не укладалась і через відсутність солідарної відповідальності між поручителями позов до нього підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,а позови до юридичних осіб - поручителів в порядку господарського судочинства.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Доводи апеляційної скарги про те, що всі чотири позовні вимоги банку пред'являються до різних осіб та кожна окрема вимога обґрунтовується різними правовими підставами не ґрунтуються на законі.

Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму ВСС України 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено: оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15, 16 частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304, 307,312, 313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 4 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді