УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 рокута ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним окремого положення кредитного договору,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним пункту 1.3.1 кредитного договору, який 21 липня 2008 року було укладено між сторонами, посилаючись на те, що вказаний пункт передбачає відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 34,95%, що є несправедливим, таким, що порушує принцип добросовісності, рівності учасників договору та істотно впливає на її права та обов'язки як споживача.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач, підписавши кредитну угоду, погодилась із усіма його умовами, у зв'язку з чим висновок суду про відсутність правових підстав для застосування положень ст.ст. 203, 215 ЦК України є обґрунтованим.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним окремого положення кредитного договору.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук