АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-7260/08
Провадження № 22-ц/792/608/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.с., Грох Л.М.

при секретарі : Кошельнику В.М.

з участю представника відповідачів ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2/2218/7260/08 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2008 року по справі за позовом акціонерного комерційного іноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2008 року задоволено клопотання позивача АКІБ "УкрСиббанк", поданого в забезпечення позову, пред'явленого до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Судом було постановлено тимчасово - до моменту виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладеного з АКІБ "УкрСиббанк" - обмежити ОСОБА_3, ОСОБА_4 право виїзду за межі України. Також накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, належне відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та забороненого його використання на суму 74700 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, його представник ОСОБА_2 просять скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Вказують, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням положень чинного законодавства, а також суперечить нормам міжнародного права. Зазначають, що суд неправомірно застосував тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як засіб забезпечення позову. Судом не враховано п. 7 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, згідно якого обмеження у праві виїзду за межі України, як засіб забезпечення позову, не застосовується до такого виду позову як стягнення кредитної заборгованості. Також, вказують, що застосування обмеження у праві виїзду за межі України, можливе лише на стадії виконання судового рішення і застосовується як засіб примусу до боржника в разі ухилення від виконання рішення суду.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду ______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сарбей В.Л. провадження № 22-ц/792/608/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № ухвала першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції іпостановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Так судом встановлено, що АКІБ "УкрСиббанк" в жовтні 2008 року звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту від 15 листопада 2007 року в сумі 73836 грн. 86 коп. та пені в сумі 863 грн. 14 коп.

Одночасно з подачею позовної заяви банк подав суду заяву про забезпечення позову, в якій крім інших заходів забезпечення позову просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 право виїзду за межі України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2008 року на підставі ст. 153 ЦПК України було тимчасово до моменту виконання своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 15 листопада 2007 року обмежено ОСОБА_3 право виїзду за межі України.

Однак з такою ухвалою суду погодитись не можна зі слідучюих підстав.

Відповідно до ст. 151-152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Виходячи з аналізу вказаних норм цивільного процесуального законодавства перелік видів забезпечення позову, визначений у ст. 152 ЦПК України, є вичерпним. Серед видів такого забезпечення у статті 152 не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суд не може застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов'язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Пунком 2 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", на який послався суд при постановленні ухвали, дійсно передбачено можливість тимчасового обмеження у виїзді з України, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші неврегульовані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Однак за змістом цієї норми Закону можливість обмеження у виїзді не пов'язується з розглядом цивільних справ, а передбачається така можливість для громадян суб'єктів цивільних відносин, які мають неврегульовані відносини до судового розгляду.

При цьому суд не звернув увагу ні на відсутність процесуальних норм з розгляду таких справ, ні на зміст частин 1, 2 ст. 8 Закону № 3857-XII. Цією нормою передбачено, що дії з відмови у виїзді з України через підстави, передбачені пунктами 1, 2, 6 - 8 ч. 1 ст. 6 цього Закону, можуть бути оскаржені громадянами у судовому порядку.

Це свідчить про те, що дії відповідних органів щодо обмеження виїзду ґрунтуються не на судовому рішенні, а на нормах ст. 6 зазначеного Закону й дії органу (посадової особи) щодо такого обмеження можуть перевірятися в судовому порядку за скаргою особи, яка зазнала обмеження, в порядку адміністративного судочинства.

Лише Законом України № 2677-VI від 4 листопада 2010 року було доповнено Цивільний процесуальний кодекс України статтею 377-1, якою визначений процесуальний порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виключно на стадії виконання судового рішення, а не під час розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного слід дійти до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині обмеження ОСОБА_3 права виїзду за межі України не відповідає нормам процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви АКІБ «УкрСиббанк» про забезпечення позову, в частині тимчасового обмеження ОСОБА_3 права виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 5 грудня 2008 року в частині тимчасового обмеження ОСОБА_3 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 15 листопада 2007 року скасувати і постановити в цій частині нову ухвалу :

В задоволенні заяви Акціонерного комерційного інноваційного банку УкрСиббанк» про забезпечення позову в частині тимчасового обмеження ОСОБА_3 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 15 листопада 2007 року відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко