Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/73/15-ц

Провадження №2/377/81/15

19 березня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній А.А., сторони не явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає.

На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 липня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено, син залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Керуючись ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 12 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 72.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, залишити прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Копію рішення направити сторонам до відома, а після набрання ним чинності - Відділу РАЦС Славутицького МУЮ для виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-дениий строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т. О. Малишенко