Номер провадження 2/754/2258/15
Справа №754/3160/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.03.2015 Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
при секретарі Солодухіній Н.С.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, що діє від свого імені та від імені малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності, -
До суду звернулася позивач ОСОБА_3, що діє від свого імені та від імені малолітньої доньки ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 щодо визнання права власності, а саме визнати право власності за нею, ОСОБА_3, на 1/6 (3/18) частини АДРЕСА_1 та за ОСОБА_4 - на 1/6 (3/18) частини АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивувала тим, що 13 жовтня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації було видано Свідоцтво про право власності на житло зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна 07 листопада 2005 року, яке посвідчує, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить в рівних долях ОСОБА_8 та членам її сім'ї: ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Отже, право власності на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири відповідно до Свідоцтва належить ОСОБА_3 та 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири належить ОСОБА_4, законним представником якої є позивач. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 09 вересня 2011 року 15-ю Київською Державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4, 2002 р.н. 1/3 частину спадкового майна після померлої бабусі ОСОБА_8, якій належала 1/6 частина квартири - за правом представлення, та на 1/3 частину спадкового майна після померлого дідуся ОСОБА_9, якому належала 1/6 частина квартири - за правом представлення. Єдиний примірник свідоцтва про право власності, який було видано, знаходиться у співвласника ОСОБА_5, який відмовляється та не бажає його надати. Таким чином, позивач та її малолітня донька є власниками відповідних частин квартири, якими вони законно володіють та користуються відповідно до встановленого рішеннями Деснянського районного суду м. Києва та рішенням Апеляційного суду м. Києва порядку користування, але позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном внаслідок неможливості отримати Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Перешкодою в розпорядженні майном є відсутність у позивача правовстановлюючих документів та не можливість проведення державної реєстрації права власності. Саме шляхом визнання права власності буде усунуто перешкоду і позивач зможе отримати витяги про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та звернутися до органу опіки та піклування з клопотанням щодо розпорядження майном малолітньої дитини.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладене у позові.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.
Представник третьої особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації до суду не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У письмових поясненнях зазначили, що позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо їх задоволення, просять розглядати справу за їх відсутності та винести рішення з урахуванням житлових та майнових інтересів малолітньої.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 13 жовтня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації було видано Свідоцтво про право власності на житло.
Дане Свідоцтво посвідчує, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить в рівних долях ОСОБА_8 та членам її сім'ї: ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Тобто, відповідно до зазначеного Свідоцтва позивачу належить 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири, та 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири належить ОСОБА_4, законним представником якої є позивач.
Свідоцтво про право власності на житло від 13 жовтня 2005 року, зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло», і записане у реєстрову книгу за № 3394, 07 листопада 2005 року.
Отже, право власності на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07.11.2005 р. належить ОСОБА_3 та 1/6 (що дорівнює 3/18) частина квартири належить ОСОБА_4, законним представником якої є позивач.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8.
09 вересня 2011 року 15-ю Київською Державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/3 частину спадкового майна після померлої бабусі ОСОБА_8, якій належала 1/6 частина квартири - за правом представлення, та на 1/3 частину спадкового майна після померлого дідуся ОСОБА_9, якому належала 1/6 частина квартири - за правом представлення.
Таким чином, позивач та її малолітня донька є власниками відповідних частин квартири, якими вони законно володіють та користуються відповідно до встановленого рішеннями Деснянського районного суду м. Києва та рішенням Апеляційного суду м. Києва порядку користування, але позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном внаслідок неможливості отримати Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності складається з права володіння, права користування і права розпорядження, та виникає з моменту його державної реєстрації.
Відповідно, право власності ОСОБА_3 на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири та право власності ОСОБА_4, законним представником якої є позивач, на 1/6 (що дорівнює 3/18) частину квартири, потребує його державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Чинним законодавством передбачено, що свідоцтво про право власності на житло видається в одному екземплярі для всіх співвласників, а видача дублікату можлива лише у випадку втрати свідоцтва та за заявами усіх співвласників. Для вчинення будь-якої дії з майном, чинне законодавство вимагає надання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яку можливо здійснити шляхом подання заяви про реєстрацію речових прав від усіх співвласників та за умови подання виключно оригіналів правовстановлюючих документів.
Таким чином, без присутності всіх співвласників та заяв від них, дублікат правовстановлюючого документа отримати не можливо, зареєструвати право власності не можливо, а оскільки позивач не наділена законом повноваженнями примусити співвласників з'явитися до реєстраційної служби, сплатити необхідні платежі та подати необхідні заяви, то позивач не має можливості зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відсутність Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності робить неможливим для ОСОБА_3 та ОСОБА_4, законним представником якої є позивач, розпорядження належними їм частинами квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З метою усунення перешкод у здійсненні власником розпорядження його майном необхідним є визнання права власності ОСОБА_3 на 1/6 (3/18) частину кв. АДРЕСА_1, та права власності ОСОБА_4, законним представником якої є позивач, на 1/6 (3/18) частину кв. АДРЕСА_1.
Перешкодою в розпорядженні майном є відсутність у позивача правовстановлюючих документів та неможливість проведення державної реєстрації права власності. Саме шляхом визнання права власності буде усунуто перешкоду і позивач зможе отримати витяги про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі, утримуючи свідоцтво про право власності на житло, позбавляють права позивачів розпоряджатися належною власністю, чим порушуються права встановлені нормами ст. ст. 319, 321 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
З огляду на викладене, об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання за ОСОБА_3 1/6 (3/18) частини АДРЕСА_1 та право власності за ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_3, на 1/6 (3/18) частини АДРЕСА_1.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 317, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88,118-120, 212-215 ЦПК України, суд, -
Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/6 (3/18) частини АДРЕСА_1 та право власності за ОСОБА_4, законним представником якої є ОСОБА_3, на 1/6 (3/18) частини АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судовий збір на користь держави по 1 827 грн. відповідно з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його отримання.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б.