Справа №587/2321/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/671/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Бойка В. Б. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду м. Суми від 19 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи комунальне підприємство Сумської міської ради «Міськводоканал», публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго», публічне акціонерне товариство «Сумигаз», ОСОБА_7,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сумського районного суду м. Суми від 19 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку та, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що суд, вірно встановивши розташування на земельній ділянці ОСОБА_3 споруд, мереж водо-, газо- та електропостачання відповідачів, прийшов до помилкового висновку про законність їх розміщення на ділянці позивачки, оскільки її земельна ділянка не була у встановленому законом порядку відведена для цієї мети, а наявність проектів та технічних умов свідчить лише про технічну правильність та безпечність зведених та прокладених комунікацій, а не про правомірність використання земельної ділянки, через яку вони були проведені. Крім того, вказує, що висновки суду про неможливість перенесення розташованих на земельній ділянці позивачки споруд та мереж спростовуються проведеною у справі експертизою, висновки якої підтверджують таку технічну можливість.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_6, представника третьої особи ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_8, які заперечили проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2011 року ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0981 га для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Запорізькій в с. Червоне Сумського району (т.1 а.с.5).

Продавцю ОСОБА_7 зазначена земельна ділянка належала на підставі державного акту серії ЯА №871135, виданого 18 липня 2006 року на підставі розпорядження голови Сумської райдержадміністрації від 04 липня 2006 року №502. В описі меж цієї ділянки не вказані суміжні землевласники ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а зазначені землі сільради (т.1 а.с.6, 96).

Поштову адресу цій земельній ділянці присвоєно рішенням виконкому Червоненської сільради Сумського району Сумської області від 05 лютого 2013 року за зверненням позивачки, а саме вул. Запорізька, 16А (т.1 а.с.10).

15 липня 2013 року на замовлення ОСОБА_3 виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, а 18 червня 2013 року складено акт виносу меж в натурі, в якому підписи суміжних землевласників - відповідачів у справі, відсутні, а межа земельної ділянки позивачки (№ 16А) накладається з межами ділянок відповідачів (№ 6 та № 8) (т.1 а.с.19).

Відповідачка ОСОБА_5 є суміжним з позивачкою землевласником. Земельна ділянка площею 0,12 га по вул. Запорізькій, 8 в с. Червоне Сумського району Сумської області належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2007 року та складається з земельної ділянки площею 0,0412 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (Державний акт серії ЯЕ №388193) та земельної ділянки площею 0,0787 га для ведення особистого селянського господарства (Державний акт серії ЯЕ №388194). Суміжними з ними є ділянки №6 та №10 по вул. Запорізькій, та №19 по просп. Грушевського, а на місці земельної ділянки позивачки вказана земля загального користування по вул. Запорізькій (т.1 а.с.56-57, 95, 97).

Відповідачка ОСОБА_6 також є суміжним з позивачкою землевласником. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 вересня 2005 року їй належить земельна ділянка по вул. Запорізькій, 6 в с. Червоне Сумського району та складається з земельної ділянки площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (державний акт серії ЯБ №339580 від 12 січня 2006 року) та земельної ділянки площею 0,0695 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ЯБ №339581). В описі меж суміжними з ними є земельна ділянка за №8 по вул. Запорізькій, а також землі загального користування по вул. Грушевського та вул. Запорізькій. На місці ділянки позивачки також вказана земля загального користування - вулиця Запорізька (т.1 а.с. 94, 98).

Не вказана суміжною спірна земельна ділянка на момент володіння нею попередньою власницею ОСОБА_7 станом на вересень 2007 року під час погодження меж земельної ділянки належної відповідачці ОСОБА_5 (т.1 а.с.99-103).

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_3 вже зверталась до відповідачів з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 березня 2012 року, яке набрало законної сили, їй відмовлено у задоволенні цього позову.

При цьому судом встановлено, що підведення всіх необхідних комунікацій на земельні ділянки відповідачів відбулось на підставі затверджених проектів, без порушення прав інших власників та в межах чинного законодавства України. Будівництво мереж газо-, водо-, електропостачання, а також облаштування вигрібної ями, було здійснене відповідачами до набуття у власність позивачкою земельної ділянки. Вказані обставини відповідно до положень ст.61 ЦПК України є преюдиціальними, а тому доведенню не підлягають.

Переглядаючи зазначене вище рішення районного суду та залишаючи його без змін, апеляційний суд в своїй ухвалі від 29 травня 2012 року зазначив, що суду не надано доказів про те, що земельна ділянка, належна позивачці, межує з земельними ділянками відповідачів. У державному акті відсутні повна адреса земельної ділянки, не зазначений її номер, а суміжними з нею є землі сільської ради.

Вказані в ухвалі апеляційного суду питання суміжних землевласників вирішені у даній справі проведеною додатковою судовою земельно-технічною експертизою на підставі топографічно-геодезичних вишукувань земельної ділянки №16А по вул. Запорізькій, згідно з висновками якої фактичне розташування межових огорож земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відповідає координатам, визначеним у їх державних актах. За координатами у державних актах спільні межі між ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 практично співпадають з незначним відхиленням, а з фактичним не співпадають.

Цегляні огорожі ділянок №6 та №8 знаходяться на території ділянки, визначеної державним актом як земельна ділянка ОСОБА_3 Вигрібна яма повністю, огорожа частково, ввід (підключення) у газопровід низького тиску та газопровід до земельної ділянки №6, дерева повністю знаходяться на земельній ділянці позивачки. Електроопора, виносна шафа обліку електроенергії, підвід водопроводу, дерева, дорога-заїзд з дорожнім покриттям та бордюрами, ввід (підключення) до газопроводу низького тиску та газопровід до ділянки №8 повністю знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_3 (а.с. 194-204).

Таким чином, суміжне розташування земельної ділянки ОСОБА_3 із земельними ділянками відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується висновками вказаної вище експертизи, як і підтверджується розташування комунікацій, об'єктів та споруд, які повністю чи частково знаходяться на території земельної ділянки позивачки.

Зазначені вище обєкти, споруди, комунікації та мережі, як встановлено судом першої інстанції, були побудовані до набуття позивачкою у власність спірної земельної ділянки і цей факт сторонами не заперечується. Доказів того, що між попередньою власницею спірної земельної ділянки ОСОБА_7 та суміжними землевласниками відповідачами у цій справі, мали місце спори щодо цієї земельної ділянки, матеріали справи не містять.

За таких обставин вбачається, що позивачка, придбаваючи земельну ділянку, на якій уже знаходилися обєкти, споруди, комунікації та мережі, частина з яких були очевидними, фактично набула всі ті права й обовязки, які на той час мала продавець.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч цим вимогам позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення відповідачами після придбання нею земельної ділянки неправомірних дій, внаслідок яких її право землеволодіння ними було порушене, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для його захисту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального й процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Сумського районного суду м. Суми від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: