Справа№592/495/15-ц
Провадження №2/592/658/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми в складі: головуючого - судді Алфьорова А.М., при секретарі Літовченко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю особи, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що з 20.04.1974 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, 1951 року народження. Її чоловікові за життя було встановлено професійне захворювання.

З 09.07.1973 р. по 29.02.2008 р. чоловік позиваки перебував у трудових відносин з відповідачем. 29.02.2008 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 9 від 12.02.2008 р. чоловіку позивачці були встановлені такі професійні захворювання:

Коніотуберкульоз. Силікоз І ст. t/t, 2/2, пізній розвиток. ОІТБ у вигляді фіброзно-очагових змін і кальцинатів в S2 правої легені і в S6 лівої легені кат. 5. гр. 5.1, ускладнений ХОЗЛ І-ІІ ст. в фазі нерізкого загострення. Емфізема легень ІІ-І ст. Легенева недостатність ІІ ст. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації ІІ ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з ангіоспазмами пальців і стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, двохстороннім плече-лопатковим периартрозом і епікондилезом плеча, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променевозап'ятскових суглобів, між фалангових суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Спонділоартроз і радикулопатія шийного і попереко-кресцового відділів з алогічним синдромом і порушенням функції хребта. Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху (4 ст.). Захворювання професійне (Основний діагноз).

ІХС, стабільна стенокардія напруги ІІ кл. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ ст., ДЕП ІІ ст. (атеросклеротична+гіпертонічна) з лікворно-венозною дисциркуляцією. Двохстороння контрактура. (Супутний діагноз).

Згідно акту освідчення фтизіатричної МСЕК від 13.05.2009 р. про результати визначення відсотку втрати професійної працездатності ступінь втрати професійної працездатності склала 85 %, безтерміново та встановлено другу групу інвалідності. необхідність санаторного лікування.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки помер від професійного захворювання. Відповідно до довідки про причину смерті № 350 від 17.10.2014 р. він помер від злоякісного новоутворення лівого нижньодольового бронху.

12.01.2015 р. Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням.

Втрата чоловіка позивачці спричинило моральні страждання та переживання, які оцінюються у розмірі 100 000 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у судовому засіданні.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши заперечення, які обґрунтовує тим, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а отже відсутня вина у професійного захворювання ОСОБА_2, які згідно висновку МСЕК мають зв'язок зі смертю останнього.

З 09.07.1973 р. по 29.02.2008 р. ОСОБА_2 перебував з Товариством у трудових відносинах. Товариство повідомило під розписку ОСОБА_2 про недосконалість технологій та наявність у зв'язку з цим, шкідливих виробничих факторів на робочому місці, а також про його права та пільги і компенсації за роботу в шкідливих умовах праці.

Товариство забезпечило засобами індивідуального захисту, та у зв'язку з достроковим виходом ОСОБА_2 на пенсію на пільгових мовах, здійснювало повне відшкодування пільгової пенсії Пенсійного фонду України, який виплачував її ОСОБА_2

Крім зазначених виплат, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, за рахунок внесків товариства, здійснив виплату позивачу п'ятирічної заробітної плати ОСОБА_2, яка на думку товариства компенсує і моральний аспект відшкодування шкоди.

Таким чином товариство повністю виконало покладені на нього чинним законодавством обов'язки. Висновок МСЕК про зв'язок професійних захворювань ОСОБА_2 зі смертю останнього, не вказує на те, що ОСОБА_2 помер у зв'язку з професійними захворюваннями, а лише вказує на те, що професійні захворювання мають зв'язко зі смертю.

Також позивачкою при визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди не було враховано принципи справедливості та розумності.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають частковому задоволенню.

20 квітня 1974 р. укладено шлюб між ОСОБА_2 та позивачкою /а.с.6/.

З 09.07.1973 р. по 29.02.2008 р. ОСОБА_2 перебував у трудових відносин з відповідачем. 29.02.2008 р. його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію /а.с.8-10/.

Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 9 від 12.02.2008 р. ОСОБА_2 були встановлені такі професійні захворювання:

Коніотуберкульоз. Силікоз І ст. t/t, 2/2, пізній розвиток. ОІТБ у вигляді фіброзно-очагових змін і кальцинатів в S2 правої легені і в S6 лівої легені кат. 5. гр. 5.1, ускладнений ХОЗЛ І-ІІ ст. в фазі нерізкого загострення. Емфізема легень ІІ-І ст. Легенева недостатність ІІ ст. Вібраційна хвороба від дії локальної вібрації ІІ ст. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з ангіоспазмами пальців і стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, двохстороннім плече-лопатковим периартрозом і епікондилезом плеча, деформуючим остеоартрозом ліктьових і променевозап'ятскових суглобів, між фалангових суглобів зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Спонділоартроз і радикулопатія шийного і попереко-кресцового відділів з алогічним синдромом і порушенням функції хребта. Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху (4 ст.). Захворювання професійне (Основний діагноз).

ІХС, стабільна стенокардія напруги ІІ кл. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН ІІ ст., ДЕП ІІ ст. (атеросклеротична+гіпертонічна) з лікворно-венозною дисциркуляцією. Двохстороння контрактура. (Супутний діагноз).

Довідкою до акту огляду МСЕК серії АС № 055480 від 13.05.2009 р., ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності /а.с.13/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.14/.

Відповідно довідки про причину смерті № 350 від 07.10.2014 р. причина смерті - злоякісне новоутворення лівого нижньодольового бронху /а.с.15/.

12.01.2015 р. МСЕК видано Довідку про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням серії 10 ААА № 001014 померлого ОСОБА_2 /а.с.16/.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" дія цього Закону поширюється на осіб які працюють в умовах трудового договору (контракту) на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, а тому цей закон не регулює правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника, завданої його загибеллю в результаті професійного захворювання, отриманого на виробництві, і такі відносини регулюються ст.ст.1167,1168 ЦК України.

Згідно з прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України від 16 січня 2003 року цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, тобто до моменту смерті ОСОБА_2 Пунктом 4 цих положень передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, законодавство покладає відповідальність саме на підприємство відповідача. Представник відповідача, на підставі ст. 60 ЦПК України не надав доказів на спростування тверджень позивача та на обґрунтування своїх заперечень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ст. 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю, тобто моральна шкода.

Така шкода, з урахуванням положень ст. 1167 ЦК України, відшкодовується роботодавцем, тобто відповідачем у справі.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка переносить душевні страждання та переживання, в зв'язку з втратою чоловіка. Винним в смерті ОСОБА_2 є підприємство - відповідач ПАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе", так як встановлений факт взаємозв'язку професійного захворювання зі смертю. При вказаних обставинах суд вважає, що внаслідок смерті чоловіка у позивачки порушено звичайний для неї спосіб життя, втрата близької людини, вимагає від неї додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою, надією, моральною підтримкою, вона змушена переносити нервові потрясіння та душевні страждання.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ " СМНВО ім. М.В. Фрунзе" позивачці моральної шкоди, в зв'язку зі смертю чоловіка, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між отриманим професійним захворюванням та смертю чоловіка ОСОБА_2 Саме працюючи на підприємстві - відповідача ОСОБА_2 - померлий чоловік позивачки, отримав профзахворювання, що призвело до смерті, відповідно рішення обласної МСЕК встановлений зв'язок.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, характер та об'єм її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, вину підприємства - відповідача в завданні шкоди; наслідки викликані заподіяною шкодою - смерть найбільш близької людини; перенесені позивачем і по теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю чоловіка.

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 50 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживала протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час.

Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 237-1 КЗпП України, ст. 23. 1167, 1168 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю особо, задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Стягнути з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь держави судовий збір в сумі 500 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Суддя: А.М. Алфьоров