Справа №333/1961/15-ц
Провадження №2/333/1369/15
Ухвала

Іменем України

27 березня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району,

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, в якій позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, однією з обовязкових вимог до позовної заяви, передбачених ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, є зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. В позовній заяві позивач зазначає, що син проживає з нею, відповідач не бере будь-якої участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, дитина знаходиться на повному її утриманні. При цьому ніяких доказів на підтвердження зазначених фактів до позовної заяви позивач не додає (зокрема, інформацію з навчального та медичного закладів, гуртків, тренувально-оздоровчих секціях щодо участі батьків у вихованні дитини), чим можуть бути підтверджені зазначені обставини в позовній заяві не зазначає, клопотання про витребування доказів не заявляє. Крім того, в позовній заяві відсутні відомості про те, чи надає відповідач матеріальну допомогу на утримання сина, якщо ні, то чи зверталася позивач до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, залишити без руху.

Надати позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков