Справа № 303/1699/15-ц, 2/303/1206/15
Номер ряд. стат. звіту 45
07 травня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський місьрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово:
головуючого - судді Іваницького Р.С.
при секретарі судового засідання Чудіній В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за зміненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Мукачівський МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про усунення перешкод в користуванні власністю, -
ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Мукачівський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області про усунення перешкод в користуванні ОСОБА_1 її власністю, а саме будинком № 15 по вул. Д.Бідного в м. Мукачево Закарпатської області, шляхом зняття з реєстрації місця проживання за даною адресою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.
28 квітня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про зміну предмета позову, а саме просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право на користування житловим приміщенням будинком № 15 по вул. Д.Бідного в м. Мукачево Закарпатської області (а.с.25).
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, але подала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 21).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи, належним чином повідомлялася відповідно до ст. 74 ч.5 або 3, 4 ЦПК України (а.с. 24, 28).
Представник третьої особи без самостійних вимог: Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи, належним чином повідомлялася відповідно до ст. 74 ч.5 або 3, 4 ЦПК України.
Відповідно до заяви позивача, за ухвалою суду проведено заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 27, 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.
В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: м. Мукачево, вул. Д.Бідного, № 15, відповідно до довідки виданої комунальним підприємством «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки » від 19 червня 2012 року за № 1759 та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗК № 003629 (а.с.11, 12). Відповідно до довідки № 2-012333 від 21 березня 2015 року ТОВ «І.Т.В. Сервіс плюс» в будинку який розташований за адресою в м. Мукачево, вул. Д.Бідного, № 15, зареєстровані ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14). Згідно до акту № 201 від 21 березня 2015 року складеного уповноваженою особою ТОВ «І.Т.В. Сервіс плюс» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Мукачево, вул. Д.Бідного, № 15, не проживає з червня 2014 року (а.с.13). Повідомленням Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області № 1157 від 26.03.2015 року, визначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 В, кв. 3 (а.с.18).
Виниклі правовідносини регулюються Цивільним законодавством України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року в справі за №6-57цс11, сформульовано правову позицію відповідно до якої вбачається, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Статтею 11 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, встановлено, що орган реєстрації місця проживання та місця перебування осіб є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Відповідно до вимог ст. 7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно до ст.391 ЦК України, вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 107 ЖК України, передбачено, що у разі вибуття на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, особа, яка вибула, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Абзацом 2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України, встановлено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається з вище викладеного, що позивачка належними та допустимими доказами довела суду право власності на вище вказаний будинок, а відповідачка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 В, кв. 3, а отже має інше житло, відповідно суд прийшов до висновку про підставність змінених позовних вимог та доцільність їх задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 31, 57-60, 74, 158, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Змінені позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право на користування житловим приміщенням будинку № 15 по вул. Д.Бідного в м. Мукачево Закарпатської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявкою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р. Іваницький