АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/7620/15-ц
Провадження № 22-ц-/790/8337/15 Головуючий І інстанції:Черняк В.Г.
Категорія: страхові Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданої в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 04 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1.

В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль CHERY AMULET A15, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який належить їй на праві власності.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2011 року ОСОБА_1, визнаний винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, позивачем 06 червня 2012 року було виплачено ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 23001,98 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2015 року позовні ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.11.2011 року, в розмірі 23867 гривень 70 копійок. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким МТСБ України у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд безпідставно не застосував строк позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно зясував та встановив дійсні обставини справи, визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що їх регулює.

Достовірно встановлено, не заперечується сторонами, що 4 листопада 2011 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_1 з вини останнього.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 46 від 22 лютого 2012 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні автомобіля CHERY AMULET, A15 LVVDA11B88D167236, що належить ОСОБА_4В, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.11.2011 року складає 27242,37 гривні. Ринкова вартість автомобіля CHERY AMULET A15, реєстраційний номер НОМЕР_4, 2006 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_5, що належить ОСОБА_4В, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.11.2011 року складає 51495,77 гривень.

Відповідач на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки страховим полісом серії АА № 17292 на автомобіль ВАЗ 21099 була застрахована відповідальність тільки ОСОБА_5.

22 лютого 2012 року ОСОБА_4В звернулась до ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження її транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1, який не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дату ДТП (а.с.7).

Позивач виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 23001,98 грн.. крім, того ним понесені витрати на аварійного комісара в сумі 865,72 гривень. Позивач звертався до відповідача з пропозицією компенсувати витрати за завдану шкоду в добровільному порядку (а.с.35). ОСОБА_1 у добровільному порядку шкоду не погасив..

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судова колегія вважає що суд виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд прийняв до уваги, що в межах строку позовної давності позивачем було подано позовну заяву до Дзержинського районного суду м. Харкова за місцем проживання відповідача, яке він вказував при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Інших відомостей про реєстрацію місця проживання позивач не мав. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 року позов було повернуто у зв'язку з непідсудністю даному суду.

На виконання вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України суд першої інстанції привів мотиви, з яких визнав поважними причини пропуску строку позовної давності при зверненні саме до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 27 липня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, які погоджуються з положеннями нормативно-правових актів, застосованих судом та зазначених у рішенні суду, не спростовують.

Підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -