Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-д/487/12/15
У Х В А Л А

Іменем України

27.03.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.

при секретарі Кожину В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за клопотанням Білоруського державного технологічного університету про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду,

В С Т А Н ОВ И В :

Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області направлено до суду клопотання Білоруського державного технологічного університету про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Мінська Республіки Білорусь від 22. 12. 2012 про стягнення коштів на утримання дитини з ОСОБА_1 (зазначена адреса - АДРЕСА_1).

27. 03. 2015 матеріали вказаного клопотання передано судді.

Судом, у порядку перевірки дотримання вимог до клопотання, встановлено наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 394 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідо до п.п. б) ч. 2 ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (ратифікованої 10 листопада 1994 року Верховною Радою України, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у

відносинах України з Республікою Білорусь, зокрема) до клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додається документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена.

Таке ж положення відображено в п. 3 ч. 3 ст. 394 ЦПК України та знайшло втілення в Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженій спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 N 1092/5/54 (далі - Інструкція).

Зазначене вище клопотання надійшло до суду у порядку, визначеному Конвенцією, через відповідний орган Міністерства юстиції України - Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області.

В 5.4. Інструкції зазначено, що Мін'юст, отримавши іноземне клопотання відповідно до абзацу другого пункту 5.2, перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою, а також наявність документів, необхідних відповідно до міжнародного договору для визнання та виконання рішення іноземного суду в Україні.

В абзаці 3 п. 5.4. вказаної інструкції зазначено, що у разі неповноти документів, передбачених відповідним міжнародним договором, іноземне клопотання повертається до іноземного компетентного органу, від якого воно надійшло, з поясненням причин повернення.

Втім, означене вище клопотання було надіслане до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Водночас судом встановлено, що клопотання Білоруського державного технологічного університету не відповідає вимогам п.п. б) ч. 2 ст. 53 Конвенції та п. 3 ч. 3 ст. 394 ЦПК України, оскільки до нього не додано документів на підтвердження того, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд.

Так, в рішенні суду Ленінського району міста Мінська Республіки Білорусь від 22. 12. 2012 зазначено, що відповідача (ОСОБА_1.) було повідомлено про судове засідання відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Водночас, в довідці за підписом голови суду Ленінського району міста Мінська Республіки Білорусь Жолнерчик Л.В. зазначається, що суд двічі звертався до компетентного суду України з дорученням про вручення документів і виконання окремих процесуальних дій, та вказані судові доручення було повернуто до суду без виконання. При цьому, на підтвердження вказаного жодних документів до клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не надано.

Статтею 54 Конвенції визначено порядок визнання і примусового виконання рішень. Відповідно до частин 1 та 3 вказаної статті клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

За такого, суд, діючи у відповідності зі статтями 53, 54 Конвенції та у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 ЦПК України, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених главою 1 розділу VIII ЦПК України (ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 394, зокрема) та п.п. б) ч. 2 ст. 53 Конвенції, залишає клопотання Білоруського державного технологічного університету про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Мінська Республіки Білорусь від 22. 12. 2012 про стягнення коштів на утримання дитини з ОСОБА_1 без розгляду.

Клопотання разом з документами, що додано до нього, підлягає поверненню особі, що його подала, через Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області.

На підставі наведенного вище, керуючись ч. 4 ст. 394 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Білоруського державного технологічного університету про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Ленінського району міста Мінська Республіки Білорусь від 22. 12. 2012 про стягнення коштів на утримання дитини з ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Клопотання разом з документами, що додано до нього, підлягає поверненню особі, що його подала, через Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області.

Копію ухвали направити до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Разумовська