АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1323/15 Головуючий 1-ї інстанції - Колодяжна І.М.
Справа №641/9620/14-ц Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: захист прав споживачів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, припинення зобов'язання та стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (надалі - ФОП ОСОБА_3), уточнив вимоги при розгляді справи, в якому просив: 1.припинити зобов'язання шляхом розірвання договору купівлі-продажу від 19.09.2013року; 2.стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 341 747,65грн., які складається із: суми сплаченої вартості побутової техніки - 27 800,00грн., інфляційних втрат - 4 855,60грн., 3% річних від простроченої суми - 832,05грн., пені - 304 410,00грн., моральної шкоди - 3 650,00грн., додаткових витрат в розмірі - 200,00грн., тобто які становлять комісію банку при перерахуванні коштів за товар на рахунок продавця.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що він через електронну пошту замовив у відповідача для власних потреб побутову техніку на загальну суму 27 800,00грн. На підставі рахунку від 21.08.2013року через відділення ПАТ КБ "Приватбанк" у м. Харкові він 19.09.2013року перерахував відповідачці суму вартості побутової техніки, а також оплатив комісійні витрати банку в розмірі 200,00грн. Але, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала і замовлену побутову техніку йому не поставила, у зв'язку з чим позивачем 10.05.2014року на її адресу було направлено письмову вимогу про повернення сплачених грошових коштів. Проте, до теперішнього часу ФОП ОСОБА_3 вказані вимоги не виконала і отримані гроші не повернула.

В судове засідання суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій також зазначали, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2014 року позов задоволено частково. Припинено правовідносини між споживачем ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_3 шляхом розірвання укладеного 19 вересня 2013 року між ними публічного договору роздрібної купівлі-продажу побутових товарів. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 33 687,65грн., в т.ч. основну заборгованість в розмірі - 27 800,00грн., інфляційні втрати - 4 855,60грн., 3% річних від простроченої суми - 832,05грн., витрати - 200,00грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції змінити, а саме в частині відмови у стягненні з відповідача пені - 304 410,00грн. та моральної шкоди 3 650,0грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 303 ЦПК України встановлені межі розгляду справи апеляційним судом. Згідно ч.1 цієї статті під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржується лише в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення пені та моральної шкоди, тому в іншій частині колегією суддів не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та моральної шкоди, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність для цього правових підстав, т.я. публічним договором роздрібної купівлі-продажу товару від 19.09.2013року не передбачено відшкодування ані пені, ані моральної шкоди.

Так, договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердженням вчинення усного правочину оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншим розрахунковим документом.

Моральною шкодою визнається страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори, про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодування передбачено спеціальним законодавством.

Згідно п.4) ч.1 ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню в разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

У п.5) ч.1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди у випадку, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Із характеру правовідносин, що виникли між сторонами у справі, не випливає обов'язок щодо відшкодування моральної шкоди та пені.

Доводи апеляційної скарги не дають колегії суддів підстав дійти висновку, що судом при вирішенні спору неправильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Інших доводів, які законом визначено як підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до положень ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -