Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1478/15 Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування наказів про догану та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Комунальної установи „Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування наказів про догану та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення, моральної шкоди, зазначивши, що з 17.02.2014 року по 01.07.2014 року працювала на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення. 16.05.2014 року їй було винесено догану без наявних для цього підстав. 15.05.2014 року її під моральним тиском заставили написати заяву про звільнення та звільнили 01.07.2014 року, тоді як вона 01.07.2014 року відкликала свою заяву про звільнення.

Просила суд визнати незаконним та скасувати наказ про винесення догани та про звільнення; поновити на посаді провідного спеціаліста ректору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; нарахувати та доплатити премію за квітень 2014 року у розмірі 500 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу; стягнути моральну компенсацію у розмірі 3000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки Комунальної установи Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради № 022 від 16.05.2014 року про винесення догани. В задоволенні інших вимог ОСОБА_5, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в позові та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В частині задоволення позову рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 17.02.2014 року ОСОБА_5 працювала на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради за трудовим договором.

15.05.2014 року вона особисто подала заяву про звільнення за ст. 38 КЗпПУ за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку з 30.06.2014 року, як зазначено в заяві (а.с. 46).

11.06.2014 року Тимчасово виконуюча обов'язки директора комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради звернулась письмово до Директора Комунального закладу "Запорізька спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат спортивного профілю" Запорізької обласної ради з проханням надати згоду на звільнення за переводом до КУ "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" ЗОР бухгалтера КЗ "Запорізька спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат спортивного профілю" ЗОР ОСОБА_6 з 01.07.2014 року.

Листом від 13.06.2014 року Директор Комунального закладу "Запорізька спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат спортивного профілю" Запорізької обласної ради надав згоду на вказане переведення з 02.07.2014 року.

20.06.2014 року на ім'я Тимчасово виконуючої обов'язки директора КУ "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" ЗОР надійшла заява від ОСОБА_6 про прийняття на посаду провідного фахівця за переводом з 02.07.2014 року.

01.07.2014 року ОСОБА_5 відкликала свою заяву про звільнення.

Наказом тимчасово виконуючого обов'язки директора комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради № 027 від 01.07.2014 року звільнено провідного фахівця сектору внутрішнього фінансового аудиту та матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_5 за власним бажанням з 01.07.2014 року відповідно до ст.38 КЗпП України (а/с 13).

01.07.2014 року наказом Тимчасово виконуючої обов'язки директора КУ "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" ЗОР ОСОБА_6 була прийнята на роботу по переводу з 02.07.2014 року на посаду провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради.

01.07.2014 року ОСОБА_6 відкликала свою заяву про прийняття на посаду провідного фахівця з 02.07.2014 року.

02.07.2014 року наказом Тимчасово виконуючої обов'язки директора КУ "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" ЗОР було скасовано дію наказу про прийом ОСОБА_6 на роботу.

При цьому відповідачем не заперечується факт, що ОСОБА_6 на час прийому на роботу трудову книжку не надавала, відомості про звільнення з попередньої роботи у відповідача були відсутні, записи в трудову книжку про прийом останньої на роботу не вносились, до роботи вона не приступила, з роботи вона не звільнялась, а було лише скасовано наказ про звільнення.

Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Частиною 2 статті 38 КЗпП України передбачено, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою.

Законодавець передбачив лише один випадок, коли після закінчення двотижневого строку попередження працівник, що подав заяву на звільнення за власним бажанням, не може продовжити трудовий договір. А саме, в разі, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Згідно з частиною 5 статті 24 КЗпП України особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Таким чином, суд першої інстанції не встановив порушень відповідачем законодавства при звільненні позивачки і відмовив в позові.

Однак з такою позицією суду першої інстанції не погоджується колегія суддів.

Встановивши наявність вказаних в законі підстав для звільнення суд не врахував, що на дату звільнення позивачки у відповідача вже була наявною заява особи запрошеної на роботу в порядку переведення з іншої установи про відмову в прийнятті на роботу до відповідача.

На день звільнення позивач працювала. З дати звільнення посада з якої звільнено позивачку залишилась вакантною. Як зазначалось, ОСОБА_6 на час прийому на роботу трудову книжку не надавала, відомості про звільнення з попередньої роботи у відповідача були відсутні, записи в трудову книжку про прийом останньої на роботу не вносились, до роботи вона не приступала, з роботи вона не звільнялась, а було лише скасовано наказ про звільнення.

Таким чином жодних перешкод продовження дії трудового договору з особою яка з підстав ч. 1 ст. 184 КЗпПУ має відповідні гарантії як одинока матір у якої є дитина до 14 років, у роботодавця не було.

Окрім цього і це є головним, при підписанні наказу Тимчасово виконуюча обов'язки директора комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради від 01.07.2014 року про звільнення ОСОБА_5 керівник вийшла за межі своїх повноважень.

Так, відповідно до п. 1.3. Статуту Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради, затвердженого Рішенням Запорізької обласної ради від 16.12.2013 року №27 (а.с. 35-39) дана комунальна установа є підпорядкованою, підзвітною та підконтрольною за галузевою спрямованістю Управлінню молоді, фізичної культури та спорту Запорізької обласної державної адміністрації (надалі - Управління).

Згідно з п. 8.3.7. вказаного Статуту Директор Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" ЗОР за погодженням з Управлінням (Управлінням молоді, фізичної культури та спорту Запорізької обласної державної адміністрації) приймає на посади та звільняє з посад працівників (а.с. 39).

Відповідно до наказу про звільнення ОСОБА_5, в ньому відсутні дані щодо погодження з Управлінням молоді, фізичної культури та спорту Запорізької обласної державної адміністрації звільнення останньої. Підписи після слів "погоджено" в даному наказі - це підписи робітників роботодавця тобто самої комунальної установи, що не заперечували її представники.

Посилання представників відповідача на те, що оскільки в статуті не визначена процедура такого погодження то таке погодження було зроблено в усному порядку, є недоведеним.

Самі представники відповідача вказали на те, що в них відсутні будь-які докази наявності вказаного факту погодження.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В супереч вимогам ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України відповідачем не надані докази факту виконання процедури звільнення працівника з роботи, а оскільки остання була звільнена з роботи особою, яка вийшла за межі повноважень то таке звільнення є незаконним, а позивачка повинна бути поновлена на роботі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два повних календарних місяців роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до розрахунку який надала позивач вимушений прогул станом на час ухвалення даного судового рішення з 02.07.2014 року по 26.03.2015 року складає 187 робочих днів, середній заробіток за день складає 163,55 грн. загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу склала 30583,85 грн.

Вказаний розрахунок відповідачем не оспорений, свого розрахунку відповідач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи наявність факту незаконного звільнення, непоновлення на роботі тривалий час, що призвело до зміни ритму життя позивачки, моральних страждань, відсутності постійних доходів, що призвело до додаткових зусиль для організації життя позивачки колегія суддів враховуючи принципи розумності та справедливості вважає за можливо в цій частині частково задовольнити вимоги та стягнути з відповідача в рахунок моральної (немайнової) шкоди 1000 грн.

Вимоги позивачки про стягнення з роботодавця пені, процентів за користування коштами позивачкою в суді першої інстанції не заявлялись а тому задоволені бути не можуть.

Вимоги позивачки про стягнення з роботодавця матеріальної допомоги, не підлягають задоволенню. Оскільки це питання відноситься до компетенції роботодавця.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з вищенаведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2015 року у цій справі в частині відмови в позові скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов'язки директора Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради № 027 від 01.07.2014 року про звільнення ОСОБА_5 з посади провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення.

Поновити ОСОБА_5 на посаді провідного спеціаліста сектору внутрішнього аудиту та матеріально-технічного забезпечення Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради.

Стягнути з Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 30583 грн. 85 коп.

Стягнути з Комунальної установи "Централізована бухгалтерія закладів та установ молоді, фізичної культури та спорту" Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: