АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8504/15 Головуючий 1 інст. Шаренко С.Л.
Справа № 2н-984/11/01
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою Комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за послуги водопостачання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на судовий наказ судді Київського районного суду м.Харкова від 06 травня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за послуги водопостачання.

В обгрунтування заяви КП «ВТП «Вода» вказувало, що боржники зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачами послуг заявника. В порушення вимог закону боржники не сплачували в повному обсязі за послуги водопостачання, що призвело до заборгованості, яка за період з 01 жовтня 2007 року по 29 лютого 2008 року складає 270,73 грн. та за період з 01 березня 2008 року по 28 лютого 2011 року складає 2 711,65 грн.

Тому, КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» просило суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за послуги водопостачання в сумі 2 982,38 грн.

Судовим наказом судді Київського районного суду м.Харкова від 06 травня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» заборгованість за надані послуги водопостачання в сумі 2 982,38 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього стягнуто 3 012,38 грн. Стягнуто в дольовому порядку з боржників на користь держави судовий збір по 8,50 грн. з кожного.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування судового наказу суду першої інстанції від 06 травня 2011 року, розяснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що судом не враховані положення ст.. 257 ЦПК України, тому заборгованість за період з 01 жовтня 2007 року по 01 квітня 2008 року не підлягає стягненню з звязку зі збігом трирічного строку позовної давності. Крім того, судом не враховано, що інші боржники не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та не є споживачами послуг заявника.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового наказу у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Видаючи судовий наказ суд першої інстанції виходив з того, що КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг і вона підлягає задоволенню в порядку наказного провадження.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Частиною 1 статті 95 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Розгляд справ в порядку наказного провадження, передбачений розділом ІІ ЦПК України, є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, у якому суддя без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та одночасно виконавчим документом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» за №14 від 23 грудня 2011 року, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» просило суд стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за послуги водопостачання, яка за період з 01 жовтня 2007 року по 29 лютого 2008 року складає 270,73 грн. та за період з 01 березня 2008 року по 28 лютого 2011 року складає 2 711,65 грн.

ОСОБА_3 вказує, що стягувачем заявлені вимоги поза межами строку позовної давності, крім того, не враховані інші обставини, що мають значення для справи.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року роз'яснено що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 с.267 ЦК України).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір про право, а тому вимога КП «ВТП «Вода» може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, а тому судовий наказ підлягає скасуванню як виданий з порушенням процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 309-1 ЦПК України, судовий наказ підлягає скасуванню в апеляційному порядку, якщо апеляційний суд встановить відсутність між стягувачем та боржником спірних правовідносин , на основі яких була заявлена вимога, передбачена частиною першою статті 96 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 95, 96, 103, 105-1, 303,304, 309-1, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Київського районного суду м.Харкова від 06 травня 2011 року та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням правил щодо предявлення позову.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

ОСОБА_4