Справа № 348/2730/14-ц
Провадження № 22-ц/779/665/2015
Головуючий у 1 інстанції Безбородько В.А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представника ПАТ «Укртелеком»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Івано-Франківської філії до ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані телекомунікаційні послуги за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Надвірнянського районного суду від 22 січня 2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Івано-Франківської філії.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Укртелеком» Івано-Франківська філія 530, 25 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказав, що в березні 2013 року він звернувся до управління соціального захисту в Надвірнянському районі в зв'язку зі зміною адреси свого проживання про перенесення на нову адресу пільг по сплаті комунальних послуг на нову адресу. Всі пільги були перенесені йому на нову адресу.

Суд не взяв до уваги той факт, що апелянт в судовому засіданні звертався з усним повідомленням про зміну проживання. Так апелянт в місячний строк вчасно повідомив про свою зміну проживання, оскільки з умов договору не заборонено усно повідомляти підприємству про свій виїзд із квартири.

Крім того, апелянт не звертався і не просив надавати послуги в кредит, тим більше що згідно умов договору не передбачено надання послуг в кредит. Таким чином послугонадавач не повідомив його про борг.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Укртелеком» відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22.07.1999 року між сторонами було укладено договір № 3703 на користування місцевим телефонним зв'язком за адресою АДРЕСА_1. 22.03.2004 року договір було переукладено з правонаступником УДПЕЗ "Укртелеком" - ВАТ "Укртелеком". Правонаступником всіх прав та обов'язків УДПЕЗ "Укртелеком" та ВАТ "Укртелеком" є ПАТ "Укртелеком".

У відповідності до умов договору, ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" та п. 6 ст. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг споживач повинен виконувати умови договору та своєчасно, тобто щомісячно, вносити оплату за користування телекомунікаційними послугами. У разі затримки оплати за послуги зв'язку понад один місяць, підприємство зв'язку має право через місяць після отримання абонентом письмового попередження, відмовити йому в подальшому наданні послуг електрозв'язку, а заборгованість стягнути в судовому порядку.

Пунктом 3.2.6. договору визначений обов'язок споживача у місячний термін повідомляти підприємству зв'язку про свій виїзд із квартири, продаж телефонізованої квартири, про призначення нової особи, відповідальної за телефон, зміну назви або розрахункового рахунка організації.

04.04.2008 року ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрований 24.04.2008 року за адресою АДРЕСА_3, що вбачається з даних у відмітках його паспорта. Однак про зміну проживання відповідач позивача не повідомляв.

Про свої подальші переміщення, відповідно до пояснень позивача на АДРЕСА_2 теж не повідомив позивача, чим порушив умови договору № 113 від 02.03.2004 року.

ОСОБА_2 позивач і надалі продовжував надавати послуги місцевого та міжміського телефонного зв'язку на належний йому квартирний телефон № 28325 на пільгових умовах за адресою його реєстрації. Відповідач був абонентом до 06.04.2014 року, тобто до часу відключення його квартирного телефону.

З довідки управління соцзахисту населення Надвірнянської райдержадміністрації від 18.12.2014 року за № 2731/10 ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалід війни ІІ групи. Відповідно до п.10 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50% від затверджених тарифів. Управління соцзахисту населення відшкодовувало кошти по пільгах з 01.01.2010 року по квітень 2014 року за надання телекомунікаційних послуг ОСОБА_2

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про телекомунікації" оператори, провайдери телекомунікацій не мають права відмовляти в подальшому наданні загальнодоступних послуг інвалідам І та ІІ груп усіх категорій, поточна заборгованість яких за отримані послуги не перевищує трьох мінімальних пенсій за віком.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Укртелеком не мав права в односторонньому порядку припиняти дію договору. Письмового звернення відповідача на адресу позивача про припинення надання таких послуг не поступало.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З розрахунку суми заборгованості за період з січня 2011 по травень 2014 вбачається, що борг відповідача станом на 2014 рік становить 469, 87 грн.

Також згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3 % річних в сумі 48,16 грн. та інфляційні витрати в сумі - 12, 22 грн.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, оскільки такі надавалися останньому за вказаною ним адресою. Доводи відповідача про те, що останній усно повідомляв позивача про зміну своєї адреси, не заслуговують на увагу, оскільки не доведені в суді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 22 січня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

Л.В. Ясеновенко