Справа № 755/1244/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання відповідача - ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 - на підставі договору дарування квартири від 14.01.2011 року.

У вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач, її колишній чоловік - ОСОБА_3 та повнолітній син колишнього чоловіка - ОСОБА_2, який з 2010 року в квартирі не проживає, оскільки з часу свого народження та по теперішній час проживає зі своєю матір»ю за адресою: АДРЕСА_2, де він є власником 1/4 її частини, участі у комунальних витратах та витратах на квартплату не приймає, своїх особистих речей в квартирі не зберігає.

Утримуючи самостійно житло, позивач не в змозі отримати субсидію, як особа, яка самостійно проживає в квартирі, вона має нести додаткові витрати за осіб, які фактично в квартирі не проживають.

Оскільки відповідач без поважних причин не проживає в квартирі за місцем реєстрації понад чотири роки, н є власником/співвласником даної квартири, на даний час не є членом сім»ї позивача, на підставі ст. 405 ЦК України позивач визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Представник позивача підтримала позовні вимоги, на підтвердження факту не проживання відповідача в квартирі, а також відсутності його речей в квартирі, долучити акти. Згодом, направила до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала заявлені позовні вимоги, просила долучити докази повідомлення відповідача про час та місце судового засідання через оголошення в пресі та у випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України.

Третя особа - Дніпровський РВ ГУ ДМС в м. Києві належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, направила письмову заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних в справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України - через неявку відповідача в судові засідання.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 - на підставі договору дарування квартири від 14.01.2011 року.

У вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач, її колишній чоловік - ОСОБА_3 та повнолітній син колишнього чоловіка - ОСОБА_2.

Згідно наданих позивачем актів від 24.01.2014р., 13.02.2015р., 18.03.2015р., ОСОБА_2 фактично з 2006 року в квартирі не проживає.

Надане позивачем свідоцтво про право власності на житло від 30.08.1996р. на підтвердження того, що відповідач є власником іншої квартири за адресою: АДРЕСА_2, суд оцінює критично, оскільки вказаний документ не є доказом проживання особи саме за цією адресою та не доводить факт не проживання відповідача в квартирі позивача.

Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що наданими позивачем доказами підтверджується відсутність відповідача в квартирі понад один рік без поважних причин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку відповідно до положень Закону.

Керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 3, 11, 57-61, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення до Дніпровського районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів після оголошення рішення суду в судовому засіданні, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: