УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Остапчука Д.О.,Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 3 777 грн майнової шкоди та 10 000 грн моральної шкоди, завданої пошкодженням її автомобіля «Опель Віваро» під час його завантаження на евакуатор, власником якого є відповідач.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2014 року позов задоволено частково та стягнуто з ФОП ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 3 777 грн на відшкодування майнової шкоди, 500 грн на відшкодування моральної шкоди, 229 грн 40 коп. судового збору, та 4 500 грн витрат на правову допомогу та на користь держави 243 грн 60 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно з законом, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, крім того, враховуючи, що при розгляді справи було виявлено порушення судами норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення на підставі ч. 3 ст. 335 ЦПК України, колегія суддів виходить за межі доводів касаційної скарги та переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_9, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем та виконуючи свої трудові обов'язки, під час завантаження автомобіля позивачки на евакуатор пошкодив його, чим завдав їй матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню роботодавцем.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про перебування ОСОБА_9 у трудових відносинах з відповідачем та виконання ним трудових обов'язків під час пошкодження автомобіля позивачки, тому відповідач не несе відповідальності за заподіяну шкоду, а позовних вимог до винної особи не заявлено, тому підстав для задоволення позову немає.

Проте з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником автомобіля «Опель Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1, яким 8-9 лютого 2013 року користувався її син ОСОБА_8

На підставі протоколу огляду і затримання, складеного 09 лютого 2013 року міліціонером-водієм прапорщиком міліції Кишкіним В.О., за підозрою у керуванні ОСОБА_8 автомобілем у нетверезому стані автомобіль затримано та вилучено на штраф майданчик із зазначенням пошкоджень лівого заднього і переднього крила та лівих передніх дверей та зазначено претензії ОСОБА_8 до евакуаторної служби щодо пошкоджень автомобіля.

Згідно з актом здачі-прийняття робіт, укладеним 09 лютого 2013 року між представниками замовника ОСОБА_8 і ФОП ОСОБА_7 та підписаним від їх імені, виконавцем проведені роботи з подачі евакуатора, яким керував ОСОБА_9, завантаження та транспортування автомобіля до штраф майданчика, та виписано рахунок-фактуру про сплату 830 грн за надані послуги.

Згідно з калькуляцією від 11 лютого 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 3 777 грн.

12 березня 2013 року постановою Деснянського районного суду м. Чернігова провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_8, закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не виконав вимог процесуального права щодо встановлення обставин справи та їх перевірки, не з'ясував, хто є власником евакуатора та на підставі чого ОСОБА_9 ним керував і надавав послуги з перевезення цього автомобіля та за яких обставин відбулося пошкодження автомобіля.

Не перевірив, у зв'язку з чим було пошкоджено автомобіль позивачки та встановивши, що згідно з протоколом огляду були виявлені певні пошкодження автомобіля до та після завантаження на евакуатор, та вказано про претензії до евакуаторної служби, не з'ясував, які саме пошкодження і коли виникли, та які конкретно підлягають ремонту згідно з калькуляцією, не надав оцінки розбіжностям щодо наявності пошкоджень, та не перевірив, за які з них і хто повинен нести відповідальність.

Зробивши висновок про те, що ФОП ОСОБА_7 має нести цивільно-правову відповідальність, оскільки автомобіль позивачки пошкоджено з вини ОСОБА_9, який керував евакуатором при виконанні трудових обов'язків, не перевірив цих обставин та не навів доводів у їх підтвердження.

Не перевірив, у зв'язку з чим ОСОБА_9 перевозив автомобіль позивачки, не надав цим обставинам відповідної оцінки та не роз'яснив позивачу його прав щодо можливості залучення його до участі у справі, не вирішив цього питання в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Крім того, встановивши наявність підписаного акта здачі-прийняття робіт представниками ОСОБА_8 та ОСОБА_7, не перевірив їхніх повноважень та обставин, що їх підтверджують.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, а встановивши, що доказів наявності трудових відносин між відповідачем та водієм евакуатора в матеріалах справи немає, та зазначивши, що ОСОБА_9 керував евакуатором на підставі договору підряду чи договору про надання послуг, тому він має нести цивільно-правову відповідальність, не навів мотивів для такого висновку та пославшись на те, що ОСОБА_9 не залучений до участі у справі, відмовив у задоволенні позову.

При цьому не з'ясував, на якій саме правовій підставі він здійснював управління евакуатором та чи надають такі договори право управляти автомобілем і перевозити вантаж, неправильно визначився із нормами матеріального права, що регулюють відносини, які виникли між сторонами, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 09 грудня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян
Судді:В.С. Висоцька Д.О. Остапчук О.В. Умнова І.М. Фаловська