Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Побережного О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Філії Київського регіонального управління Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в особі Головного управління юстиції у м. Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріусу таким, що не підлягає виконанню мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2007 року між ним та ВАТ «КБ «Надра» був укладений кредитний договір за № 252/П/41/2007-840, на підставі якого банк надав кредит у розмірі 43 024, 66 доларів США, що зазначено в кредитному договорі, а позивач прийняв кредит, і зобов'язався його повернути протягом 300 місяців частинами зі сплатою щомісячних відсотків, які встановлені кредитним договором, за користування грошовими коштами.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.12.2007 року був укладений договір іпотеки за № 247/П/41/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, що в м. Києві.

Зазначає, що з моменту укладання вказаних вище договорів банківського кредиту та іпотеки, до жовтня місяця 2008 року він належним чином та у відповідності до їх умов виконував покладені на нього зобов'язання, вчасно та в повному обсязі повертав частинами кредит та відсотки за його користування. Однак в жовтні місяці 2008 року виникли обставини, які унеможливлювали в повному обсязі та належним чином сплачувати грошові кошти в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків, оскільки у світі, в тому числі і в Україні, настала економічна криза, яка на нього вплинула зменшенням доходу, який він отримував у національній грошовій одиниці. Банківській кредит був наданий в іноземній валюті, а курсова різниця між цими грошовими одиницями призвела до часткової неплатоспроможності. В той же час він продовжував сплачувати всі необхідні платежі, проте не в повному обсязі, як передбачено кредитним договором.

Вказує на те, що у зв'язку з цим, починаючи із січня місяця 2009 року неодноразово звертався до установи банку з приводу отримання реструктуризації кредиту, відсотків за його користування та заборгованості, яка виникла внаслідок часткового невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором. 22.11.2010 року було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 247/П/41/2007-840, якою частково було внесено зміни щодо умов та сум погашення кредиту. Відповідачем було надано відстрочка сплати частини необхідного платежу протягом 6 місяців. За даною додатковою угодою він повинен був 12.06.2011 року сплатити відповідачу одразу 11 672, 07 доларів США. Дане зобов'язання виконано не було, тому він продовжував по можливості виконувати взяті на себе кредитні зобов'язання та погашати борг, останній платіж було здійснено у жовтні 2013 року.

Звертає увагу суду на те, що 17.04.2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру № 139 в будинку № 5-a, розташовану по провулку Межовий в місті Києві. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири нотаріус пропонував задовольнити вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості у розмірі 556 633 грн. 47 коп., з яких: 282 345 грн., 77 коп. сума кредиту; 78 816 грн. 38 коп. сума процентів; 18 617 грн. 16 коп. пеня; 2 117 грн. 59 коп. комісія; 162 532 грн. 41 коп. штраф та 1 700 грн. сума плати за вчинення виконавчого напису.

Посилається на те, що даний розрахунок заборгованості за кредитним договором не є безспірним та те, що не згоден з розрахованою банком сумою заборгованості за кредитним договором, оскільки у вказаному розрахунку значно завищено суму заборгованості, пені, відсотків та штрафу. Крім того, він зазначає, що не згоден зі сплатою комісії в розмірі 2 117 грн. 59 коп., оскільки така комісія кредитним договором не передбачена, а тому приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

Вказує на те, що жодних повідомлень в тому числі письмових стосовно погашення існуючої на той час заборгованості за банківським кредитом в тридцяти денний строк він не отримував, про вчинення виконавчого напису йому нічого не було відомо.

Крім того на його думку нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив право позивача на добровільне виконання вимог в строки та в порядку передбаченому кредитним договором та Законом, зокрема ст.ст. 7, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Він протягом всього терміну дії кредитного договору та договору наступної іпотеки по день звернення до суду, не отримував жодної вимоги від відповідача про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов'язанням передбаченим кредитним договором, відсотками чи штрафними санкціями, ні поштовим направленням ні під розписку ні в жоден інший спосіб передбачений Законом, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису.

Вважає, що при таких обставинах, приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, попередньо не переконавшись та не отримавши від банку документів, які б підтвердили отримання ним вимоги про усунення порушень та зі спливом тридцятиденного строку з моменту отримання ним такої вимоги, що свідчить про грубе порушення з боку приватного нотаріуса вимог передбачених ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Крім того, зазначає, що з дня виникнення права вимоги у відповідача до моменту вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 7, 49, 50, 87-89 ЗУ «Про нотаріат» звертається з даним позовом до суду та просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 17.04.2013 року, зареєстрований у реєстрі під № 425, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримують з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає, заперечує проти обставин на яких він ґрунтується, мотивуючи тим, що 28.12.2007 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» дійсно був укладений кредитний договір за № 252/П/41/2007-840, згідно з яким позивач отримав кредит у розмірі 43024,66 доларів США. В забезпечення зобов'язань за Кредитним договором було укладено Договір іпотеки, згідно з яким позивач передав в іпотеку Банку нерухоме майно.

Згідно п. 4.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, станом на 30.11.2012 року. Позичальником не повернуто належні до сплати суми кредиту та не сплачено проценти.

Зазначає, що згідно Договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки Банк може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені Позичальником, а також всі фактичні витрати, понесені Банком у зв'язку із реалізацією його прав за Договором іпотеки. На Підставі п. 4.2. Кредитного договору, ст.35 Закону України «Про іпотеку» Банк пропонував достроково виконати боргові зобов'язання Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати направлення цієї вимоги, а саме: суму Кредиту в розмірі 35 324,13 доларів США, еквівалент в гривні становить 282 345, 77 грн.; суму процентів за користування кредитом в розмірі 9 860,68 доларів США, еквівалент в гривні становить 78 816, 38 грн.; суму пені за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в розмірі 2 329,18 доларів США, еквівалент в гривні становить 18617,16грн.; суму реструктуризованої пені в розмірі 1314,17 доларів США, еквівалент в гривні становить 10 504, 16грн.; суму комісії в розмірі 264,93 доларів США, еквівалент в гривні становить 2 117,59грн.; суму штрафу в розмірі 20 334,34 доларів США, еквівалент в гривні становить 554 933, 47 грн. Однак жодної відповіді на направлену на адресу позивача досудову вимогу, відповідачем отримано не було, тому 17.04.2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було вчинено виконавчий напис за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру № 139 в будинку № 5-a, розташованої по провулку Межовий в місті Києві.

Враховуючи вищевикладене вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, у зв'язку з чим просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надіслала листа згідно якого вказала на те, що по справі підтримує ПАТ «КБ «Надра» та просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Причини неявки в судове засідання суду не повідомила.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний бак «Надра» та ОСОБА_8 було укладено Кредитний договір № 252/П/41/2007-840, де Банк надав Позивальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 43 024, 66 доларів США, зі сплатою 13,29% річних. Кінцевий термін повернення Кредиту - 27 грудня 2032 року (а.с. 7-11)

В якості забезпечення виконання зобов'язання, 28.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний бак «Надра» та ОСОБА_8 було укладено Договір іпотеки № 247/П/41/2007, згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира, адреса якої: АДРЕСА_1 (а.с.26-29).

22.11.2010 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний бак «Надра» та ОСОБА_8 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 247/П/41/2007-840, де сторони домовились викласти кредитний договір у новій редакції, зокрема Банк надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 43 024, 66 доларів США зі сплатою 13,29 % річних. Кінцевий термін повернення Кредиту - 27.12.2032 року (а.с. 12-19).

Стаття 35 Закону України «Про іпотеку» визначає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається з Досудової вимоги від 03.12.2012 року про погашення заборгованості за Кредитним договором № 247/П/41/2007-840 від 28.12.2007 року, направленої ПАТ «КБ «Надра» на адресу ОСОБА_8, 28.12.2007 року між ОСОБА_8 (Позичальник) та ПАТ «КБ «Надра» (Банк) був укладений кредитний договір № 247/П/41/2007-840, згідно з яким Позичальник отримав у Банку кредит у розмірі 43024,66 доларів США. В забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між Позичальником та Банком було укладено Договір іпотеки, згідно з яким позичальник передав в іпотеку Банку нерухоме майно (Предмет іпотеки). Згідно Договору іпотеки за рахунок Предмета іпотеки Банк може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені Позичальником, а також всі фактичні витрати, понесені Банком у зв'язку із реалізацією його прав за Договором іпотеки. Згідно п 4.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно погашати суму Кредиту та оплачувати проценти за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, станом на 30.11.2012 року Позичальником не повернуто належні до сплати суми кредиту та не сплачено проценти. На підставі п. 4.2. Кредитного договору, ст. 35 Закону України «Про іпотеку» Банк пропонує достроково виконати боргові зобов'язання Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати направлення цієї вимоги, а саме: суму Кредиту в розмірі 35 324,13 доларів США, еквівалент в гривні становить 282345,77грн.; суму процентів за користування кредитом в розмірі 9860,68 доларів США, еквівалент в гривні становить 78816,38грн.; суму пені за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в розмірі 2329,18 доларів США, еквівалент в гривні становить 18617,16грн.; суму реструктуризованої пені в розмірі 1314,17 доларів США, еквівалент в гривні становить 10504,16грн.; суму комісії в розмірі 264,93 доларів США, еквівалент в гривні становить 2117,59грн.; суму штрафу в розмірі 20334,34 доларів США, еквівалент в гривні становить 554933,47 грн. (а.с.158)

Відповідно до ч. 2 п.2.3. глави 16. Порядку вчинення нотаріальних дій письмова вимога іпотекодавцю, передбачена статтею 35 Закону України «Про іпотеку», вважається надісланою, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З системного аналізу ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» в сукупності з іншими його нормами, а також положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій, вбачається, що законодавцем не визначено умови обов'язкового отримання Іпотекодавцем або Боржником письмової вимоги про усунення порушення, після чого Іпотекодержатель міг би розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, а визначено лише обов'язок Іпотекодержателя направити зазначену вимогу Іпотекодавцю або Боржнику.

Судом встановлено, що відповідачем вимогу ст. 35 «Про іпотеку» було виконано належним чином, що об'єктивно підтверджується наданим суду Описом вкладення у цінний лист (а.с. 199).

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про безпідставність посилань позивача про те, що він протягом всього терміну дії кредитного договору та договору іпотеки по день звернення до суду, не отримував жодної вимоги від відповідача про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов'язанням передбаченим кредитним договором, відсотками чи штрафними санкціями, ні поштовим направленням ні під розписку ні в жоден інший спосіб передбачений Законом, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2013 року ОСОБА_7, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 425, в якому запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2007 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги стягувача - ПАТ «КБ «Надра». Загальна сума заборгованості , яку необхідно перерахувати на рахунок в ПАТ «КБ «Надра» складає 556 633, 47грн. (а.с. 30).

Судом встановлено, що виконавчий напис від 17.04.2013 року за №425 вчинено в якості виконання зобов'язань за укладеним між ОСОБА_8 та ПАТ «КБ «Надра» кредитним договором № 247/П/41/2007-840 від 28.12.2007року.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Аналіз зазначених норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що при вчиненні виконавчого напису щодо звернення стягнення на майно боржника нотаріус повинен пересвідчитись та перевірити безспірність боргу боржника. Також обов'язковою умовою для вчинення виконавчого напису є безспірність майнових вимог до боржника, при цьому, ця безспірна вимога не потребує додаткового доказування.

Судом встановлено що документами на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис нотаріусом ОСОБА_7 від 17 квітня 2013 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 були: заява ПАТ «КБ «НАДРА» про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки; копія кредитного договору N247/П/41/2007-840 від 28.12.2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_8; копія Додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 247/П/41/2007-840 від 28.12.2007 року, укладеної 22.11.2010 року між ВАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_8; копія Договору іпотеки від 28.12.2007 року, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 11179; досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором на ім'я ОСОБА_8 з відміткою поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення; розрахунок заборгованості по кредитному договору № 247/П/41/2007-840 від 12.2007 року; виписка за договором № 247/П/41/2007-840 від 28.12.2007 року. (а.с. 146-163).

Суд дослідивши зміст вищезазначених документів приходить до висновку, що відомості які викладені в них свідчать, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису була безспірною, так само як і не минув строк вчинення виконавчого напису встановлений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Позивачем же в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували зворотнє, а ті які надані не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки об'єктивно спростовуються в сукупності матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні обставинами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у ПАТ КБ «Надра» були наявні всі передбачені законом підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, а сам спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, а також того, що судом встановлено, що у ПАТ КБ «Надра» були наявні всі передбачені законом підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, а сам спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача у правовідносинах, які склалися між ним, відповідачем та третьою особою.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про іпотеку», Постанови КМ України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_8 до Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Філії Київського регіонального управління Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в особі Головного управління юстиції у м. Києві - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко