АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4456/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Луценко О.М.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року у справі за заявою Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» про забезпечення позову у справі за позовом Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року заяву Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» про забезпечення позову у справі за позовом Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1 та заборонено вчиняти будь-які дії щодо відчуження цього майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на майно ОСОБА_1 та заборонити вчиняти певні дії щодо його відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, якою визначаються види забезпечення позову, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, постановляючи ухвалу про забезпечення позову Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро», судом першої інстанції не вказано на яке саме майно та на яку суму накладено арешт.

Колегія суддів вважає, що забезпечивши позов Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» накладенням арешту на все майно ОСОБА_1, суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України не пересвідчився в тому, що накладення арешту на все майно відповідача є співмірним із заявленими позивачем вимогами, що в свою чергу порушує права відповідача у справі.

Крім цього, судом першої інстанції не встановлено та не конкретизовано майно на яке накладено арешт, що може призвести до порушення положень ч. 4 та ч. 5 ст. 152 ЦПК України.

Крім того, відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводяться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

З ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року про задоволення заяви Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» про забезпечення позову у справі за позовом Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво художньої літератури «Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не вбачається мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, колегія судів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: