Справа № 353/1498/14-ц
Провадження № 2/353/41/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю: секретарів Чемерис О.М., Курко М.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката Ломея І.С.,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки і піклування Тлумацької районної державної

адміністрації - Козака І.В.,

прокурорів - Гринишина В.Д., Гриніва М.М., Вівчарук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки і піклування Тлумацької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки і піклування Тлумацької РДА про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, з тих підстав, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.05.2007 року. Від шлюбу у них народилася одна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.11.2010 року шлюб між ними розірвано, місце проживання дочки визначено за місцем проживання позивачки.

Фактично шлюбні стосунки було припинено з квітня 2008 року, проживали окремо, дитина проживала з позивачкою, спорів стосовно місця проживання дитини не було. Відповідач дитину не провідував, приходив до них декілька разів в нетверезому стані, скандалив. Востаннє був ще у 2010 році, під час скандалу завдав позивачці побої та вдарив дитину, чим дуже її налякав. Щоб припинити його дії вона з сільським головою с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області Двояком Б.В. зверталися в правоохоронні органи, однак від проходження медичного огляду на встановлення тяжкості тілесних ушкоджень вона відмовилася, оскільки їй було соромно, а дитина пережила стрес і вона не хотіла її морально травмувати.

З цього часу дитина боїться батька, не бажає його бачити, а батько більше жодного разу не намагався зустрітися з дитиною.

До осені 2014 року дочка відвідувала Олешанський дошкільний навчальний заклад «Ромашка», батько жодного разу до дитини не приходив, з садочка не забирав.

З 2009 року дитина хворіє на хронічну хворобу холецистохолангіт, в результаті чого перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря, потребує періодичного лікування як амбулаторного, так і стаціонарного, необхідно робити дорогі аналізи.

Також у дитини вроджена плосковальгусна деформація стоп і вона часто хворіє на інші захворювання, зокрема простудні.

Відповідач вихованням дитини не цікавиться, коштів на лікування дочки не дає, не цікавиться її здоров'ям, не провідує у лікувальних закладах, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і по сьогоднішній день не проявляє свого батьківського піклування щодо дитини. Крім того, частиною лікування плосковальгусної деформація стоп є придбання спеціального ортопедичного взуття, яке вони купували до цього часу за кордоном. Для цього відповідачем, на її неодноразові прохання, надавалась нотаріально завірена згода на багаторазові поїздки дитини за кордон, дія якої закінчилася. Однак, дитині знову необхідне нове взуття, а відповідач ухиляється від надання аналогічної згоди на поїздки дитини, чим наносить шкоду її здоров'ю. Такими своїми діями відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і по сьогоднішній день не проявляє свого батьківського піклування щодо дитини, не намагається зустрітись з дитиною, не цікавиться її життям, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участі у її вихованні, та не надає будь-яких коштів на її утримання.

На даний час позивачка перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_8 та разом з дочкою проживають у власній трьохкімнатній квартирі по АДРЕСА_1, де дитині забезпечені гідні умови проживання, гармонійна атмосфера оточення. Між ними склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.

Відповідач жодними чином не був позбавлений інформації стосовно місця проживання позивачки та їхньої дитини, з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник- адвокат ОСОБА_2 позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просили його задоволити. Додатково позивачка пояснила, що разом з відповідачем не проживають з кінця 2008 року. Під час спільного проживання у неї з відповідачем виникали постійні сварки та скандали, він неодноразово наносив їй побої. Вона змушена була поміняти телефонну карточку дитині, оскільки відповідач дзвонив до дочки в нетверезому стані, ображав її, чим травмував її психологічно. Під час спільного проживання за спільні кошти ними було придбано телевізор, холодильник, пральну машинку. Після розірвання шлюбу з позовом про поділ майна вони не зверталися, все це майно знаходиться в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області. Одного разу осінню 2012 року вона не дозволила відповідачу бачитися з дочкою, оскільки він приїхав до них додому в нетверезому стані. Коли вона зверталася до відповідача щоб допоміг коштами на лікування дитини, він відмовлявся. 10.01.2011 року відповідач дійсно був один раз присутній при обстеженні дитини в дитячій лікарні. У зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, вона зверталася до нього з проханням добровільно відмовитися від дочки, однак він відмовився. З позовом про стягнення з відповідача аліментів з 2010 року вона не зверталася, звернулася тільки 18.12.2014 року, однак відповідач ухиляється від сплати аліментів.

Відповідач ОСОБА_5, попередньо подавши заперечення на позов, в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій заперечення проти позову підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. В запереченні вказав, що він незгідним з тим, щоб його позбавляли батьківських прав, хоче бути батьком дитини. На даний час в нього є інша сім'я, працює він за межами держави та час від часу надає дитині матеріальну підтримку. Від виконання батьківських обов'язків не ухилявся, неодноразово висловлював турботу про доньку, бажає з нею спілкуватись та брати участь у її вихованні.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, заперечив проти його задоволення, пояснив що твердження позивачки про те, що відповідач вчинив сімейний конфлікт останньою нічим не підтверджується. Після розірвання шлюбу і по даний час відповідач перебуває на заробітках у Російській Федерації, приїзджає додому дуже рідко, кілька разів у рік, тому час для зустрічі з дочкою дуже обмежений. Між сторонами склалися неприязні стосунки, позивачка змінила номер телефону дитини, чим позбавила ОСОБА_5 можливості спілкуватися з дитиною. Відповідач дочці кожного місяця та на день народження пересилав кошти на адресу позивачки або її матері. Інколи грошові перекази відповідач передавав на ім'я інших людей для передачі дочці. Під час спільного проживання з позивачкою ОСОБА_5 провів ремонт будинку, за особисті кошти придбав техніку і сантехніку. З позовом про поділ майна звертатися не бажає, залишає його дочці. На даний час відповідач залишився без роботи, на його утриманні перебуває 5 осіб. Позивачка постійно чинить відповідачу перешкоди для зутрічі та спілкування з дитиною, вчиняє конфлікти.

Представник служби у справах дітей Тлумацької РДА Івано-Франківської області Козак І.В. висновок Тлумацької РДА Івано-Франківської області про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_9 підтримав з підстав зазначених в ньому, не заперечив проти задоволення позову. Вказав, що перед від'їздом у Москву ОСОБА_5 приходив у службу у справах дітей та вказав, що останній рік не займається вихованням дочки. На час обстеження умов проживання відповідача, останнього вдома не було. На засідання комісії відповідач не з'явився, однак для захисту його прав та законних інтересів був присутній законний представник ОСОБА_3, який запевнив, що ОСОБА_5 перебуває здебільшого на сезонних роботах в Москві і приїжджає тільки на декілька днів на Різдвні свята та Пасху, тому час особистої зустрічі з дочкою в нього обмежений. Обставини були з'ясовані зі слів ОСОБА_1, з малолітньою ОСОБА_6 вони не спілкувалися. Надану представником відповідача квитанцію про грошовий переказ на суму 100 доларів США органом опіки і піклування Тлумацької районної державної адміністрації до уваги взяті не були, оскільки даної суми на утримання дитини, з часу розірвання шлюбу між сторонами по даний час, недостатньо.

Прокурор прокуратури Тлумацького району Вівчарук Л.В., вказала, що позов підставний, вважає доцільним позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він знайомий з позивачкою, з відповідачем з дитинства живе по сусідству. Ствердив, що відповідач протягом тривалого часу їздить на заробітки в Російську Федерацію. Час від часу приїжджає на Україну. Він особисто восени 2012 року один раз возив відповідача в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області провідати дочку. По дорозі вони заїжджали в магазин, де відповідач купував дитині солодощі. Пробув відповідач у позивачки приблизно 20-25 хв. ОСОБА_5 повернувся до машини дуже засмучений, пакетів з подарунками та великої м'якої іграшки при ньому не було, сказав, що позивачка до дитини його не пустила, він був тільки за хвірткою, передав гостинці позивачці. Мати ОСОБА_1 з дитиною на руках вийшла до нього. Чи перебував відповідач в стані алкогольного сп'яніння сказати не може.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що є двоюрідним братом відповідача. Восени 2007 року до нього зателефонував ОСОБА_5 і вони разом придбали йому сантехніку, а саме змішувачі, умивальник. Відповідач говорив, що планує робити ремонт в будинку.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працював в магазині побутової техніки. ОСОБА_5 у нього в мазазині придбав телевізор, холодильник, мікрохвильову піч, DVD-програвач. Частину грошей він оплатив, а частину грошей вказав, що поверне пізніше, однак, їх через деякий час повернула позивачка. Згодом разом з дружиною вони купили пральну машинку, гроші за яку ОСОБА_5 віддав особисто.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.11.2010 року шлюб між ними розірвано (а.с. 7-8). Від шлюбу у них народилася одна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час малолітня (а.с. 6).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 14.11.2014 року ОСОБА_1 разом з дочкою, яка перебуває на її утриманні, проживає у власній квартирі по АДРЕСА_1 умови проживання хороші, дитина має окрему кімнату. Батько вихованням дочки не займається, аліменти не сплачує (а.с. 10, 202). Дані відомості також підтверджуються довідками Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області №1330 від 11.11.2014 року та №526 від 16.04.2015 року (а.с. 9, 203).

Відповідно до відповіді Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області № 8137 від 25.11.2014 року, згідно бази «АРМОР», 16.07.2010 року близько 21 год. 20 хв. в Тлумацький РВ УМВС України в Івано-Франківській областіь поступило повідомлення від сільського голови с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області Двояка Б.В. про те, що цього ж дня ОСОБА_5 прийшов додому в п'яному вигляді та вчинив сімейний конфлікт. Дану подію зареєстровано в Журналі обліку інформації Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області № 403 від 16.07.2010 року та 17.07.2010 року дільничим інспектором відносно ОСОБА_5 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Матеріали за вказаною подією знищені у зв'язку з закінченням трьохрічного терміну зберігання (а.с. 11).

Згідно довідки завідувача Олешанського дошкільного навчального закладу Тлумацького району Івано-Франківської області Кухній Н.М. від 10.07.2014 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно відвідувала Олешанський дошкільний навчальний заклад «Ромашка», куди її приводила мати ОСОБА_1 Батько ОСОБА_6 в дошкільний заклад до дитини та на батьківські збори не приходив жодного разу (а.с. 12).

На даний час ОСОБА_6 навчається у 1-А класі Крихівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області. Мати ОСОБА_1 бере активну участь у вихованні дитини, з відповідальністю ставиться до виконання нею своїх батьківських обов'язків, створює умови для навчання та проживання дитини. Постійно цікавиться навчальним процесом дитини в школі, її успіхами у навчанні та відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_5 з дитиною не проживає, вихованням дитини не займається. Жодного разу не відвідував батьківські збори (а.с. 13, 201).

Відповідно до довідок міської поліклініки №1 м. Івано-Франківська № 917/01-21 від 18.11.2014 року та № 269 від 27.11.2014 року, ОСОБА_6, 12.12.2007 року, хворіє, перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря міської поліклініки №1 з 16.10.2014 року по даний час (а.с. 14, 15).

Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Тлумацької РДА Івано-Франківської області про доцільність /недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_5 № 100/01-18/03 від 13.02.2015 року, виходячи з інтересів малолітньої дитини, та враховуючи те, що ОСОБА_5 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею осіти, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, орган опіки та піклування райдержадміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 (а.с. 81).

17.04.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Івано-Франківської міської ради розглянуто питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З інформації про результати психологічного обстеження ОСОБА_6 від 16.04.2015 року, проведеного практичним психологом навчального закладу (а.с. 200), встановлено, що дівчинка ідентифікує себе з сім'єю у якій на даний час проживає. Емоційно позитивно дитина сприймає вітчима, якого називає батьком. Біологічний батько позитивного емоційного зв'язку з дитиною не має, дитина боїться з ним контактувати. Батько вихованням дитини не займається, матеріально утримувати дитину не допомагає. Комісією з питань захисту прав дитини рекомендовано виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати Тлулумацьому районному суду Івано-Франківської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_6 (а.с. 197-199).

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України, однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд не бере до уваги посилання відповідача та його представника, що ним неодноразово перераховувалися кошти на утримання дитини (а.с. 133, 136-137, 140), оскільки як видно із виписок про перекази, вони адресовані на не на ім'я позивачки ОСОБА_1, а факт їх отримання остання в судовому засідання заперечила. В матерілах справи міситься тільки одна квитанція про міжнародний грошовий переказ на ім'я позивачки в сумі 100 доларів США від 17.09.2010 року (а.с. 38), тобто здійснений ще на час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у шлюбі. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо надання відповідачем грошових коштів на утримання доньки суду не представлено, доказів того, що відповідач ОСОБА_5 став на шлях виправлення та вчиняв дії, які свідчать про його бажання спілкуватися з малолітньою донькою та займатися її вихованням суду не надано. Відповідач жодного разу особисто на судовий розгляд та на засідання органів опіки і піклування не з'явився.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, свої бажання не проявляє, не цікавиться дочкою, не приймає участі у її вихованні, не навідує її і не спілкується з нею, протягом останніх років не надавав і не надає на сьогоднішній день жодної матеріальної допомоги на прожиття та лікування дитини, яка знаходиться на повному утриманні матері ОСОБА_1

За таких обставин, проаналізувавши сукупність доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд приходить до переконання, що відповідача ОСОБА_5, який ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При такому вирішенні спору з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати по справі.

На підставі наведенного, ст. ст. 19, 141, 150, 164, 165, 166, 180 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно дитини - дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 - 243 (Двісті сорок три) грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 800 (Вісімсот) грн. 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Н.І. Лущак