АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар: Паучек І.І.

за участю: представника ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, інтереси якої представляє за довіреністю ОСОБА_3, на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 03 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові посилався на те, що 08.06.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номера. Згідно укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості.

Вказував на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 16.04.2014 рік за нею значиться заборгованість в сумі 20253,51 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 10868,18 грн., заборгованості по відсотках за його користування в сумі 7070,65 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 874,04 грн., а також штраф в розмірі 1440,64 грн.

№22-ц/794/263/15 Головуючий у 1 інстанції Тріска А.І Категорія 19/27 Доповідач Перепелюк Л.М.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 08.06.2010 року, яка станом на 16.04.2014 року складається з заборгованості за кредитом в сумі 10868,18 грн., по відсотках за користування кредитом 7070,65 грн., заборгованості по комісії - 874, 04 грн., 1440,64 грн. - штрафу згідно умов та правил надання банківських послуг, а всього в сумі 20253,51 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят три грн. 51 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" (рах.№0001) у відшкодування судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору по справі 243,60 грн.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, , р № 3111), заборгованість за кредитним договором б/н від 08.06.2010 року, яка станом на 16.04.2014 року складається з заборгованості за кредитом в сумі 10868,18 грн., по відсотках за користування кредитом 7070,65 грн., заборгованості по комісії - 874, 04 грн., 1440,64 грн. - штрафу згідно умов та правил надання банківських послуг, а всього в сумі 20253,51 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят три грн. 51 коп.).

Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, інтереси якої представляє за довіреністю ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в суми 20253,51 грн. Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального права та обставинах, встановлених судом, на підставі наданих сторонами доказів.

Так, судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних від суми залишку кредитної заборгованості. Підписавши заяву про надання кредиту, відповідач погодилася з умовами та правилами надання банком кредиту.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором з урахуванням тіла кредиту, відсотків за його користування, комісії, пені та штрафних санкцій, станом на 16.04.2014 року складає суму 20253,51 грн.

Згаданою заявою відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов"язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 551 ЦК України).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із зобов'язань більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язується сплатити штраф у розмірі 500 грн., а також 5 % від суми позову.

Зазначені умови договору стали результатом домовленості сторін, які є вільними у визначенні своїх зобов'язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не застосував строк позовної давності, який сплив 06 серпня 2013 року, так як вона, ОСОБА_1, не зверталася до банку із заявою про пере випуск платіжної (кредитної) картки чи продовження кредитного договору, спростовується матеріалами справи.

Зокрема, із доданих представником банку витягів із програмного комплексу за 03.07.2012р. та за 21.08.2012 р. з фото, витяг з програмного комплексу щодо строку дії картки НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 03.07.2012 року була сфотографована для перевипуску картки, оскільки строк дії попередньої картки, за якою апелянта отримала кредит, сплив у червні 2012 року. 21.08.2012 року відповідачка отримала нову замовлену та перевипущену картку з строком дії до червня 2014 року. Із поданої позивачами виписки-рахунку вбачається, що відповідачка знімала кошти та погашала їх з перевипущеної картки, останнє зняття було у вересні 2012 року, а позов подано до суду 14.07.2014 року. Отже, строк позовної давності банком не пропущено.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт ОСОБА_1 не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно дослідив представлені докази, встановив всі обставини, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: