РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Дякович О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування

встановив:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1/3-а в м. Хмельницькому, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4, в обгурнтування якого вказала, 30 жовтня 2012 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір дарування 1/2 частини спірної квартири. Вказану квартиру 04 травня 2007 року ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача, подарувала ОСОБА_6, який її доглядав, а останній 02 березня 2009 року подарував 1/2 частини вказаної квартири позивачці, яка стала постійно доглядати ОСОБА_5 через її похилий вік та хвороби і поселила її в своїй квартирі.

В 2012 році позивач через свою хворобу фізично не могла доглядати ОСОБА_5 та попросила відповідача, який проживає в Закарпатській області забрати матір ОСОБА_5 до себе. ОСОБА_3 погодився при умові, якщо позивач подарує йому належну їй частину спірної квартири.

30 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування 1/2 частини квартири квартири АДРЕСА_1/3-а в м. Хмельницькому, однак відповідач обіцянки забрати матір не виконав, посилаючись на те, що забере матір пізніше та в подальшому взагалі з ним був втрачений зв'язок і матір'ю по сьогоднішній день відповідач не цікавиться.

ОСОБА_1 просить визнати вказаний договір недійсним з підстав ст. 233 ЦК України, оскільки вказаний правочин вчинений нею під впливом тяжної для неї обставни і на вкрай невигідних умовах, ОСОБА_5 по сьогоднішній день проживає в квартирі позивача, яка її доглядає, лікує та утримує.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просила задвольнити в повному обсязі з підстав викладених в позвоній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, направив до суду заперечення, в якому вимоги позову не визнає вважаючи його надуманим, вказав, що позивач з власної волі подрувала йому частину квартири, при цьому ніякої домовленості щодо його зобовязань до цим договором не існувало. ОСОБА_7 вказав, що спірна квартира належала на праві власності його матері, якою позивач заволоділа обманним шляхом і одумавшись, вирішила все ж таки виправитись, сама зателефонувала йому і повідомила про своє рішення відносно дарунка. Ніякої умови відносно того, що відповідач повинен був забрати свою маму між ними не існувало. Відповідач не використовував хворобливий стан позивача, вказаний правочин укладений позивем добровільно, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1/3-а в м. Хмельницькому на підставі договору дарування від 02 березня 2009 року, укладеному між нею та ОСОБА_6

Вказану квартиру 04 травня 2007 року ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача, подарувала ОСОБА_6, який її доглядав, а останній 02 березня 2009 року подарував 1/2 частини вказаної квартири позивачці, яка стала постійно доглядати ОСОБА_5 через її похилий вік та хвороби і поселила її в своїй квартирі.

В 2012 році ОСОБА_1 через свою хворобу фізично не могла доглядати ОСОБА_5 та попросила відповідача, який проживає в Закарпатській області забрати матір ОСОБА_5 до себе.

30 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1/3-а в м. Хмельницькому, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Після укладання договору дарування 30 жовтня 2012 року, відповідач обіцянки забрати матір не виконав, і ОСОБА_5, яка має 87 років по сьогоднішній день проживає в квартирі позивача, яка її доглядає, лікує та утримує.

Ці обставини підтверджуються: поясненнями в судовому засіданні сторони позивача та її представника; договором дарування 1/2 частини спірної квартири від 30 жовтня 2012 року; копіями виписних епікризів, що у 2012 році ОСОБА_1 перебувала на лікуванні та перенесла операцію з діагнозом гостра кишкова непрохідність; копією виписки з медичної картки ОСОБА_5, що більше 10 років хворіє на ішемічну хворобу серця, церебральний атеросклероз, наслідки компресійного перелому тіла; довідкою житлово-експлатаційної контори № 6 від 27.10.2015р. № 505 про те що ОСОБА_5 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, в кв. 9, власником якої є ОСОБА_1; актом від 27.10.2015р., посвідченим начальником ЖЕК № 6 про те, що ОСОБА_5 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, в кв. 9 з 2004 року по терперішній час; показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, які кожен окремо, пояснили, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу доглядає ОСОБА_5, остання проживає в квартирі позивача. В 2012 році ОСОБА_1 захворіла на онкологічне захворювання потребувала стороннього догляду та тривалого лікування.

У ст.ст. 3, 6, 203, 626-628 ЦК України визначаються загальні засади цивільного законодавства щодо порядку укладення договору і свободи договору та формулюються загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до роз'яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Для кваліфікації правочину за ст. 233 ЦК України необхідні наявність двох зазначених вище умов, доказуванню підлягає наявність причинно-наслідкового зв'язку між існуючою тяжкою обставиною та вчиненим на вкрай невигідних умовах правочином.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом зазначених норм матеріального права при укладенні договору дарування волевиявлення дарувальника має бути спрямоване на добровільне, безоплатне, без будь-яких примусів (життєвих обставин або впливу сторонніх осіб) відчуження належного йому майна на користь обдаровуваного.

Разом з тим правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не є вільним і не відповідає його внутрішній волі.

Статтею 233 ЦК України не передбачено обмежень чи заборон її застосування до окремих правовідносин чи, зокрема, договору дарування.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року № 6-232цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Оцінюючи надані докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 уклала договір дарування 1/2 частини квартири під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, поза як на час укладення була важко хвора, сама потребувала стороннього догляду, а тому не могла здійснювати догляд за ОСОБА_5, при укладенні договору дарування безкорисливо розпорядилась належною їй частиною квартири, але відповідач ніяким чином не приймає участі у догляді та покращенні умов життя своєї матері, ОСОБА_5 по теперішній час проживає разом із позивачем, яка здійснює за нею догляд, а тому є підстави для визнання недійсним договору дарування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в розмірі 700грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 226 ЦПК України, ст.ст.3, 6, 202, 203, 215, 233, 317, 626-628, 638, 717 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Визнати недійсним договір даврування 1/2 частки квартири АДРЕСА_1/3-а в м. Хмельницькому, від 30 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 6867.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 700,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: