У х в а л а

іменем україни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-ЮС», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізінг Аваль» (далі - ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-ЮС» (далі - ТОВ «Пріоритет-ЮС»), про стягнення з поручителя заборгованості за договором фінансового лізингу, укладеного між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ТОВ «Пріоритет-ЮС».

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, позов ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» заборгованість за договором фінансового лізингу від 9 червня 2009 року

№ LC2529-05/08 у розмірі 1 68 956 грн 27 коп., державне мито у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, стягуючи з ОСОБА_2 заборгованість ТОВ «Пріоритет-ЮС» за договором фінансового лізингу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ТОВ «Пріоритет-ЮС» за договором фінансового лізингу має заборгованість перед позивачем, а ОСОБА_2, на підставі договору поруки, взяв на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання вказаного договору.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 квітня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук