АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/73/15 Головуючий 1 інстанції: Нечипоренко І.М.
Справа № 2010/4482/12 Доповідач: Івах А.П.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Хорошевського О.М. Пшенічної Л.В.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Дергачівського району про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок літ."Б-2", встановлення сервітут і факту добросовісного, відкритого користування земельною ділянкою, встановлення факту будівництва, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, просила визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22 липня 2010 року на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 в частині визнання права власності на житловий будинок літ. "Б-2" на ім'я ОСОБА_3, і визнати за нею право власності на житловий будинок літ. "Б-2", зобов'язати КП "Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради" внести відповідні зміни.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що житловий будинок літ. "А-1" з надвірними будівлями належав на праві приватної власності її свекру ОСОБА_4.

У 2008 році вони з чоловіком вселилися в будинок батька. Вона продала належну їй трикімнатну квартиру і за домовленістю та згоди ОСОБА_3 за свої власні кошти почала будівництво будинку замість літньої кухні.

За період 2009 по весну 2010 року був побудований двоповерховий будинок житловою площею 62,60кв.м.

За домовленістю, яка склалася між ними, ОСОБА_3 визнавав за нею право власності на новозбудований житловий будинок "Б-2". 19 листопада 2009 р., після чого вона була зареєстрована у спірному домоволодінні.

Для спрощення оформлення права власності на цей будинок Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області було оформлено право власності на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1, та складалося з 2-х будинків - літ. "А-1" та спірного будинку літ. "Б-2", на ім'я ОСОБА_3, згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 липня 2010 року.

Свою згоду та домовленість про те, що саме вона є єдиним власником спірного житлового будинку "Б-2" ОСОБА_3 підтвердив договором дарування, який був посвідчений у приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 від 20 серпня 2010 р., згідно до якого вона є власником будинку літ. "Б-2", який складає 75/100 частин домоволодіння указаною вище адресою.

Враховуючи, що спірний житловий будинок "Б-2" зі згоди ОСОБА_3, був побудований нею особисто, вважає. що отримане ним свідоцтво про право власності на нерухомість повинно бути визнано частково недійсним в частині визнання права власності на житловий будинок літ. "Б-2".

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду її позову задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року скасовано. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

На рішення суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій вона порушує питання про його скасування та ухвалення нового, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2013 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.30 т.с.2) ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2015 року у якості правонаступника після смерті відповідача до участі у справі у відповідності до вимог ч. 1 ст. 37 ЦПК України залучено ОСОБА_2 на неодноразові виклики у судове засідання ОСОБА_2 не з'являється, від отримання повісток, що направлялися на його адресу АДРЕСА_2 відмовляється.

На конверті поштового відправлення про виклик у судове засідання, що призначено було на 15 квітня 2015 року, мається відмітка щодо відмови отримати повістку.

Представник Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, забезпечила явку свого представника ОСОБА_7, що діє на підставі угоди про надання юридичної допомоги від 05 листопада 2013 року та ордеру серії ХВ№108000006 від 05 листопада 2013 року (а.с.188-189 т.с.1).

Судова колегія розглядає справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України за відсутності учасників процесу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вимогам вказаного цивільного процесуального закону відповідає.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував та встановив фактичні обставини справи, правильно визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 на той час був власником земельної ділянки АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.04.2009 року, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, домоволодіння в цілому було зареєстровано за останнім на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради від 22 липня 2010 року.

Порушуючи питання про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, а саме в частині прав власності на житловий будинок літ. "Б-2" на тій підставі, що він побудований нею за власні кошти, ОСОБА_1 не надала суду належних доказів на підтвердження своїх доводів.

При цьому суд керувався положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 375 ЦК України, на підставі яких власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Юридичне оформлення права на будівництво на своїй ділянці іншими особами може здійснюватися шляхом укладення договору оренди земельної ділянки або договору про встановлення суперфіцію.

На виконання вимог ст. 60 ЦПК України позивачем договорів, які мали б бути укладені між нею та батьком її чоловіка, нині померлого ОСОБА_3 не надані.

Висновок суду щодо недоведеності позовних вимог ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, відповідає вимогам ст. ст. 57-60, 64 ЦПК України та нормативно-правовим актам, що зазначив суд у своєму рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судова колегія вважає, що рішення суду є таким, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, суд привів мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої позовні вимоги, як того вимагають положення ч. 3 ст. 215 ЦПК України.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду першої інстанції судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -