Справа № 145/1342/14-ц Провадження № 22-ц/772/682/2015Головуючий в суді першої інстанції Ратушняк І. О.
Категорія 48 Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Оніщука В.В., Медвецького С.К.,

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд із указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.06.2013 року відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з тим, що дитина потребує додаткових витрат на її утримання, що викликані хворобами, оскільки хворіє на вроджений підвивих стеген, синдром рухових порушень у вигляді помірного пірамідного гіпертонусу ніг, нейроастенічний синдром, алергічний дерматит та вірусні захворювання, позивач звернулася з вищевказаним позовом та просила суд стягнути з відповідача 7191,49 грн., що складає ? понесених нею додаткових витрат на утримання сина, які вона витратила на його лікування. В подальшому позивач змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини в сумі 6202, 15 грн.

Заочним рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 6202 грн.15 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в суиі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 2693 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 213 ЦК України суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області 09.01.2013 року (а.с. 2).

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.06.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17.05.2013 року і до його повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 200 грн. щомісячно з 17.05.2013 року і до досягнення сином, ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до виписок з історії хвороби, епікриза з історії хвороби № 5746, косультативного заключення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданих Вінницькою обласною дитячою клінічною лікарнею, дитина хворіє на вроджений підвивих стеген, синдром рухових порушень у вигляді помірного пірамідного гіпертонусу ніг, нейроастенічний синдром, алергічний дерматит, вірусні захворювання (а.с. 5, 6, 10, 12,13, 15, 17, 19, 21, 23).

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення

аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В судовому засіданні апелянт заперечив проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину в сумі 6202, 15 грн. та пояснив, що загальна сума витрат на лікування дитини складає 5 385,99 грн., відповідно стягненню з нього підлягає половина цієї суми, а саме 2693 грн., решта заявленої суми - це витрати на харчування, що зараховується до суми аліментів, стягнутих за рішенням Тиврівського районного суду від 04.06.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з квитанцій та фіскальних чеків наявних в матеріалах справи, позивачем було витрачено на придбання ліків 8459, 36 грн. а тому колегія суддів вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину в сумі 4 229, 68 грн., решта заявленої суми - витрати на придбання дитячого харчування та засобів гігієни, а саме: сумішів для годування, соків, підгузників, серветок та інш. (а.с. 7, 11, 14, 16, 18, 20, 22, 24-27).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення суду та стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину в сумі 4229, 68 грн., що підтверджені документально.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2014 року змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 4 229, 68 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.І.Чорний

Судді: (підпис) С.К.Медвецький

(підпис) В.В.Оніщук

З оригіналом вірно: