Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/811/15 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів Панкеєва О.В.

Кухаря С.В.

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області, про усунення перешкод в користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 26.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстраційний номер № 1669. Зазначена квартира позивачу ОСОБА_5 була подарована ОСОБА_7. Квартира знаходиться в ЖБК № 6 "Комунаровець". Відповідач ОСОБА_3 з лютого 2010 року не проживає у зазначеній квартирі. Реєстрація ОСОБА_3 перешкоджає ОСОБА_5 повною мірою користуватися та розпоряджатися зазначеною квартирою. Знятися з реєстраційного обліку відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку не бажає.

Позивач просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою та визнати порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили зазначити, що це є підставою для Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області в особі ЗПРФО для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 і відмовити ОСОБА_5 у задоволені цих позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд обгрунтовно, посилаючись на норми ст.,ст. 391, 319 ЦК, вважав, що новий власник житла має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав з боку осіб, які там проживали з дозволу попереднього власника.

За ст., ст. 391, 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі нотаріально повсідченого договору дарування від 26.07.2011 року, про що ОП ЗМБТІ здійснено реєстраційний запис за № 15105613. Зазначена квартира позивачу ОСОБА_5 була подарована ОСОБА_7, сестрою відповідачки. Квартира знаходиться в ЖБК № 6 "Комунаровець".

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційної інстанції від 28.11.2012 року, відмовлено ОСОБА_3 у задоволені позову до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю із ОСОБА_7, про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, про визнання договору дарування цієї квартири ОСОБА_7 недійсним, про витребування нерухомого майна( цієї квартири) із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 383 ЦК та ст. 150 Житлового кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Пунктом 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз"яснено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право осіб, які проживали в квартирі з дозволу попереднього власника квартири на користування цим житлом існує лише за умови, що ця особа залишається власником житла. Припинення попереднім власником права власності на квартиру припиняє право користування квартирою осіб, які проживали в ній з дозволу цього власника квартири.

За таких обставин справи, колегія суддів, ввважає, що оскаржене рішення суду відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують і не свідчать про неправильне застосування судом норм діючого законодавства.

Керуючись ст.,ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: