Справа №2-5467/2011р.
Провадження № 4с/201/1/2015р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, ПАТ КБ ПриватБанк) про визнання дій та бездіяльності виконавчої служби та державного виконавця протиправними, зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2014р. до суду надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, ПАТ КБ ПриватБанк) про визнання дій та бездіяльності виконавчої служби та державного виконавця протиправними, зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови про накладення арешту (а.с. №1-3).

В обґрунтування своїх вимог, заявник у скарзі посилався на те, що постановою державного виконавця ВПВРУДВС ГУЮ у м. Києві 18.08.2012р. було накладено арешт на все майно заявника та заборонено відчуження цього майна. Про винесену постанову заявник дізнався 25.08.2014р., коли отримав копію постанови. З огляду на те, що апеляційним судом Дніпропетровської області 27.10.2011р. ОСОБА_3 було поновлено строк на оскарження рішення суду, вважав незаконними дії державного виконавця та просив визнати протиправними бездіяльність ВДВС та державного виконавця щодо неповернення виконавчого листа № 2- 5467/2011р. про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості до суду, який видав виконавчий лист. Зобовязати ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві повернути виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості на підставі ч. 1 ст. 48 ЗУ Про виконавче провадження. Визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови від 18.08.2014р. про накладення арешту на майно ОСОБА_1, скасувати постанову від 18.08.2014р. та скасувати в державному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстраційний запис про арешт всього рухомого майна.

Заявник та його представник ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правових послуг від 02.09.2014р. (а.с. № 16) в судове засідання 21.04.2015р. не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи реєстром відправки рекомендованої з повідомленням кореспонденції (а.с. № 130-131). Згідно поштового повідомлення заявником ОСОБА_1 судовий виклик було отримано 16.03.2015р. (а.с. № 126), а згідно з витягом з пошукової системи ДППЗ Укрпошта, судовий виклик, надісланий представникові повернутий з позначкою за закінченням терміну зберігання (а.с. № 132), тобто відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання справи.

В наданій суду 28.01.2015р. заяві представник заявника просив розглядати справу за його відсутності та вимоги скарги підтримав в повному обсязі (а.с. № 47).

Представники заінтересованих осіб ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві та Державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи неодноразово викликалися, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, про причини не явки суд не сповістили (а.с. № 127, 128).

18.03.2015р. на численні звернення суду (включаючи винесення судом окремої ухвали 03.12.2014р. а.с. № 37-38) заінтересованими особами було надано копію матеріалів виконавчого провадження.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ Приватбанк - ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 25.03.2014р.) 21.04.2015р. суду надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№ 134-135). В наданих запереченнях просила відмовити в задоволені скарги посилаючись на недоведеність заявником своїх вимог, відсутність належних доказів на обґрунтування його тверджень (а.с. № 136-137).

За такими обставинами, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволені скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

З огляду на те, що представник заявника ОСОБА_4 був телефоном повідомлений про надходження копії матеріалів виконавчого провадження, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом (а.с. № 133), проте станом на 21.04.2015р. ані ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, ані уточнив вимоги скарги (згідно посилань у скарзі та заяви від 23.09.2014р. заявник не мав можливості уточнити вимоги скарги через ненадання державним виконавцем для ознайомлення матеріалів провадження), то суд вважає за можливе розглядати наявну в матеріалах справи редакцію скарги від 02.09.2014р. (а.с. № 1-3).

З огляду на те, що заявник лише 25.08.2014р. дізнався про оскаржувану постанову від 18.08.2012р. про накладення арешту та 02.09.2014р. подав в межах десятиденного строку до суду скаргу, то відсутні підстави для поновлення строку, оскільки він заявником не пропущений.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2- 5467/2011р., виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 12.08.2011р. щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованості в розмірі 9484 109грн. 32коп. та 345 721грн. 82коп. (а.с. № 68-69).

06.09.2011р. було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (а.с. № 70).

18.08.2014р. державним виконавцем Дякон Н.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, оскільки боржником не виконано вимоги держвиконавця самостійно (а.с. № 101).

Вважаючи дії державного виконавця та виконавчої служби неправомірними, заявник виходив з того, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2011р. ОСОБА_3, яка є відповідачем по справі № 2-5467/2011р., було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду від 25.05.2011р. (а.с. № 150-151 т. № 2 цивільної справи № 2- 5467/2011р.), а тому державному виконавцю у відповідності до вимог ч. 1 ст. 48 ЗУ Про виконавче провадження виконавчі листи слід було повернути до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Суд дані твердження оцінює критичного виходячи з того, що матеріали виконавчого провадження ВП № 30434615 не містять жодного доказу того, що державний виконавець був повідомлений та обізнаний про наявність ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області 27.10.2011р. про поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження рішення (а.с. № 63-122).

Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 отримавши 4 копії ухвали від 27.10.2011р. (а.с. № 168 т. № 2 цивільної справи № 2- 5467/2011р.), жодного доказу надіслання цієї ухвали до виконавчої служби не надав, а тому посилання на бездіяльність державного виконавця та виконавчої служби є необґрунтованим та в задоволені цих вимог слід відмовити.

З огляду на те, що підставою для визнання незаконними дії державного виконавця, вказаних в п. 3 скарги, а також вимог п.п. 4,5 є те, що державний виконавець не повернув виконавчий лист на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження та даної ухвалою не було встановлено порушень з боку ані державної виконавчої служби, ані державного виконавця, то суд також вважає за можливе відмовити в задоволені вимог скарги, які містяться в п.п. 3-5.

Відмовляючи в задоволені скарги судом також врахований й той факт, що постановою державного виконавця від 24.12.2014р. виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованості повернутий у звязку з відсутністю майна, належного боржнику на праві власності (а.с. № 118).

Підводячи підсумок викладено, суд вважає за можливе в задоволені скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, ПАТ КБ ПриватБанк про визнання дій та бездіяльності виконавчої служби та державного виконавця протиправними, зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови про накладення арешту відмовити в повному обсязі.

З огляду на те, що сторонами по справі не надано суду жодних документів, які б свідчили про понесені витрати, повязані з розглядом справи, то відсутні підстави для їх розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 210, 293, 383, 385 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, ПАТ КБ ПриватБанк) про визнання дій та бездіяльності виконавчої служби та державного виконавця протиправними, зобовязання вчинити певні дії, скасування постанови про накладення арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко