Справа №173/1976/15-ц
Провадження №2/173/949/2015
10.12.2015 м.Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування, призначення піклувальником, стягнення аліментів, третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування в особі Пушкарівської сільської ради,
ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та призначення піклувальником. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у позивача є неповнолітній онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитини, ОСОБА_4, померла 27 жовтня 2014 року. З того ж часу батько дитини, ОСОБА_2, мешкає окремо від сина, не приймає участі в утриманні та вихованні сина. Наприкінці 2014 року відповідач повідомив, що збирається виїхати за межі країни та віддасть сина до інтернату. З того часу неповнолітній ОСОБА_3, мешкає разом з позивачем та знаходиться на повному її утримані. Позивач намагалася поговорити з батьком дитини, щоб він приймав участь у його вихованні, проте позитивного результату це не надало. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, призначити її піклувальником та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісяця.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що вона є бабусею неповнолітнього ОСОБА_3. 27 жовтня 2014 року померла мати хлопчика і з того часу він мешкає разом з нею. Відповідач є її сином. З ОСОБА_3, своїм сином, відповідач не спілкується майже рік, не приймає участі в його вихованні, утриманні, не цікавиться його життям. Позивач повністю утримує онука самостійно, створює належні умов для його навчання, розвитку. Відповідачу ніхто не перешкоджає спілкуватися із сином, проте він сам не бажає з ним спілкуватися.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав.
Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що після смерті матері він мешкає разом з бабусею, батько з ним не спілкується, не телефонує йому, не цікавиться його життям, нічого не купує. В останній раз спілкувався з батьком весною 2015 року. Раніше мав нормальні відносини з батьком, але чому він з ним не спілкується зараз йому не відомо.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування в особі Пушкарівської сільської ради в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочній розгляд справи.
Суд вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
8 серпня 1999 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.9). 27 жовтня 2014 року померла мати дитини - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 590169 (а.с.8).
Після смерті матері неповнолітній ОСОБА_3 мешкає разом з бабусею ОСОБА_1, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 по вул.. В.Ілляшевської, 16 с. Пушкарівка від 23 вересня 2015 року (а.с.11). Також цю обставину в судовому засіданні підтвердили свідки.
Так сідок ОСОБА_5 суду показала, що ОСОБА_3 мешкає разом з ОСОБА_1. Позивач опікується дитиною, повністю його утримує. Батька дитини майже рік взагалі не бачила.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона мешкає по сусідству з позивачем, тому їй відомо, що ОСОБА_3 мешкає разом із бабусею - ОСОБА_1 з осені 2014 року. Батька дитини взагалі не бачила.
Пушкарівська сільська рада як орган опіки та піклування ухвалила рішення 27 листопада 2015 року № 35 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 (а.с.28).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в тому числі, особа, в сімї якої проживає дитина.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ОСОБА_3, не забезпечує його медичним доглядом, лікуванням, утриманням, не спілкується із сином, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, що, на думку суду, необхідно розцінювати як ухилення від виховання дитини, а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є законними та обґрунтованими.
Згідно з ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки піклувальника.
В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 позбавлений батьківського піклування, оскільки батько ухиляється від його виховання та утримання, мешкає окремо, а мати дитини померла. ОСОБА_1 є бабусею неповнолітнього ОСОБА_3. Позивач має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою Пушкарівської сільської ради від 13 вересня 2015 року (а.с.10). ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію, що підтверджується довідкою № 1435 від 3 грудня 2015 року (а.с.35). Позивач мешкає разом з донькою та двома онуками, що підтверджується довідкою про склад сімї № 961 від 4 серпня 2015 року, у власному будинку (а.с.12). За місцем проживання створено всі умови для проживання дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 3 грудня 2015 року (а.с.36). Згідно з довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувалась, засудженою не значиться, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки комунального закладу «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27 листопада 2015 року ОСОБА_1 за станом здоровя може виконувати обовязки піклувальника (а.с.32).
Органом опіки та піклування в особі Пушкарівської сільської ради до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було внесено подання про доцільність ОСОБА_1 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що неповнолітній ОСОБА_3 потребує встановлення над ним піклування з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Його бабуся, ОСОБА_1, відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена піклувальником, а тому суд вважає вимоги про встановлення піклування та призначення її піклувальником законними та обґрунтованими.
Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не виконує обовязки по утриманню свого неповнолітнього сина, добровільно допомогу на його утримання не надає.
Відповідно до ст. ст. 166, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, навіть якщо вона позбавлена батьківських прав.
Згідно з ч. 2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, тощо, а також право власності дитини на ці виплати. Оскільки ч. 4 ст. 67 Цивільного кодексу України визначено обовязок опікуна вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, а малолітня дитина не може самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання ОСОБА_3 є законними та обґрунтованими.
Відповідно до положень ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід. У звязку з цим суд приходить висновку про те, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сума судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.
Також суд приймає до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 164, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 60, 63, 64 Цивільного кодексу України, ст.ст. 88, 212-215, 224-233, п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування, призначення піклувальником, стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3) щодо його неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ін..н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) судовий збір в дохід держави в сумі 487 грн. 20 коп.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко