Справа №519/792/12
Провадження №2/263/30/2015
У Х В А Л А

про відмову у призначенні експертиз

19 березня 2015 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Домановій І.Ф., під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Чара» про стягнення боргу, розглянувши клопотання про призначення судових експертиз, -

В С Т А Н О В И В :

04.07.2014 року до канцелярії Жовтневого районного суду м.Маріуполя надійшла зазначена справа, відповідно до ч.3 ст.11-1 ЦПК України автоматичною системою документообігу розподілена до розгляду судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Папаценко П.І.

В судовому засіданні під час розгляду цивільної справи ОСОБА_2 - представником відповідача були заявлені клопотання :

При умові надання оригіналів «Рішення власника» від 19.02.1999 року, «Рішення засновника» від 20.03.2002 року ПП «ЧАРА» ОСОБА_3 призначити :

Судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

· Ким, ОСОБА_3, ОСОБА_1 чи іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_3 в строчці «Власник ПП «ЧАРА» ОСОБА_3О.» в «Рішенні власника» від 19.02.1999 року про надання згоди на залучення боргових особистих грошових коштів в розмірі 1 500 000 грн. від директора ПП «ЧАРА» ОСОБА_1 та в строчці «Засновник : ПП «ЧАРА» А.О.Ольшанська» в «Рішенні засновника» від 20.03.2002 року про погашення боргу в сумі 2 200 000 грн. перед громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 особисто?

Судову криміналістичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

· Чи відповідає дата, зазначена в «Рішенні власника» про надання згоди на залучення боргових особистих грошових коштів в розмірі 1500000 грн. від директора ПП «ЧАРА» ОСОБА_1 - 19.02.1999 року - та в «Рішенні засновника» про погашення боргу в сумі 2200000 грн. перед громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, та ОСОБА_6 особисто 20.03.2002 року фактичному часу виготовлення зазначених рішень ?

Судову криміналістичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

· Чи відповідає відбиток печатки ПП «Чара», який міститься на квитанціях до прибуткового касового ордеру за 1999,2000,2001 роки відбиткам печатки ПП «Чара», у тому числі і за кольором фарби, які містяться на документах, складених в ПП «Чара» в аналогічний період 1999-2001 роках, а саме в оригіналах документах, що надані представником відповідача?

Судову криміналістичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

· Чи відповідає дата в квитанціях до прибуткового касового ордеру за 1999,2000,2001 роки часу фактичного заповнення рукописним текстом зазначених документів ?

Судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

· Чи підтверджується документами бухгалтерського та податкового обліку ПП «Чара» надходження грошових коштів за договором позики від 2.03.1999 року від ОСОБА_1 по квитанціям до прибуткового касового ордеру за 1999,2000,2001 роки ?

· Чи має ПП «Чара» заборгованість перед ОСОБА_1 станом на 11.04.2007 року, якщо має, то в якій сумі та з яких підстав ?

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_7, яка заперечувала проти задоволення клопотання, суд вважає, що в задоволенні клопотання про призначення зазначених експертиз належить відмовити з таких підстав.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці докази встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема висновків експертів.

Згідно ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо першого питання почеркознавчої експертизи.

Згідно установчих документів, письмова згода ОСОБА_3 взагалі не була потрібна. Це рішення було додатковою гарантією ОСОБА_1 для укладення договору позики, оскільки вона в одній особі виступала, як позикодавець і представляла згідно статуту позичальника ПП «Чара». До того ж відповідач не заперечує щодо договору, тим більше, що сам договір не викликав жодних сумнівів у всіх судових інстанцій, в тому числі і у Верховному Суді України.

Більше того, відповідач не надав документів, підписаних ОСОБА_3, підпис якої візуально відрізнявся би від підпису ОСОБА_3 у спірних документах. До того ж, крім підпису, рішення засновника містило рукописний текст ОСОБА_8, а документів іншого почерку так само суду не представлено. Більше того, свідок ОСОБА_5 син померлої не встановив розбіжностей у підписах його матері на рішенні засновника від 19.02.1999 року, на рішенні засновника від 12.04. 2006 року, на договорі дарування йому корпоративних прав, тим більше, що дані підписи посвідчувались у нотаріальній конторі. Якщо він засумнівався в підписі матері на рішення засновника від 20.03.2002 року, за яким він сам вносив грошові кошти, то він особисто скасував його своїм рішенням від 7.07.2010 року. Більш того, згідно ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передачі грошей. Отже, призначення експертизи з даного питання, судом вважається, як затягування судового процесу та вирішення питання про банкрутство П.П. «Чара».

Щодо другого питання почеркознавчої експертизи.

Сам засновник визнав рішення засновника від 20.03.2002 року, таким, що не підписувалося ОСОБА_3 маючи висновок судової почеркознавчої експертизи про це.

Рішення власника від 19.02.1999 року також не надано суду в оригіналі. Відповідач наполягав на проведенні почеркознавчої експертизи на цих документах за умови надходження оригіналів цих документів до судової справи. Однак, сторони судового процесу не надали суду оригінали цих документів, у звязку з чим призначення та проведення цієї експертизи не можливо.

Щодо проведення криміналістичних експертиз.

З питання: Чи відповідає дата, зазначена в «Рішенні власника» про надання згоди на залучення боргових особистих грошових коштів в розмірі 1500000 грн. від директора ПП «ЧАРА» ОСОБА_1 - 19.02.1999 року - та в «Рішенні засновника» про погашення боргу в сумі 2200000 грн. перед громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, та ОСОБА_6 особисто 20.03.2002 року фактичному часу виготовлення зазначених рішень, слід зазначити. Рішення власника від 19.02.1999 року, рішення засновника від 20.03.2002 року не надано суду в оригіналі. Відповідач наполягав на проведенні почеркознавчої експертизи відносно цих документів за умови надходження оригіналів цих документів до судової справи. Однак, сторони судового процесу не надали суду оригінали цих документів, у звязку з чим призначення та проведення цієї експертизи не можливо.

На всіх квитанціях до прибуткового касового ордеру є печатка ПП «Чара» і відповідач не надав суду жодних доводів щодо того, що печатка не належить даному підприємству. Навпаки, всі документи, подані до суду, містять таку ж печать.

Отже доводи щодо експертизи відбитка печатки є так само необґрунтованими, а клопотання в даній частині не підлягає задоволенню.

З питання: чи відповідає дата в квитанціях до прибуткових касових ордерів з датою фактичного заповнення рукописних текстів цих документів, суд вважає, що відповідач мав на увазі проведення технічної експертизи з питання відносної давності виконання фрагментів документів.

Відповідач у своєму письмовому запереченні посилався на те, що квитанції до прибуткових касових ордерів були складені безпосередньо перед зверненням до суду позивачки в 2007 році. Цю версію відповідач вперше висунув 19.03.2012 року і навіть не заявляли в числі нововиявлених обставин.

Враховуючи наведене, не має необхідності зясовувати зазначене питання за допомогою експертизи, оскільки ці обставини встановлені дослідженими доказами.

З приводу клопотання про призначення судово-економічної експертизи враховується наступне.

ПП «Чара» надані копії актів про виділення до знищення документів від 09.01.2003 року та 09.01.2004 року, в яких зазначено, що документи бухгалтерського обліку підприємства за 1999 - 2003 роки знищені у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Отже, єдиними документами первинного бухгалтерського обліку за даний період, що підтверджують надходження грошових коштів за договором позики від 2.03.1999 від ОСОБА_1 є квитанції до прибуткових касових ордерів і приходно-касові ордери до них за 1999- 2000 рік, які зберегла і передала ОСОБА_1

Більш того, суд досліджував і ідентифікував осіб, які підписали ці документи, друк на нихі.

Питання оцінки суперечливих свідчень свідків щодо безтоварності даних операцій не відноситься до вирішення судово-економічною експертизою, а є питанням оцінки доказів судом.

Разом з тим, внесення грошових коштів в касу підприємства не оформляється податковими документами (податковими накладними, податковими деклараціями і т. п.) Тому, експерт не може досліджувати дане питання, оскільки отримані кошти не обкладаються податком на додану вартість.

В матеріалах справи є експертні висновки з приводу цих питань, які надані суду відповідачем.

При таких обставинах підстав для призначення і проведення зазначених експертиз не вбачається.

Керуючись наведеним, ст. ст. 143,144 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотаня ОСОБА_2 - представника відповідача ПП «Чара» про призначення і проведення судової почеркознавчої експертизи, судових криміналістичних експертиз, судово-економічної експертизи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : П.І. Папаценко