АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4654/15 Головуючий 1 інст. Скородєлова В.В.
Справа № 628/2849/14-ц Доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 травня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну часток власників житлового будинку та визнання права власності на добудови,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну часток власників житлового будинку та визнання права власності на добудови.

Просив визнати за ним право власності на добудови (перебудови) житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: літ. К - гараж; літ. В - літню кухню; літ. Л - сарай; літ.Е-1 - напівпідвал; літ. BI - напівпідвал літньої кухні; літ.М - альтанку; огорожу, які розташовані за адресою: Харківська область, місто Куп'янськ, вулиця Давидова- Лучицького, будинок № 50 на земельній ділянці площею 0,1895 га.

Також просив змінити розмір часток власників вказаного житлового будинку та визнати за ним право власності на 3/4 частини, а за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частини у спільному майні - житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позову вказував, що йому та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по ? частині вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,1895 га.

Під час шлюбу з ОСОБА_4 на земельній ділянці за вищевказаною адресою був розташований старий будинок без добудов та перебудов і здійсненого капітального ремонту. Після розірвання шлюбу ним самостійно за власні кошти розбудовано та капітально відремонтовано вказаний будинок.

Зазначав, що спільне володіння та користування цим майном разом з ОСОБА_4 є неможливим, оскільки розподіл, переобладнання зазначеного майна та виділ його натурі, може призвести до його руйнування. Крім того, відповідач з дітьми в будинку не проживає з 2006 року, а будинком користується його нова сімя.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що не має доступу до будинку, оскільки позивач перешкоджає їй в цьому, і вона не надавала дозволу на перебудови (побудови) до спільного будинку.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3В відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушення останнім норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити норве рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач ОСОБА_4 останні роки не приймала участі в утриманні та ремонті спірного будинку, а оскільки будинок перебував в аварійному стані, де мешкала його нова сімя, він (ОСОБА_3В.) вимушений був самостійно за власні кошти провести ремонт будинку та прибудови до нього, а саме: літ. К - гараж; літ. В - літню кухню; літ. Л - сарай; літ.Е-1 - напівпідвал; літ. BI - напівпідвал літньої кухні; літ.М - альтанку; огорожу, що значно збільшило не тільки розмір будинку, але й його вартість.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що проведене позивачем будівництво здійснювалося без згоди співвласника ОСОБА_4, а також без належного дозволу і не було прийнято в установленому законом порядку до експлуатації, воно вважається самочинним і його вимоги на збільшення частки в спільному майні, не відповідають вимогам ст.ст. 357,358 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як свідчать останні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 13 жовтня 1990 року перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей, шлюб розірвано рішенням Куп'янського міського суду Харківської області від 27. 02.1998 року розірвано.

11 листопада 2008 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_6,

Рішенням Куп'янського міськкрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року, яке набуло чинності та не скасовано в установленому законом порядку, встановлений факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 09.03.1998 року до 13.10.2006 року та визнано будинок, що розташований за адресою: Харківська область, місто Куп'янськ, вулиця Давидова- Лучицького, 50 на земельній ділянці площею 0,1895 га, їх спільною сумісною власністю, також за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано право власності за кожним по 1/2 частині цього житлового будинку та земельної ділянки.

У вищезазначеному будинку проживає ОСОБА_3 з дружиною та двома неповнолітніми дітьми та дочка дружини від першого шлюбу. Відповідач ОСОБА_4 з дітьми в цьому будинку не проживають.

Судом встановлено та стверджувалося позивачем ОСОБА_3, що він після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 придбав будівельні матеріали та здійснив будівництво добудов (перебудов) житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: літ. К - гараж; літ. В - літню кухню; літ. Л - сарай; літ.Е-1 - напівпідвал; літ. BI - напівпідвал літньої кухні; літ.М - альтанку; огорожу без згоди на це іншого співвласника будинку - відповідача ОСОБА_4 та без належного дозволу та прийняття нерухомого майна в експлуатацію в установленому законом порядку.

Матеріали справи не містять достовірних доказів того, що ОСОБА_3 реалізував своє право на введення в експлуатацію самочинно збудованих ним приміщень та побудов шляхом звернення до відповідних компетентних органів, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно - будівельну інспекцію України, постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011, якою затверджений Порядок здійснення державного архітектурно будівельного контролю для отримання відповідного сертифікату.

У звязку з чим судом першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦК України зроблений обґрунтований висновок про те, що таке будівництво є самочинним.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані ( реконструйовані, переплановані) обєкти, не є обєктами права власності, тому не можуть бути й предметом поділу (перерозподілу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 у справі №6-130 цс13, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для застосування судами України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 по суті є його правовою позицією в суді першої інстанції, яким цим доводам надана правильна правова оцінка.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, це є підставою відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 15 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: