АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/777/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2,5 Скрипник В.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Трюхана Г. М.
при секретаріАнкудінові О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 30 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання нерухомого майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на ? частину житлового будинку та господарських споруд, усунення перешкод в користуванні житловим будинком , шляхом виселення, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання нерухомого майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на ? частину житлового будинку та господарських споруд і усунення перешкод в користуванні житловим будинком , шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог вказувала про те, що в період з 14 січня 2002 року по 8 квітня 2002 року вона проживала однією сім'ю з відповідачем в житловому будинку його батьків.

З метою придбання власного житла, вона позичила у свого батька ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1700 грн.

7 березня 2002 року вона разом з відповідачем ОСОБА_7 подали до виконавчого комітету Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області заяву про реєстрацію шлюбу.

11 березня 2002 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9, від імені якої діяли ОСОБА_10 та ОСОБА_11, уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Скибин Жашківського району Черкаської області та розташований на земельній ділянці Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу житловий будинок з надвірними спорудами був придбаний за 3400 (три чотириста) гривень.

За період спільного проживання, протягом 2005-2007 років, в спірному житловому будинку, а також в надвірних спорудах, відбулися ремонтно-будівельні роботи внаслідок чого житловий будинок з надвірними спорудами значно поліпшився (було проведено перепланування та капітальний ремонт житлового будинку та літньої кухні), а також добудовано бурякову яму, огорожу, ворота з фірткою, сарай полегшеної конструкції, тимчасовий навіс-вольєр для курей.

29 вересня 2011 року ОСОБА_7 звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу.

28 грудня 2011 року згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано.

На даний час в житловому будинку зареєстровані вона, її неповнолітній син від попереднього шлюбу ОСОБА_12, відповідач та спільний з відповідачем малолітній син ОСОБА_13

Оскільки спільне життя з відповідачем не склалось, вона переїхала проживати до своїх батьків.

Відповідач не визнає її співвласником житлового будинку з надвірними спорудами.

За час перебування в шлюбі відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ніде не працював, не займався веденням домашнього господарства.

Вона ж займалася роздрібною торгівлею сільськогосподарської продукції на ринку. Саме за її дохід було проведено переважну більшість ремонтних та будівельних робіт в спірному житловому будинку з надвірними спорудами, внаслідок чого їх вартість істотно збільшилась.

Враховуючи вказані обставини та з урахуванням змінених позовних вимог позивачка остаточно просила суд визнати житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_7

Провести поділ спільної власності шляхом:

- визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1;

-припинити право спільної власності ОСОБА_7 на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, та стягнути на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за належну йому 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами у розмірі 38 458 , 34 грн.;

-усунути перешкоди в її користуванні житловим будинком, шляхом виселення ОСОБА_7 із спірного житлового будинку;

-судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 22 грудня 2014 року у даній справі позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 в частині проведення поділу спільної сумісної власності залишено без розгляду

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 30 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, що розташований по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6, право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_6, не погоджуючись з рішенням суду в частині визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, оскаржила його в апеляційному порядку, та посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку, та посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 08.04.2002 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (т. 1 а.с.12).

Згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2011 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано (т.1 а.с.15).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.03.2002 року, ОСОБА_9 продала, а гр.. ОСОБА_7 купив житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Скибин Жашківського району Черкаської області та розташований на земельній ділянці Скибинської сільської ради. На цій земельній ділянці розташований один житловий будинок, глиновалькований, обкладений цеглою, критий шифером, хлів, криниця погріб. Продаж житлового будинку вчинено за три тисячі чотириста гривень, які покупець сплатив повністю продавцеві до підписання договору (т. 1 а.с.16). На даний час вказаний договір є чинний і ніким не оспорений.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно п. 1 ст. 61 цього Кодексу об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно довідки виконавчого комітету Скибинської сільської ради Жашківського району Черкаської області № 341 від 21.03.2014 року, станом на 21.03.2014 року в будинку за адресою АДРЕСА_1. проживає ОСОБА_7

Після розірвання шлюбу з дружиною ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишився проживати в будинку один.

ОСОБА_6 з 2011 року проживає з дітьми ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в будинку батька ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2. (т.2 а.с.37)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході розгляду справи судом була призначена судова будівельно-товарознавча експертиза.

Згідно висновку судової будівельно-товарознавчої експертизи від 6 грудня 2014 року, ринкова вартість будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, без урахування ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, які були проведені та використані у домоволодінні становить на даний час 88350,00 (вісімдесят вісім тисяч триста п'ятдесят) гривень.

Ринкова вартість будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, з урахуванням ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, які були проведені та використані у домоволодінні становить на даний час 185431 (сто вісімдесят п'ять тисяч чотириста тридцять одна) гривня, отже житловий будинок та господарські споруди на час проживання сторін у шлюбі суттєво поліпшився та збільшилась його вартість на 97081, 00 (дев'яносто сім тисяч сто вісімдесят одну) гривню ( 0= 97081).

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що за час спільного проживання в шлюбі спірне майно істотно збільшилося у своїй вартості, а саме - більш як у два рази, то, виходячи із засад розумності та справедливості, можливо визнати ? частину будинку, який було придбано ОСОБА_7 до шлюбу, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а відтак визнати за ОСОБА_6 право власності на ? частину житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що сторони з січня 2002 року почали спільно проживати, спірне будинковолодіння було придбане 11.03.2002 року, тобто незадовго до реєстрації шлюбу, в зареєстрованому шлюбі сторони перебували з 08.04.2002 року по 28.12.2011 року та мають неповнолітнього сина ОСОБА_13, що свідчить про тривалі сімейні стосунки (понад 9 років) та ведення спільного господарства, а також вклад кожного із подружжя в поліпшення житлових умов.

Доводи апелянта ОСОБА_6 в цій частині рішення не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для його скасування та визнання за нею права власності на ? частину спірного будиковолодіння .

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Правильним є висновок суду про те, що оскільки сторони являються співвласниками спірного майна, позовна вимога про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_7 з житлового будинку задоволенню не підлягає.

Доводи апелянта ОСОБА_7 не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови ОСОБА_6 в задоволенні її позовних вимог, оскільки, судом вірно визначено характер спірних правовідносин, норми закону, що їх регулюють та засади розумності і справедливості.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду законним обґрунтованим та справедливим, а доводи апеляційних скарг безпідставними.

При цьому слід зазначити, що викладені в апеляційних скаргах доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, правильності висновків суду не спростовують та на законність рішення суду не впливають.

З огляду на викладене, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційні скарги відхиляє, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області у даній справі залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відхилити, а рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 30 січня 2015 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :