Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1465/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, в складі:

головуючого судді Михальченко Ю.В.

при секретарі Терезюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його наступним.

14 серпня 2014 року померла її дочка, ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Заповіт дочка не залишила.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України являються, її чоловік, ОСОБА_5, та дочка померлої /її внучка/ неповнолітня, ОСОБА_6, законний представник якої є її батько /відповідач по даній справі/.

Будучи спадкоємцем за законом, в визначений законом 6-ти місячний строк, 01.10.2014 року, вона подала до Другої Черкаської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. ЇЇ чоловік /батько померлої/ подав заяву про відмову від спадщини на її користь. Неповнолітня ОСОБА_6 Єлізавета спадщину прийняла відповідно до вимог ч.3,4 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживала з померлою на час відкриття спадщини і від спадщини не відмовилась. Відповідач ОСОБА_2 спадкоємцем не являється, так як на час відкриття спадщини шлюб з її дочкою він розірвав.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом вона не змогла, так як дочка при житті не провела державну реєстрацію свого права власності. Нотаріальна контора видала їй письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тому вона вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2006 року дочка є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Право на спадкування цієї частини мають 3 особи: вона, її чоловік, ОСОБА_5, та дочка померлої /внучка/ неповнолітня, ОСОБА_6, тобто по 1/6 частині квартири кожен. Так як, її чоловік відмовився від своєї частки на її користь, то вона має право на 1/3 частину квартири.

На підставі викладеного, ст.1261 ЦК України, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 що залишились після смерті дочки ОСОБА_4, яка померла 14.08.2014 року.

29.04.2015 року було подано зустрічний позов ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований наступним. 14.08.2014 року померла ОСОБА_4, мати ОСОБА_3,внаслідок чого відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді 1/2 частини квартири .

Згідно свідоцтва на право власності ОСОБА_3 (дочка) має 1/2 частину квартири у приватній власності.

Спадкоємцями першої черги за законом являються дочка та батьки померлої, тобто по 1/6 частини квартири кожен. Батько померлої, ОСОБА_5, відмовився від спадщини на користь матері померлої, ОСОБА_1. Таким чином у ОСОБА_1 право на 1/3 частину квартири. У ОСОБА_3 право на 1/6 частину квартири.

25 квітня 2008р. Придніпровським районним судом м. Черкаси визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 за його місцем проживання (її батька).

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

19 лютого 2015р. держаний нотаріус другої Черкаської державної нотаріальної контори видала постанову про нотаріальну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації нерухомого майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися досуду з правилами позовного провадження.

На підставі викладеного, просить визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті її матері, ОСОБА_4.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29.04.2015 року зустрічний позов прийнято до розгляду з первісним позовом.

Представники сторін в судовому засіданні позови визнали та просили задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились, причина неявки суду не відома, про час і місце розгляду справи, були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК).

За змістом ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, 14 серпня 2014 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України являються, мати померлої ОСОБА_1, батько померлої - ОСОБА_5 та дочка померлої - неповнолітня ОСОБА_6.

Будучи спадкоємцем за законом, в визначений законом 6-и місячний строк, 01.10.2014 року, ОСОБА_1 подала до Другої Черкаської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Батько померлої подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 Неповнолітня ОСОБА_6 Єлізавета спадщину прийняла відповідно до вимог ч.3,4 ст.1268 ЦК України, так як постійно проживала з померлою на час відкриття спадщини і від спадщини не відмовилась. Заповіт померла не складала.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2006 року померла є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Право на спадкування цієї частини мають 3 особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тобто по 1/6 частині квартири кожен. Так як, ОСОБА_5 відмовився від своєї частки на користь ОСОБА_1, то остання має право на 1/3 частину квартири.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст.1267 ЦК України «частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними».

Ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачено що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

19 лютого 2015 р. держаний нотаріус другої Черкаської державної нотаріальної контори видала постанову про нотаріальну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації нерухомого майна.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися досуду з правилами позовного провадження.

Сторони у встановлений законом термін, прийняли спадщину. Спадкова справа знаходиться у Другій черкаській державній нотаріальній конторі.

На підставі наведеного суд вважає, що можливо визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті доньки, ОСОБА_4, померлої 14.08.2014 року. Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_4, померлої 14.08.2014 року.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 1261, ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України, 8, 10, 60, 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті доньки, ОСОБА_4, померлої 14.08.2014 року.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, після смерті матері, ОСОБА_4, померлої 14.08.2014 року.

Відповідно до вимог п.3 ст.209 ЦПК України повний текст рішення виготовлено 05 травня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Ю.В.Михальченко