Провадження № 2/520/1053/15
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Малярчук О.М.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-авто", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
Відповідачі до суду не з"явились, про час і місце слухання справи сповіщались судом неодноразово за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомили.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи і встановив наступне:
22 травня 2013 року на пр.-ті М.Жукова в м.Одеса сталося ДТП - автомобіль марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 зіткнувся з автомобілем марки Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 Причиною ДТП є порушення водієм ОСОБА_2 п.п.2.3б, 12.3,13.1,18.4 Правил дорожнього руху - не був уважним, не врахував дорожню обстановку. Постановою Малиновського райсуду м.Одеси від 18.10.2013 року водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Внаслідок зіткнення пошкоджено автомобіль Тойота.
З відповідача ОСОБА_2 позивач вимагає стягнути витрати на проведення авто товарознавчого дослідження транспортного засобу - автомобіля Тойота, для визначення розміру спричиненої власнику майнової шкоди внаслідок ДТП, ці витрати підтверджені квитанціями і складають 3100 грн.
Крім того, позивач вимагає стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 7000 грн. Моральна шкода для позивача це його душевні переживання, перенесені у зв"язку з пошкодженням його майна та порушення налагодженого стану життя: позивач та члени його родини вимушені були довгий час (на період оцінки і ремонту автомобіля) обходится без особистого транспорту.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі доводи і докази: постанова Малиновського райсуду м.Одеси від 18.10.2013 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, копія про реєстрацію транспортного засобу з довіреністю на ім."я позивача, заяву ОСОБА_1 на адресу страховика про виплату страхового відшкодування від 4.11.2013 року, лист ПАТ "УСК "Гарант-Авто" №485, квитанції про оплату позивачем витрат на виконання експертного дослідження автомобіля.
При викладених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав: за загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону №1961- ІV визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров"ю, майну третьої особи.
У даному випадку згідно з полісом ВЕ №3850949 цивільна відповідальність власника автомобіля ВАЗ -2107 ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ПАТ "УСК "Гарант Авто". За умовами договору страхування ПАТ "УСК "Гарант-Авто" забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров"ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правові відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.
Надані суду письмові докази свідчать, що ні ПАТ "УСК "Гарант-Авто" ні ОСОБА_2 свої зобов"язання щодо відшкодування потерпілому в ДТП ОСОБА_1 не виконали. У зв"язку з неявками відповідачів до судових засідань, суд не отримав ні від страховика ні від особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, пояснень щодо причин невиконання зобов"язань за договором страхування.
Відповідно до ст.3 Закону №1961- ІV обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров"ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника. Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №4 від 1.03.2013 року (п.16) роз"яснив, що "питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону №1961- ІV обов"язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Непрд"явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди у відповідному розмірі". Позивач вимагає стягнути на його користь з страховика на відшкодування завданої унаслідок ДТП майнової шкоди 2972,80 грн, що відповідає зобов"язанням, взятим на себе страховиком на виконання умов договору страхування, і викладеним у листі №485 від 12.02.2014 року.
Вимоги позивача в частині стягнення з страховика пені за порушення строків виплати страхового відшкодування містяться на нормах п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає "страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його".
У даному випадку відповідно до зазначеної норми крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 5.02.2014 р. ( 90 днів від 4.11.2013 року). Проте до сьогодні страховик виплату визначеного розміру страхового відшкодування не здійснив.
Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону, кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
До 15.04.2014 року облікова ставка НБУ була встановлена у розмірі 6,5% річних. Постановою Правління Національного банку України від 14 квітня 2014 року за № 212 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" облікову ставку НБУ з 15.04.2014 року до 16.07.2014р. встановлено у розмірі 9,5% річних.
Облікова ставка НБУ з 17.07.2014р. по 26.08.2014 р. (дана на яку позивач зробив розрахунок) діяла у розмірі, вcтановленому Постановою Правління НБУ вiд 15 липня 2014р, тобто 12,5% річних.
Позивач розрахував пеню за 203 дні і ці вимоги представник позивача підтримав у судовому засіданні. Розрахунок виконано за формулою ?Р = (s Х р% Х Q)/ /365/100, де: ?Р - сума пені; s - сума заборгованості; р% - ставка пені, у відсотках за день прострочення; Q - кількість днів прострочення виконання зобов'язання.
Суд погоджується з доводами позивача, що неправомірні дії ОСОБА_2 спричинили йому - ОСОБА_1- і моральну шкоду у формі душевних переживань у зв"язку з пошкодженням майна, порушенням налагодженого стану життя як самого позивача так і членів його сім"ї. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, приймає до уваги обставини ДТП, співвідносить з розміром матеріальної шкоди і вважає, що на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути 3000 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам: з ПАТ "УСК "Гарант-Авто" - 323,76 грн, з ОСОБА_2- 61 грн.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України, ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІН невідомий) на користь ОСОБА_1 6100 грн (шість тисяч сто грн.), де 3100 грн - матеріальна шкода, 3000 грн -моральна шкода.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Українська страхова компанія "Гарант-авто" ( м. Київ пров. Новопечерський,19/3 Код 16467237) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 323 грн 76 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІН невідомий) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 61 грн.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.