АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5827/2015 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся у серпні 2014 року.

Зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1994 року ЖЕД №401 Радянського району м. Києва, правонаступником якого є відповідач, здійснила продаж гаражного боксу за адресою: АДРЕСА_1. Згодом вказаний гаражний бокс був придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2006 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2012 року у зв'язку з відсутністю у ЖЕД №401 Радянського району м. Києва права вчиняти дії щодо відчуження вказаного майна, договір купівлі-продажу від 01.12.1994 року визнано недійсним, гараж був витребуваний із володіння позивача та переданий у власність Київській міській раді. Рішення виконане у повному обсязі, майно фактично було витребуване та гаражний бокс був знесений. Вартість гаражного боксу позивачу не відшкодовано. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 173 720,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставиться питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана надати ті докази, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі рішення суд виходив із вимог даної норми закону, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким дав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що рішенням правління Фонду комунального майна Радянської районної ради народних депутатів м. Києва №13/4 від 30.05.1994 року «Про продаж будівель гаражів по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, АДРЕСА_3», надано право державному підприємству по утриманню житлового та не житлового фонду /ОСОБА_4/ на укладення договору купівлі-продажу гаража пл. 18 кв.м. в садибі будинку АДРЕСА_2, ОСОБА_5, другу частину пл. 18 кв.м., ОСОБА_6, пл. 15 кв.м. в садибі будинку АДРЕСА_3, ОСОБА_7 та пл. 18 кв.м. в садибі по АДРЕСА_1, ОСОБА_8

Представником Президента України Радянської районної державної адміністрації м. Києва видано розпорядження від 01.07.1994 № 519 «Про прийняття на баланс та реєстрацію цегляних гаражів в садибах буд.12, 13 по по АДРЕСА_4 по АДРЕСА_5 по АДРЕСА_6 по АДРЕСА_1,АДРЕСА_7, буд АДРЕСА_8» про прийняття ЖЕД-401 на баланс цегляних гаражів, розташованих в садибах будинків на території мікрорайонів ЖЕД-401 та 406, на які немає реєстраційних посвідчень.

На виконання вказаного розпорядження спірний гараж був прийнятий на баланс ЖЕК-401.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1, житлово-експлуатаційна дільниця № 401 Радянського району м. Києва продала ОСОБА_8 індивідуальний цегляний гараж площею 18 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1. Вказаний договір зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації 29.12.1994 за НОМЕР_2.

11.04.2000 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу цегляного гаражу площею 18 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 11.04.2000 р., та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_3.

12.05.2006 року ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу продала індивідуальний гараж площею 18 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 Вказаний договір купівлі продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12.05.2006 року, зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_4.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2012 року визнано недійсним укладений між Житлово-експлуатаційною конторою №401 Радянського району міста Києва та ОСОБА_8 договір купівлі-продажу гаражу від 1.12.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 1.12.1994 року, зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_1.

Витребувано від ОСОБА_3 цегляний гараж площею 18 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом передачі Київській міській раді.

Також в рішенні зазначено, що оскаржувана угода не відповідала вимогам закону, а саме ст.ст.2, 4 ЗУ «Про власність», оскільки ЖЕД-401 не мала правових підстав розпоряджатися майном, яке їй не належало на праві власності, з урахуванням чого угода на підставі ст. 48 ЦК УРСР та ст. 4 ЗУ «Про власність» є недійсною, оскільки укладена особою, яка не була власником цього майна. А тому суд прийшов до висновку про витребування гаражу у ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради №18 від 04.10.2001 року «Про реорганізацію підприємств, заснованих на комунальній власності ліквідованих Старокиївського, Шевченківського та Радянського районів м.Києва» було вирішено реорганізувати Комунальне підприємство житлового господарства Старокиївського району м. Києва, Комунальне підприємство житлового господарства Радянського району м. Києва та Комунальне підприємство житлового господарства Шевченківського району м. Києва в Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва шляхом об'єднання (злиття).

Пунктом 2 Рішення визначено, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва є правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Старокиївського району м. Києва, КПУЖГ Шевченківського району м. Києва та КПЖГ Радянського району м. Києва.

Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради №69 від 27.08.2002 року «Про внесення змін по пункту 2 рішення Шевченківської районної у м. Києві ради №18 від 04.10.2001 року» пункт 2 Рішення Шевченківської районної у м. Києві Ради від 04.10.2001 року №18 року «Про реорганізацію підприємств, заснованих на комунальній власності ліквідованих Старокиївського, Шевченківського та Радянського районів м. Києва» викладено в новій редакції: «Визначити Комунальне підприємство житлового господарства Шевченківського району м. Києва правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Старокиївського району м. Києва, КПУЖГ Шевченківського району м. Києва та КПЖГ Радянського району м. Києва в частині майна, переданого йому Шевченківською районною у м. Києві радою».

В судовому засіданні також встановлено що вказаний гараж відповідачу передано не було.

З листа Київської міської Ради №08/230-1559 від 20.11.2014 року вбачається, що рішення щодо прийняття на баланс цегляного гаража, площею 18,0 кв.м., по АДРЕСА_1, який був витребуваний з власності ОСОБА_3 шляхом передачі Київській міській раді на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10.10.2012 року, не приймалось.

Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В силу ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Звертаючись до суду, позивач просив відшкодувати шкоду завдану неправомірними діями житлово-експлуатаційної дільниці № 401 Радянського району м. Києва під час продажу гаражного боксу ОСОБА_8 у 1994 році. Зазначаючи при цьому, що відповідач є правонаступником КПЖГ Радянського району м. Києва, структурним підрозділом якого був ЖЕД-401 Радянського району м. Києва, а тому саме на нього покладається обов'язок відшкодування завданої шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновків, що оскільки відповідач є правонаступником лише в частині майна, переданого йому Шевченківською районною у м. Києві радою, а вказаний гараж йому переданий не був, відповідач не є правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Радянського району м. Києва.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Так, Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради №69 від 27.08.2002 року «Про внесення змін по пункту 2 рішення Шевченківської районної у м. Києві ради №18 від 04.10.2001 року» встановлено, що КПЖГ Шевченківського району м. Києва є правонаступником майнових прав і обов'язків КПЖГ Старокиївського району м. Києва, КПУЖГ Шевченківського району Києва та КПЖГ Радянського району м. Києва лише в частині майна, переданого йому Шевченківською районною у м. Києві радою.

Даний факт засвідчений також в Статуті КПЖГ Шевченківського району м. Києва в редакції від 04.10.2001 року.

Зокрема в п. 1.1 вказано що відповідач є самостійним господарським суб'єктом, заснованим згідно рішення №18 від 04.10.2001 року Шевченківської районної в м. Києві ради, відповідно до Закону України «Про підприємства в Україні», на базі комунального підприємства КПЖГ Старокиївського району м. Києва, КПУЖГ Шевченківського району м. Києва та КПЖГ Радянського району м. Києва і є їх правонаступником прав та обов'язків в частині переданого йому Шевченківською районною у м. Києві Радою.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме на КПЖГ Шевченківського району м. Києва покладається зобов'язання відшкодування шкоди, завданої ЖЕД-401 Радянського району м. Києва при відчуженні гаражного боксу, позивачем ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду, надано не було.

Не спростовують висновків суду першої інстанції посилання апелянта на те, що під час розгляду справи про визнання договору купівлі-продажу від 01.12.1994 року недійсним та відчуження гаражного боксу, суд замінив відповідача ЖЕД-401 Радянського району м. Києва на «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», а тому визнав його правонаступником.

Заміна ЖЕД-401 Радянського району м. Києва на КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» в цивільному провадження не впливає на обсяг прав та обов'язків останнього, що встановлений Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради №69 від 27.08.2002 року «Про внесення змін по пункту 2 рішення Шевченківської районної у м. Києві ради №18 від 04.10.2001 року».

Сама по собі заміна відповідача не може бути підставою для покладення на відповідача обов'язків по відшкодуванню шкоди завданої діями ЖЕД-401 Радянського району м. Києва щодо відчуження гаражного боксу, що не передавався на баланс КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, оскаржене у справі рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому це рішення не може бути скасованим з підстав що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: