АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/781/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Булах Є.М. Категорія: 27 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 26 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення суми вкладу (майнової шкоди),-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договорів банківського вкладу на вимогу «Активні гроші» укладених між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк», за період з 2007 року по 2012 рік позивач відкрив тринадцять рахунків банківського вкладу та вніс на вказані рахунки (в якості заробітної плати моряка): 613,00 євро, 58227,74 доларів США, 111361,40 грн. В березні 2014 року позивачу стало відомо про безпідставне зникнення грошових коштів в гривні, євро та доларах США з його вкладних рахунків, що, з урахуванням процентів, які мали бути нараховані банком на вклад, спричинило позивачу майнову шкоду у розмірі 633,04 євро, 61096,62 дол. США, 117257,30 грн. За фактом безпідставного зняття коштів з депозитних рахунків порушено кримінальне провадження № 0000943, та постановою слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 05.04.2014 року, ОСОБА_4 визнано потерпілим та цивільним позивачем. Враховуючи те, що заяви позивача про повернення незаконно знятих без відома вкладника коштів були залишені банком без задоволення, що свідчить про наявність спору між сторонами, та зважаючи на те, що невиконання банком вимог позивача є грубим порушенням умов укладеного між сторонами договору банківського вкладу (депозиту) та вимог чинного законодавства, після уточнення позовних вимог, просив:

1) стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 наступні суми грошових коштів/депозитних вкладів з нарахованими процентами:

- за рахунком НОМЕР_1 - 14364,59 доларів США; за рахунком НОМЕР_2 - 23669,64 доларів США; за рахунком НОМЕР_3 - 735,77 доларів США; за рахунком НОМЕР_4 - 3924,64 доларів США, а всього - 42694,64 доларів США;

- за рахунком НОМЕР_7 - 53157,63 грн.; за рахунком НОМЕР_5 - 66372,01 грн.; за рахунком НОМЕР_6 - 76,67 грн., а всього - 119606,31 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 26 січня 2015 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В письмових запереченнях ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 з доводами апеляційної скарги не погоджується, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами склалися договірні відносини які пов'язані з неналежним виконанням банком договірних зобов'язань з приводу відкриття та розміщення грошових коштів на депозитних та поточних рахунках, а також доведеністю відсутності грошових коштів позивача на вкладних рахунках, що є порушенням умов укладених між сторонами договорів банківського вкладу, і як наслідок порушення прав позивача.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу: банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, в період з 2007 року по 2012 рік між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») було укладено договори банківського вкладу на вимогу «Активні гроші», а саме: зокрема: договір НОМЕР_1 від 30.10.2008 року, НОМЕР_7 від 30.10.2008 року, НОМЕР_2 від 11.11.2008 року, НОМЕР_5 від 11.11.2008 року, НОМЕР_6 від 22.01.2009 року, НОМЕР_3 від 17.02.2012 року (т. 2 а.с.9,12,15,36,39,49).

Зміст та положення вказаних договорів є тотожними, за винятком тих, які встановлюють процентну ставку та валюту вкладних рахунків.

Зазначене апелянтом не оспорюється.

Відповідно до довідки від 05.04.2014 року, виданою старшим слідчим СВ Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області Ворфоломєєвою О.М., 19.12.2013 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу, невідома особа вчинила крадіжку, зокрема, банківських документів - договорів АТ «УкрСиббанк» на відкриття рахунків на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а також квитанцій, що засвідчують надходження та зняття грошових коштів на/з банківських рахунків АТ «УкрСиббанк», відкритих з 2006 по 2014 роки, а також повідомлено, що за ознаками складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 04.04.2014 року внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000483 (т. 1 а.с.31).

За повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.09.2014 року за вих. № 254/К-5230, на момент вчинення крадіжки ОСОБА_4 знаходився за межами державного кордону України. (т.2 а.с.72).

З матеріалів справи також вбачається, що згідно п.1.1. розд.1 договорів, Банк приймає на зберігання від Вкладника (позивача) або для нього грошові кошти (Вклад) та зобов'язується виплачувати Вкладнику таку суму вкладу та проценти на нього на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. При надходженні грошових коштів від іншої особи вважається, що Вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Відповідно до п.2.1.1. вказаних договорів банківського вкладу, банк зобов'язався нести повну відповідальність за збереження коштів вкладника, згідно умов Договору

17.04.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Херсонського регіонального управління АТ «УкрСиббанк» з вимогою про повернення грошових коштів належних останньому, зниклих з рахунків відкритих на ім'я позивача (т. 1 а.с.27).

Листом від 24.04.2014 року за вих. № 14-11/16295, Банком рекомендовано звернутися позивачу до правоохоронних органів з метою проведення відповідної перевірки (т.1 а.с.24).

За фактом безпідставного зняття коштів з рахунків ОСОБА_4 слідчим СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області Ілянда О.І., ОСОБА_4 визнано потерпілим та цивільним позивачем по вказаному кримінальному провадженню (т.1 а.с.30)

Згідно довідки АТ «УкрСиббанк» від 29.08.2014 року, за терміном зберігання знищено всі оригінали касових документів за період з 2006 по 2008 роки по усіх банках Херсонського регіону (т.1 а.с.83)

Разом з тим, на підтвердження зарахування коштів банком надані виписки по рахункам НОМЕР_1, НОМЕР_7, НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_3 позивача, відповідно до яких:

в період з 30.10.2008 року по 11.11.2008 року за рахунком НОМЕР_7 були зараховані грошові кошти на загальну суму 33272,28 грн. За вказаний період банком видані грошові кошти на загальну суму 33358,41 грн., а саме: за заявою № 51 від 07.11.2008 року на суму 100 грн. та № 70 від 14.11.2008 року на суму 33258,41 грн. (т. 2 а.с.10-11).

· в період з 30.10.2008 року по 11.11.2008 року за рахунком НОМЕР_1 були зараховані грошові кошти на загальну суму 11200 доларів США. За вказаний період банком видані грошові кошти на загальну суму 11219,76 доларів США, а саме: за заявою № 11 від 31.10.2008р на суму 500 дол. США, за заявою № 89 від 03.11.2008р. на суму 1866,00 дол. США, за заявою № 68 від 04.11.2008р. на суму 600,00 дол. США, за заявою № 45 від 05.11.2008р. на суму 900 дол. США, за заявою № 13 від 05.11.2013р. на суму 2000 дол. США, за заявою № 45 від 06.11.2008р. на суму 1000,00 дол. США, за заявою № 117 від 10.11.2008р. на суму 4030, 00 дол. США, за заявою № 80 від 11.11.2008р. на суму 323, 76 дол. США. (т. 2 а.с.13-14).

· в період з 11.11.2008 року по 17.04.2014 року за рахунком НОМЕР_2 були зараховані грошові кошти на загальну суму 20948,76 дол. США. За вказаний період банком видані грошові кошти на загальну суму 21000 дол. США а саме: за за заявами про видачу готівки, № 54 від 06.01.2009р. на суму 600, 00 доларів США, № 98 від 10.06.2009р. на суму 120, 00 доларів США, № 60 від 12.06.2009р. на суму 300,00 доларів США, № 55 від 15.06.2009р. на суму 2000,00 доларів США, № 27 від 26.06.2009р. на суму 500, 00 доларів США, № 62 від 10.07.2009р. на суму 300, 00 доларів США, № 47 від 14.08.2009р. на суму 100, 00 доларів США, № 27 від 02.09.2009р. на суму 400, 00 доларів США, № 8 від 03.09.2009р. на суму 300, 00 доларів США, № 25 від 04.09.2009р. на суму 400, 00 доларів США, № 34 від 01.10.2009р. на суму 500,00 доларів США, № 23 від 02.10.2009р. на суму 5000, 00 доларів США, № 68 від 13.11.2009р. на суму 100, 00 доларів США, № 55 від 25.12.2009р. на суму 500, 00 доларів США, № 15 від 17.09.2010р. на суму 200, 00 доларів США, № 36 від 24.09.2010р. на суму 300, 00 доларів США, № 43 від 20.10.2010р. на суму 280, 00 доларів США, № 134 від 03.01.2013р. на суму 1450 доларів США, № 52 від 25.02.2013р. на суму 50, 00 доларів США, № 71 від 11.03.2013р. на суму 4500 доларів США, № 39 від 13.03.2013р. на суму 2000, 00 доларів США. (т. 2 а.с.16-35)

· за рахунком НОМЕР_5 від 11.11.2008р. за заявою про видачу готівки № 42 від 22.01.2009р. було знято кошти на суму 1538, 68 грн. (т. 2 а.с.37-38)

· за рахунком НОМЕР_6 від 22.01.2009р. за заявами про видачу готівки № 76 від 01.06.2009р. на суму 12,00 грн. та № 35 від 15.04.2011р. на суму 44, 17 грн. було знято вищевказані кошти.(т. 2 а.с. 40-48)

· за рахунком НОМЕР_3 від 17.02.2012р. за заявою про видачу готівки № 39 від 09.11.2012р. знято кошти на суму 735, 77 доларів США.(т. 2 а.с.50-55)

· за рахунком НОМЕР_4 від 17.02.2012р. за заявами на видачу готівки № 22 від 31.01.2014р. на суму 500, 00 доларів США, № 50 від 11.02.2014р. на суму 2900,99 доларів США, № 74 від 20.02.2014р. на суму 445, 00 доларів США було знято вищезазначені кошти.

·

Відповідно до висновку експерта № 2942 від 08.10.2014 року за результатами судової почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 0001937, встановлено, що підпис в графі «підпис отримувача» на вказаних заявах на видачу готівки виконано не ОСОБА_4, а іншою особою, окрім заяв на видачу готівки №17 від 06.06.2009 р., №62 від 16.02.2009р., № 65 від 03.03.2009р. на загальну суму 20 грн. та 640 доларів США. (т. 1 а.с.217-219). У цивільній справі експертиза не була проведена з підстав не надання банком оригіналів досліджуваних документів ( а.с.136,166,168-170)

Згідно розрахунку заборгованості, сума грошових вкладів з урахуванням процентів становить: за рахунком НОМЕР_7 - 53 157, 63 грн., за рахунком НОМЕР_5 - 66 372, 01 грн., за рахунком НОМЕР_6 - 76, 67 грн., а всього 119606,31грн.; за рахунком НОМЕР_1 - 14 364, 59 доларів США, за рахунком НОМЕР_2 - 23 669, 64 доларів США, за рахунком НОМЕР_3 - 735, 77 доларів США, за рахунком НОМЕР_4 - 3 924, 64 доларів США, а всього 42 694, 64 доларів США.

Апелянтом не оскаржується сума заявлена до стягнення, крім тієї відносно якої банком заявлено про застосування строку позовної давності.

З огляду на зазначені вимоги закону, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, застосувавши до спірних правовідносин норму закону, яка підлягала до застосування та встановивши, що грошові кошти, які зараховувались на вкладні рахунки відкриті на підставі укладених між сторонами договорів банківського вкладу, позивачем не знімалися, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки між сторонами виникли цивільно-правові правовідносини з приводу відкриття та розміщення грошових коштів на депозитних та поточних рахунках, а питання та ступінь вини працівників банку не впливає на обов'язок банку щодо належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами.

При цьому суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами виникли договірні відносини відповідно до ст. 1058 ЦК України, і саме Банк, як сторона договору, відповідає за невиконання взятих на себе зобов'язань перед вкладниками, що також передбачено п. 2.1.1 вищезазначених договорів.

Посилання апелянта на те, що незалучення визначеного позивачем завдавача шкоди - ОСОБА_8 до участі в справі є порушенням п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вирок суду за наслідками розгляду кримінального провадження не ухвалено, а тому в силу ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України, вину ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення не встановлено.

Колегія суддів не приймає як належні доводи позивача, що позовні вимоги у справі фактично зводяться до питання відшкодування шкоди, завданої позивачеві внаслідок кримінального правопорушення та те, що суд не дослідив питання недоведеності в діях заподіювача шкоди - колишнього працівника Банку - повного складу цивільного правопорушення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено характер спірних правовідносини, які пов'язані з неналежним виконанням банком договірних зобов'язань з приводу відкриття та розміщення грошових коштів на депозитних та поточних рахунках.

Окрім цього, підставою позову з урахуванням уточнення позовних вимог (т. 1 а.с.3-8, (т. 2 а.с.1-8) позивачем було визначено, як неналежне виконання банком взятих на себе зобов'язань за договорами банківських вкладів, при цьому позивач послався на норми ст.ст.1058-1060 ЦК України, а тому положення ст. 1172 ЦК України застосуванню у спірних правовідносинах не підлягають, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (справа № 6-149цс13 від 29.01.2014 року)

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що втрата банківського вкладу позивача внаслідок його привласнення групою осіб за участю ОСОБА_9 має бути кваліфікована як шкода, спричинена внаслідок кримінального правопорушення (ч.1 ст. 1177 ЦК України), оскільки положення ст. 1177 ЦК України до спірних правовідносини застосуванню не підлягають.

Доводи апелянта про те, що суд не застосував до спірних правовідносин позовну давність є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку ( фінансової установи) про видачу вкладу.

Висновки місцевого суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову належним чином мотивовані, підтверджуються матеріалами справи, узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. При цьому, суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам, висновки щодо яких обґрунтовано виклав в мотивувальній частині рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду, а тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: