Справа № 353/130/14-ц
Провадження № 2/353/1/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Чемерис О.М.,

представників позивачки-відповідачки ОСОБА_1 та адвоката Стецюк С.С.,

відповідачів-позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів-позивачів - адвоката Боднарук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання покращень здійснених в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частку покращень та стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 сплаченої ОСОБА_6 заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області №3 від 23.01.2014 року,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно, з тих підстав, що з 2005 року ОСОБА_6 почала проживати з ОСОБА_8 у громадському шлюбі по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_1. 23.04.2007 року вони зареєстрували шлюб. До їхнього одруження ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, від якого в них народилося троє дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 Ще до розлучення перша дружина її чоловіка створила іншу сім'ю і пішла проживати до іншого чоловіка, забравши з будинку частину меблів, ліжко, посуд, кухонне приладдя, килими. Наймолодший син ОСОБА_3 залишився проживати з батьком, де проживав до 2009 року, інші діти на той час були повнолітніми і проживали окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. ОСОБА_6 проводила похорон чоловіка, продовжує проживати у спірному майні.

За час їхнього проживання за спільні кошти вони переобладнали будинок, створивши всі умови для нормального їхнього проживання, оскільки всі споруди були у вкрай запущеному стані, без ремонту, не відповідали нормальним умовам проживання.

ОСОБА_6 періодично їздила на заробітки в Росію, ОСОБА_8 працював у РЕМ і всі зароблені кошти вкладали у будівельні та ремонтні роботи. Ініціатором всіх проведених ремонтних робіт була вона, домовлялася з майстрами та фірмами для проведення реконструкції літньої кухні, більшість з проведених робіт вона може підтвердити квитанціями. Вона також обгородила територію навколо житлового будинку, привела в порядок подвір'я, город та грядки, залила бетонні доріжки. 18.04.2013 року уклала договір з ТОВ «Еко Вікна» на виготовлення та монтаж склопакетів.

Даний житловий будинок з господарським будівлями її померлий чоловік успадкував згідно заповіту від своєї бабусі ОСОБА_13, однак до 2009 року не оформляв жодних документів на нього. Після їхнього одруження позивачка виготовила техпаспорт на житловий будинок і допомогла йому в судовому порядку оформити право власності.

Після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. із заявою про прийняття спадщини. Крім того, з заявами звернулися відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 Вважає, що оскільки вона, ОСОБА_6, вклала у покращення спадкового майна багато своїх коштів, тому має право на половину спірного майна, як спільної сумісної власності подружжя, а іншу 1/2 частину вважає, що слід розділити на 5 частин між спадкоємцями першої черги за законом.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2014 року уточнено анкетні дані відповідачки по справі ОСОБА_4, правильним слід вважати прізвище відповідачки ОСОБА_4

06.03.2014 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 про збільшення позовних вимог, в якій вказує, що померлий чоловік ОСОБА_8 за життя був клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» і мав кредитну картку. Після його смерті вона дізналася, що заборгованість по кредитці складала 11315 грн. 87 коп. Відповідач ОСОБА_3 після смерті батька говорив, що ніхто не буде претендувати на майно батька, тому вона погасила власними коштами заборгованість перед банком. Просить визнати житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд, як спільного майна подружжя; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частку від 1/2 частини, а саме на 1/10 частку спірного майна як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_8; стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 по 2263 грн. 17 коп. з кожного сплаченої ОСОБА_6 заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

10.04.2014 року на адресу Тлумацького районного суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності за кожним по 1/5 частці в спадковому майні померлого ОСОБА_8 та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради №3 від 23.01.2014 року.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.04.2014 року справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради №3 від 23.01.2014 року - об'єднано в одне провадження.

03.02.2015 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від ОСОБА_6 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить визнати покращення здійснені у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по АДРЕСА_1, що становлять 19,63 % спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку вищевказаних покращень; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частку від 90,2 % спірного майна, що становить 18,04 % будинковолодіння, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті ОСОБА_8; стягнути з ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на її користь по 2263 грн. 17 коп. з кожного сплаченого нею боргу спадкодавця перед банком.

17.02.2015 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від ОСОБА_9 надійшла заява, в якій вона просить залишити без розгляду її позовну вимогу про визнання за нею права власності на 1/5 частину в спадковому майні померлого ОСОБА_8, оскільки вона 11.06.2013 року подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини померлого сина на користь внука ОСОБА_3

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради №3 від 23.01.2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_9 - залишено без розгляду.

17.02.2015 року на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від ОСОБА_3 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить визнати за ним право власності на 2/5 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд після смерті свого батька ОСОБА_8 по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні 19.03.2015 року представник позивачки-відповідачки адвокат Стецюк С.С. уточнила позовні вимоги, та просила визнати покращення здійснені в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по АДРЕСА_1, що становлять 19,63 % спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частку покращень здійснених в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах за вищевказаною адресою, що становлять 9,8 %, як спільне майно подружжя; визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частку від 90,2 % будинковолодіння та становить 18,04 % будинковолодіння, як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_8; стягнути на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_3 4526 грн. 34 коп., з ОСОБА_7, ОСОБА_4 по 2263 грн. 17 коп. з кожної сплаченої позивачкою-відповідачкою заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні представники позивачки-відповідачки ОСОБА_1 та адвокат Стецюк С.С. позов при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог підтримали з підстав наведених в ньому, зустрічний позов визнали частково, а саме не заперечують проти визнання права власності (за винятком 1/2 частини покращень здійснених у спірному майні, що становить 9,8 %) на 2/5 частки за ОСОБА_3 та по 1/5 частки кожному за ОСОБА_7, ОСОБА_4 Додатково представник позивачки-відповідачки ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_6 є її матір'ю. До 2005 року вона проживала разом зі своєю матір'ю по АДРЕСА_2, після чого пішла проживати з ОСОБА_8 в літню кухню по АДРЕСА_1. ОСОБА_6 працювала неофіційно помічником повара в кафе «Ніагара» м. Тлумач, потім почала їздити на заробітки в Москву, де спільно з померлим робили заміну вікон в літній кухні, поміняли вхідні двері, замінили пічку, робили фасад, в середині кухні старі перестінки руйнували, ставили нові, заливали доріжки, міняли огорожу навколо будинку. ОСОБА_6 в Тлумацьку міську раду подала заяву для присвоєння літній кухні поштової адреси. Діти померлого ОСОБА_8 не цікавилися життям батька, ні в чому йому по господарству не допомагали. Після смерті останнього позивачка проводила похорон померлого, оплачувала сама кошти за поховання, діти не брали участі в організації похорону, не цікавилися витратами. Іншого житла в матері, крім цього, для проживання не має. Зазначила, що її мати отримала кошти за поховання ОСОБА_8, однак в якій сумі не пригадує.

Представник позивачки-відповідачки адвокат Стецюк С.С. вказала, що ОСОБА_6 з ОСОБА_8 зверталися у відділ архітектури з питанням чи необхідно робити дозвіл на внутрішню реконструкцію літньої кухні, яку використовували як житло, їм пояснили що непотрібно. Комісією в складі: депутата Тлумацької міської радим Ціника М.В., в присутності двох сусідів ОСОБА_16 та ОСОБА_17, було встановлено, що житловий будинок непридатний для проживання. Рішення про дозвіл на реконструкцію літньої куні не видавалося, оскільки не було проведено надбудови. Із заявою про присвоєння адреси літній кухні ОСОБА_6 зверталася 10.01.2014 року. Тому літня кухня була капітально реконструйована в житловий будинок. Вартість спадкового майна істотно збільшилася. Після похорону чоловіка ОСОБА_6 сплатила кошти за кредитним договором останнього, про який вона дізналася від працівника банку після його смерті. Вказала, що ліміт кредитної картки становив 12000 грн., дані кошти померлий ОСОБА_8 витратив на власні потреби, на що саме вона не знає. ОСОБА_6 повернула банку кредитні кошти і просить розділити їх між всіма спадкоємцями.

В судовому засіданні відповідачі-позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та представник відповідачів-позивачів - адвокат Боднарук С.І. первісний позов при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог визнали частково, а саме в частині визнання права власності на 1/5 частини за ОСОБА_6, зустрічний позов підтримали. ОСОБА_3 пояснив, що він проживав разом з батьком ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 до 2011 року в житловому будинку. Десь з 2005-2006 року батько почав проживати з ОСОБА_6 в літній кухні. Коли сестра ОСОБА_4 приходила до них в гості, то ОСОБА_6 постійно її виганяла. За час спільного проживання батько з позивачкою-відповідачкою в літній кухні поміняли три вікна з лицевої сторони, вхідні двері, пінопластом утеплили 2 стіни фасаду. Всередині літньої кухні стелі не робили, побілили стіни, перестінки не міняли, між кімнатами було вікно, яке зашили гіпсокартоном, поставили 2 газові конвектори, 1 електричну батарею. Пічку не переробляли, тільки її підремонтували. Ці всі роботи проводились до 2011 року. Вказав, що нічого не знав про кредитну картку батька. Батько не вмів користуватися нею. Матеріально своїм дітям батько не допомагав. Він приймав участь у проведенні поховання батька, возив тіло в морг, платив за одяг, в даний час доглядає за могилою батька. Всі кошти, які були виплачені на поховання батька, забрала ОСОБА_6 Крім того, після смерті батька позивачка забрала з кухні 2 газові конвектори, електричну батарею, меблі. Про те, що при житті ОСОБА_8 ОСОБА_6 написала заяву про присвоєння поштової адреси літній кухні, батько нічого йому не говорив.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_4 первісний позов при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог не визнала, зустрічний позов підтримала. Додатково пояснила, що житловий будинок по АДРЕСА_1 її батько ОСОБА_8 успадкував після смерті своєї бабусі, а літню кухню побудував разом з її матір'ю. Коли до них прийшла проживати ОСОБА_6, вона працювала в м. Івано-Франківську та жила на орендованій квартирі. За час проживання батька з позивачкою, вони підлили доріжки на подір'ї, в кухні в середині між кімнатами зашили фанерою вікно з однієї сторони. Кошти на реконструкцію літньої кухні вона з братом не вносила. Всі роботи робив батько з позивачкою ОСОБА_6 Похованням батька займався її брат ОСОБА_3

Представник відповідачів-позивачів - адвокат Боднарук С.І. пояснила, що в 2009 році померлий ОСОБА_8 оформив право власності як спадкоємець після смерті бабусі. Підстав для визнання майна спільною сумісною власністю подружжя не має. Істотних покращень з часу одруження померлого з позивачкою проведено не було. Площа житлового будинку, господарських будівель та споруд не збільшилася. Померлий працював в ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (філія «Тлумацький РЕМ») і отримував заробітну плату. Кредит не є спадковим майном, не може бути покладений як борг до її довірителів. Рішення Тлумацької міської ради від 23.01.2014 року порушує їх права, оскільки вони також є спадкоємцями. Діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 - прописані по АДРЕСА_1, про присвоєння поштової адреси літній кухні останні нічого не знали. Виходячи із висновку судової будівельно-технічної експертизи, вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 на час проведення експертизи становить 226986 грн. 17 коп., а вартість спірного майна без врахування окремих здійснених покращень в літній кухні на цей самий час становить - 218023 грн. 14 коп. Отже, різниця у вартості спірного майна без покращень та з покращеннями становить 8963 грн. 03 коп. Вказана сума різниці абсолютно не свідчить про істотне збільшення вартості спадкового майна, а навпаки свідчить, що істотного збільшення вартості не відбулося. Процентне співвідношення вказане у висновку експертизи, що стосується порівняння вартості домоволодіння між 2009 роком та часом проведення експертизи - 2014 роком, не може бути об'єктивним показником як і не може бути об'єктивним показником сам по собі розмір грошових затрат на поліпшення.

В судове засідання відповідачі-позивачі ОСОБА_9, ОСОБА_7 не з'явилися про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності на адресу суду не надходило.

В судове засідання представник виконавчого комітету Тлумацької міської ради не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій щодо розгляду справи покладається на розсуд суду, справу просить розглянути без його участі.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що позивачка ОСОБА_6 являється її рідною сестрою. У 2005 році ОСОБА_6 пішла жити до ОСОБА_8 в літню кухню. Вона часто приходила до сестри в гості. За час проживання сестра з чоловіком поміняли в літній кухні вікна, купили нові меблі, конвектори, кожного року робили косметичні ремонти, зробили фасад будинку, утеплили літню кухню. Більшість грошей було витрачено її сестри, оскільки вона їздила на заробітки в Москву. Перша дружина померлого, коли ішла від нього жити до іншого чоловіка, забрала із собою старі меблі.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_8. Два роки після того, як від ОСОБА_8 пішла його перша дружина, він проживав сам з сином ОСОБА_3 та внучкою. ОСОБА_6 проживала з ОСОБА_8 в літній кухні, де зробили ремонт, старі перегородки забрали, поставили нову стіну, підвісну стелю, поміняли вхідні двері, вікна, утеплили літню кухню. Коли позивачка приїхала з Москви, вони поштукатурили літню кухню. Літню кухню ОСОБА_8 будував з першою дружину. За життя позивачка з померли нічого не будувала. Позивачка їй розповідала, що віддавала кредит після смерті чоловіка.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вона з позивачкою близькі подруги. З 2005 року ОСОБА_6 проживала з ОСОБА_8 в його літній кухні, в якій проводили ремонтні роботи, зробили підвісну стелю. Коли ОСОБА_6 приїхала з Москви, вони купили конвектори, поміняли вікна. Позивачка їй розповіла, що після смерті чоловіка їй зателефонували з банку та повідомили, що останній мав кредит в банку, якій вона повернула.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що у 2013 році позивачка з ОСОБА_8 запросили його утеплити фасад літньої кухні. Він з товаришем ОСОБА_23 зробили відкоси, набриск фасаду, утеплили пінопластом фасад. За роботу вони отримали 5000 грн. На матеріали витратили біля 2000 грн. Гроші їм заплатила ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона була першою дружиною померлого ОСОБА_8 та являється матір'ю відповідачів. У 1977 році вона пішла проживати до бабусі померлого по АДРЕСА_1. Коли бабуся захворіла, то склала заповіт на ім'я ОСОБА_8 Після народження дітей вона з чоловіком побудувала літню кухню та її поштукатурили. Чоловік працював в Тлумацькому РЕМ, часто приходив в п'яному вигляді, скандалив, через що у 2005 році вона пішла проживати в с. Надорожна до іншого чоловіка, з собою взяла тільки ліжко. З чоловіком залишився проживати син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_10. На даний час в літній кухні побілено, вікна поміняні, постелено лінолеум, зроблено фасад, який обклеїно пінопластом. Пічка, стіни, фундамент, дах не перероблялися.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_8. Під час шлюбу ОСОБА_8 із першою дружиною побудував літню кухню. Після їх розлучення він почав проживати з ОСОБА_6, з якою проводили ремонтні роботи літньої кухні, а саме провели її побілку, зашили вікно з коридору в кімнату фанерою, утеплили літню кухню, купили меблі, привезли металопластикові вікна. Вказала, що ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8 забрала з літньої кухні конвектори та меблі. Будівельні матеріали, які були на подвір'ї, продала.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він є племінником ОСОБА_6 В 2012-2013 роках за її місцем проживання він зі своїм братом проводив ремонтні роботи літньої кухні, а саме, вони перемурували перегородки між залом і спальнею, другу - між коридором і спальнею, третю обшили гіпсокартоном між кухнею і залом. Велике вікно в середині літньої кухні зашили гіпсокартоном, пошпаклювали і пофарбували, зробили підвісні стелі, в кухні з вагонки, а в коридорі - з гіпсокартону, на вулиці залили обмостки. ОСОБА_6 купляла цеглу та оплатила їм роботу.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що вона являється тіткою ОСОБА_3 і часто приходила до ОСОБА_8 додому. На протязі всіх років в літній кухні прибудов, добудов і перебудов не робилося. ОСОБА_8 говорив їй, що в літній кухні поміняли двері, на які частину грошей дав ОСОБА_3, і зробили в середині косметичний ремонт. В літню кухню ОСОБА_6 із чоловіком купили стінку, двохспальне ліжко, кухонний набір, поміняли три вікна на пластикові, замовили металопластикові вікна. Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_6 забрала меблі та з подвір'я дошки.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що померлий ОСОБА_8 був його рідним братом. ОСОБА_8 з першою дружиною побудував літню кухню, а з другою дружиною - придбав меблі, конвектори, поміняв вікна на металопластикові. В даний час меблі та конвектори забрала ОСОБА_6

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_6 при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог слід задоволити частково, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 при уточненому розмірі позовних вимог слід задоволити повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 перебував у шлюбі з ОСОБА_11, 28.10.2005 року шлюб між ними розірвано (Т.1 а.с. 7). Від шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т.1 а.с. 74, 77, 79, 80).

23.04.2007 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (Т.1 а.с. 6).

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2009 року за ОСОБА_8 визнано право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_13 (Т.1 а.с.12), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 26.02.2010 року, номер запису: 2299 в книзі: 19 (Т.1 а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер (Т.1 а.с. 8). ОСОБА_6 та ОСОБА_3 проводили похорон чоловіка (батька) (Т.1 а.с. 17, 20-22, Т.2 а.с. 169-171).

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Згідно спадкової справи №97/2013 приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. 11.06.2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9, а 04.10.2013 року ОСОБА_6 звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька, сина, чоловіка відповідно ОСОБА_8, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.63, 64, 65, 66, 86).

Відповідно до технічного паспорта власником спадкового майна являється ОСОБА_8 Рік побудови житлового будинку 1958, літньої кухні, сараю, огорожі, воріт - 1983 рік (Т.1 а.с. 38-40).

Як зазначено в довідці виконкому Тлумацької міської ради № 75 від 15.01.2014 року ОСОБА_8, згідно земельно-облікових книг користувався земельною ділянкою площею 0,0600 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 101).

Згідно будинкової книги № 03 в будинку АДРЕСА_1 прописані ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 (Т.1 а.с. 69-71).

Відповідно до акту обстеження факту проживання ОСОБА_8, по АДРЕСА_1 від 24.06.2009 року, колишня дружина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, не проживає за вищевказаною адресою протягом шести років (Т.1 а.с. 14).

Як зазначено в актах обстеження житлово-побутових умов проживання від 10.12.2013 року, зі слів сусідів, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3 за адресою по АДРЕСА_1 не проживають, а ОСОБА_9 за вищевказаною адресою ніколи не проживала (Т.1 а.с. 32-36).

Згідно акту обстеження депутата міської ради Ціника М.В. та довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківської області №2997 від 25.12.2013 року жителька АДРЕСА_1 ОСОБА_6 дійсно проводила ремонтні роботи літньої кухні по місцю проживання з 2009-2013 р.р. (Т.1 а.с. 16, 37), що також підтверджується товарними чеками №1 від 15.04.2013 року, №2 від 18.05.2013 року, накладними від 10.10.2010 року, 20.10.2010 року, 15.08.2011 року, товарним чеком від 20.04.2013 року, договором про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів, укладеним між приватним підприємцем ОСОБА_31 та ОСОБА_6, від 15.11.2011 року, договором про виготовлення металопластикових конструкцій, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Вікна» та ОСОБА_6 від 18.04.2013 року (Т.1 а.с. 24-31).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання жительки АДРЕСА_1 ОСОБА_6 від 09.01.2014 року, за вищенаведеною адресою будинок, 1958 року побудови, не придатний до проживання, літня кухня, 1983 року побудови, реконструйована в 2010-2013 роках, придатна для проживання, як житловий будинок (Т.1 а.с. 234).

Згідно експертного висновку будівельно-технічної експертизи №6/08/14 від 08.12.2014 року ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, у яке входять: житловий дерев'яний будинок, літня цегляна кухня, цегляний сарай, металева огорожа, металеві ворота станом на час проведення дослідження становить: 226986 грн. 17 коп.

Ринкова вартість вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд станом на 2009 рік згідно технічного паспорту до проведення покращень становила: 124028 грн. 74 коп.

Вартість цегляної літньої кухні (без врахування здійснених покращень-встановлених вікон та дверей) становить: 85553 грн. 63 коп.

Вартість спірного будинковолодіння станом на час проведення експертизи (листопад 2014 року) без врахування окремих здійснених покращень у літній кухні встановлених вікон та дверей - становить: 218023 грн. 14 коп., а з урахуванням здійснених покращень та інфляції (в період до 2014року) становить: 226986 грн.17 коп.

Вартість вказаного будинковолодіння станом на час проведення дослідження з урахуванням здійснених покращень у порівнянні з 2009 року збільшилась на суму 102957 грн. 43 коп. за рахунок зміни вартості будівельно - монтажних робіт та матеріалів (інфляція) та вартості проведених покращень.

Здійснені покращення збільшили вартість домоволодіння станом на час проведення дослідження на суму 24353 грн. 53 коп.

У процентному співвідношенні вартість покращень здійснених у житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по АДРЕСА_1 станом на час проведення експертизи у порівнянні з 2009 роком (на час виготовлення технічного паспорта) становить: 19,63% (Т.2 а.с. 40-70).

У відповідності до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З вищенаведеної норми випливає, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути визнане лише майно, яке відповідає таким ознакам: належить дружині або чоловіку; істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Згідно п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи ринкова вартість будинку не є тим фактором, який безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкту.

Допитані в судовому засіданні свідки, як з сторони позивачки-відповідачки, так і з сторони відповідачів-позивачів, дали покази, якими по суті ствердили, що ОСОБА_6 за час спільного проживання з ОСОБА_8 проводилися незначні, поточні будівельні та ремонтні роботи.

Зазначені представниками позивачки-відповідачки покращення спірного житлового будинку є складовими частинами літньої кухні і відповідно до ст. 187 ЦК України не можуть бути відокремлені від неї без їх пошкоджень або істотного знецінення.

Різниця у вартості житлового будинку станом на 2009 рік та станом на 2014 рік не свідчить про вартість спільних трудових та грошових затрат подружжя ОСОБА_8 на покращення спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки збільшення вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд залежить і від інших факторів, зокрема, тенденцій до загального подорожчання чи здешевлення конкретного майна.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту істотного збільшення вартості будинку за рахунок вагомих затрат ОСОБА_6 як грошових, так і трудових, позивачкою-відповідачкою ОСОБА_6 та її представниками у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку суду не надано. Надання суду чеків та квитанцій, які підтверджують факт придбання будівельних матеріалів не можуть самі по собі свідчити про належність коштів позивачці (особисті кошти).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

За встановлених в судовому засіданні обставин посилання представників позивачки-відповідачки, що за час спільного проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_8 внаслідок спільних, а також трудових та грошових затрат ОСОБА_6 вартість будинковолодіння значно збільшилась, суд вважає необгрунтованими, а тому в задоволенні первісного позову в частині визнання покращень здійснених в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку покращень слід відмовити.

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як видно з спадкової справи, після смерті ОСОБА_8 його діти ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, мати ОСОБА_14 та дружина ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної контори, у визначені законом терміни, із заявами про прийняття спадщини.

11.06.2013 року ОСОБА_9 подала приватному нотарусу Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. заву про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого сина ОСОБА_8 на користь онука ОСОБА_3 (Т.1 а.с. 67). Таким чином спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_3, (якому також належить частина спадщини ОСОБА_9), ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

З огляду на вищенаведене, за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 слід визнати право власності по 1/5 частині кожному житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд, а за ОСОБА_3 право власності на 2/5 (1/5 +1/5) частини житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка (батька) ОСОБА_8 по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено в статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ще за життя ОСОБА_8 був клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та користувався кредитною карткою. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_6 сплатила заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за його кредитною карткою НОМЕР_1 в сумі 11315 грн. 87 коп. 25.06.2013 року, дані відомості підтверджуються квитанціями від 25.06.2013 року (Т.1 а.с. 131-133, 238-239).

Оскільки ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 входять до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_8, до них переходять не тільки права, а і обов'язки спадкодавця, зокрема, по сплаті заборгованості по кредитному договору. З огляду на вищенаведене, первісний позов в частині стягнення на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_3 4526 грн. 34 коп., а з ОСОБА_7, ОСОБА_4 по 2263 грн. 17 коп. з кожного на відшкодування сплаченої ОСОБА_6 заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню.

10.01.2014 року ОСОБА_6 звернулася в Тлумацьку міську раду Івано-Франківської області із заявою, в якій просила перевести літню кухню, яка знаходиться в її господарстві, в якому вона в даний час проживає, під житло, оскільки житловий будинок не придатний для проживання та знаходиться в аварійному стані. (Т.1 а.с. 231).

Рішенням виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області №3 від 23.01.2014 року на підставі заяви ОСОБА_6 присвоєно поштову адресу літній кухні по АДРЕСА_1, яка використовується ОСОБА_6, як житло (Т.1 а.с. 230).

ОСОБА_6 не була власником майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому вона не мала права звертатися до Тлумацької міської ради Івано-Франківської області із такою заявою, оскільки це порушує право власності інших спадкоємців. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, рішення про переведення нежитлового приміщення літньої кухні в житлове міською радою не було прийнято, а тому вказане рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Фанківської області №3 від 23.01.2014 року слід визнати незаконним.

Враховуючи, що ОСОБА_6 було сплачено 3500 грн. 00 коп. за проведення судової будівельно-технічної експертизи (Т.2 а.с. 123), а ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_4 по 325 грн. 00 коп. (Т.2 а.с. 141-142, 158-159), то з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_6 1270 грн. 00 коп., а ОСОБА_7 та ОСОБА_4 по 635 грн. 00 коп. з кожної на відшкодування витрат по оплаті експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6- 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Решту судових витрат, понесених сторонами, віднести на їх рахунок.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ч.1 ст.62 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_6 при збільшеному та уточненому розмірі позовних вимог задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частину житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_8 по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 4526 (Чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 34 коп. сплаченої ОСОБА_6 заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк".

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2263 (Дві тисячі двісті шістдесят три) грн. 17 коп. сплаченої ОСОБА_6 заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк".

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2263 (Дві тисячі двісті шістдесят три) грн. 17 коп. сплаченої ОСОБА_6 заборгованості по кредиту ОСОБА_8 перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк".

В решті позову відмовити.

Зустрічну позовну заяву при уточненому розмірі позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частини житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_8 по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/5 частину житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_8 по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_8 по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Тлумацької міської ради Івано-Франківської області №3 від 23.01.2014 року "Про присвоєння поштової адреси будівлі ОСОБА_6, яка використовується як житло, по АДРЕСА_1".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1270 (Одна тисяча двісті сімдесят) грн. 00 коп. на відшкодування витрат по оплаті експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 635 (Шістсот тридцять п'ять) грн. 00 коп. на відшкодування витрат по оплаті експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 635 (Шістсот тридцять п'ять) грн. 00 коп. на відшкодування витрат по оплаті експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 - 243 (Двісті сорок три) грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Решту судових витрат, понесених сторонами, віднести на їх рахунок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Н.І. Лущак