Справа № 314/430/15-ц
Провадження № 2/314/317/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галянчук Н.М.,

при секретарі Грицак Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2013 року. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є сумісною власністю, відсутній.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву (а.с. 10), у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 9, 14), причин неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надав. У зв'язку з чим причина неявки визнана судом неповажною.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 28, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 10 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 5), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем.

Шлюбні відносини припинилися з 2013 року. Подальше сумісне життя та примирення між ними неможливе. Спір про поділ майна відсутній.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час (більше року) мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 113 СК України, ОСОБА_1 слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 17 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 28, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М. Галянчук

17.03.2015

17.03.2015