Справа № 355/306/15-ц
Провадження № 2/355/172/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на майно.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її чоловік, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 липня 2004 року, серії НОМЕР_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки квартири, яка розташована АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_3 ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склав. В установлений законодавством шестимісячний строк позивачка звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/6 частки квартири, розташованої АДРЕСА_1, що залишилася після смерті чоловіка їй було відмовлено, так як ОСОБА_3 при житті в 1998 році отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, яку успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4. Дане свідоцтво підлягало реєстрації в органах БТІ, але за життя ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину в БТІ не зареєстрував.

Інша частина квартири, яка розташована АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. На час смерті ОСОБА_5 з ним за однією адресою проживав ОСОБА_2, який відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

На даний час вище зазначена 1/6 частка квартири залишається не оформлена за законом в зв'язку з невідповідністю правовстановлюваних документів.

Просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_3.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що він заперечує проти первісного позову та просить задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було реалізоване право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Роботи по оформленню необхідних документів у зв'язку із приватизацією житла, були проведені за участю госпрозрахункового бюро «Альтернатива», яке було зареєстровано в смт. Баришівка, Київської області і мало відповідну ліцензію на здійснення відповідних дій, пов'язаних з оформленням документів при проведенні приватизації житла громадянами району.

Так, 01 березня 1996 року зазначені особи отримали свідоцтво про право власності на житло за № 1563, виготовлене Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Згідно даного свідоцтва співвласниками квартири, яка розташована АДРЕСА_1 являються ОСОБА_4 та члени її сім,ї ОСОБА_5, ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_4. Після її смерті 1/3 частку квартири, розташованої АДРЕСА_1 успадкували її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом БаришІвської районної державної нотаріальної контори Маховкою Ю. І.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 26 липня 2004 року серії НОМЕР_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки квартири, яка розташована АДРЕСА_1 та автомобіль.

В установлений законом строк після смерті батька з заявою про прийняття спадщини до БаришІвської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 не звертався, оскільки з 2002 року і до дня смерті батька, постійно проживав разом з ним за однією адресою, мав спільний бюджет, та вів спільне господарство. До БаришІвської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 зверталася мати ОСОБА_2 - ОСОБА_1, яка отримала свідоцтво про право на спадщину на автомобіль. На 1/6 частку спадкової квартири, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/6 частки квартири (яка складається з 1/3 частки належної ОСОБА_5 згідно свідоцтва, виданого госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» та 1/3 частка, яку він успадкував після смерті матері), розташованої АДРЕСА_1. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 проживав з ним за однією адресою, вів спільне господарство та спільний бюджет і вважає, що має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті його дядька за правом представлення.

Факт проживання ОСОБА_2 разом з батьком ОСОБА_3 та з дядьком, ОСОБА_5 за однією адресою підтверджується актом, складеним депутатом Баришівської селищної ради Київської області.

В зв'язку з тим, що вищезгадана квартира приватизована за участю Госпрозрахункового бюро «Альтернатива», та свідоцтво про право власності на житло видане не органом приватизації: Баришівською селищною радою, а Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке не мало ліцензії на видачу свідоцтв про право власності на житло, виникає необхідність визнання права власності і на приватизовану 1/3 частку квартири ОСОБА_2

ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, смт . Баришівка, Київської області, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Також просить визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло № 1563, виданого Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» належить йому ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 змінювала позовні вимоги, де просила суд визнати свідоцтво про право власності на житло №1563 видане 01.03.1996 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» на ім,я ОСОБА_4 та членів її сім,ї ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дійсним і відповідно визнати за нею право власності на 1/6 частку квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 Однак в послідуючому фактично відмовилась від свого права власності на частину квартири на користь ОСОБА_2, який звернувся до суду з зустрічним позовом.

Представник ОСОБА_2 по зустрічному позову ОСОБА_7 також подала заяву по зустрічному позову про зміну позовних вимог і просила суд визнати свідоцтво про право власності на житло №1563 видане 01.03.1996 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» на ім,я ОСОБА_4 та членів її сім,ї ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дійсним. В заяві також зазначила: визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також визнати за ним право власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло № 1563, виданого Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» належить ОСОБА_2

Представник Баришівської селищної ради Київської області до суду на розгляд справи не з,явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.Прити позовних вимог не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача по первісному позову, представника позивача по зустрічному позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений первісний позов не підлягає до задоволення. Зустрічний позов із зміненими позовними вомогами є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки квартири, яка розташована АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_3 ніякого розпорядження щодо свого майна не склав. ОСОБА_1 в шестимісячний термін звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/6 частки квартири, розташованої АДРЕСА_1 було відмовлено, так як ОСОБА_3 при житті в 1998 році отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, яку успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4, але в БТІ не зареєстрував. Інша частина зазначеної квартири належить позивачу по первісному позову ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер. Після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався. На час смерті ОСОБА_5 з ним за однією адресою проживав ОСОБА_2, який відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. На даний час 1/6 частка квартири залишається не оформленою за законом в зв'язку з невідповідністю правовстановлюваних документів.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серії НОМЕР_2, виданого 14.08.2002 року;

- ксерокопією паспорта ОСОБА_2, серії НОМЕР_3, виданого 21.08.1998 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серія НОМЕР_1, виданого 26.07.2004 року ;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, серія НОМЕР_4, виданого 16.09.2008 року;

- ксерокопією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ;

- ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1998 року;

- ксерокопією свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_5, видане 28.08.1976 року;

- ксерокопією свідоцтва про право власності на житло №1563, видане 01.03.1996 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» на ім,я ОСОБА_4 та членів її сім,ї ОСОБА_5 та ОСОБА_2;

- ксерокопією спадкової справи №30 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_6, видане 11 червня 1977 року;

- іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 4.12 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухомо майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. І ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовилась в судовому засіданні від позовних вимог на користь позивача по зустрічному позову ОСОБА_2, який на даний час являється єдиним спадкоємцем на спірну квартиру, а також те, що свідоцтво про право власності на зазначене вище житло за №1563, видане 01.03.1996 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке не мало ліцензії на той час на виконання таких дій, однак громадяни ОСОБА_4 та члени її сім,ї ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вважали цей документ дійсним та довгий час проживали в цій квартирі. А тому на переконання суду, вони набули право власності на зазначене майно і це свідоцтво слід визнати дійсним.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності за ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 357, 370, 1216, 1218, 1226, 1261, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1, проживаючої в АДРЕСА_2 в задоволенні її первісного позову до ОСОБА_2, Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати свідоцтво про право власності на житло №1563, видане 01 березня 1996 року Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» на ім,я ОСОБА_4 та членів її сім,ї ОСОБА_5, ОСОБА_3 дійсним.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим в АДРЕСА_3 право власності на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим в АДРЕСА_3 право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно свідоцтва про право власності на житло №1563, видане Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», належить ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко