АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/7136/14 Головуючий у 1-ій інстанції - Зарицька Ю.Л.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5161/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Саліхова В.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Кутц А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу апеляційною скаргою представника ПАТ «Банк «Київська Русь» Кирей Олени Василівни на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «Банк «Київська Русь» про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_4 суму банківського вкладу в розмірі 46 385 євро, що станом на 30.10.14 р. за офіційним курсом НБУ становить 765258 грн. 15 коп.; проценти за користування вкладом в розмірі 1480,56 євро, що станом на 30.10.14 р. за офіційним курсом НБУ становить 24426 грн. 23 коп.; штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 0,90 євро, що станом на 30.10.14 р. за офіційним курсом НБУ становить 14 грн. 85 коп., а всього стягнуто 47866,46 євро, що станом на 30.10.14 р. за офіційним курсом НБУ становить 789699 (сімсот вісімдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) гривень 23 (двадцять три) копійки;

Стягнуто судовий збір в розмірі 3654 гривні.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ «Банк «Київська Русь» Кирей О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В доводах апеляційної скарги, зазначає, що рішенням Центрального банку Російської Федерації на окупованій території АРК Крим, з 21.04.2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів ПАТ «Банк Київська Русь» припинена. 02.04.2014 року, було прийнято Закон № 39-Федерального Закону «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) Діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя». АНО «ФЗВ» взяв на себе зобов'язання, здійснювати компенсаційні виплати у тому числі клієнтам Сімферопольського відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» поза волею відповідача. Вказує, оскільки зобовязання за укладеними договорами з відповідачем виконує АНО «ФЗВ», тому ПАТ «Банк «Київська Русь» не є належним відповідачем по справі.

В поданих запереченнях представник позивача ОСОБА_5 зазначає, що умовами п. 2.4 Договору банківського вкладу 14413-94 від 10.02.2014 р., вклад мав бути повернений Позивачу 10 квітня 2014 року шляхом перерахування на рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк «Київська Русь» через Сімферопольське центральне відділення. Вказує, що обставини, на які посилається відповідач виникли після настання терміну для повернення вкладу, а тому у відповідача не було перешкод у день визначений договором, а саме 10.04.2014 року для зарахування на картковий рахунок позивача належної до сплати суми.

Позивач та його представник належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України вважала можливим розглянути справу у їх відсутність.(а.с.134)

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» - Кирей О.В. просила апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та Банком виникли договірні правовідносини, в силу яких Банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника і невиконання цієї умови є підставою до стягнення з відповідача вкладу за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, 10.02.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір № 14413-94 банківського вкладу в іноземній валюті, відповідно до умов якого вкладник надає банку, а банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 46385 євро, зі встановленим терміном внесення вкладу 10.02.14 р. та зі встановленою процентною ставкою по вкладу в розмірі 9% .

П. 2.4 вказаного договору встановлено термін повернення вкладу - 10.04.14 р. Також вказаним пунктом передбачено, що з настанням терміну повернення вкладу грошові кошти повертається вкладнику шляхом перерахування їх на рахунок НОМЕР_2відкритий в банку.

П. 2.6 договору передбачено, що проценти за користування вкладом виплачуються щомісячно, 1-го числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані шляхом перерахування коштів на рахунок НОМЕР_2 відкритий в банку.

З відомостей у квитанції № 2031 вбачається, що 10.02.2014 року позивачем було внесено на депозитний рахунок кошти в розмірі 46385 євро (а.с. 15).

07.05.14 р. позивач звертався з претензією до голови правління ПАТ «Банк Київська Русь», в якій було зазначено про те, що в квітні місяці він звертався до Сімферопольського центрального відділення ПАТ «Банк «Київська Русь», Позивач у вказаній претензії зазначав про те, що ПАТ «Банк Київська Русь» не повернув йому вчасно вклад в сумі 46385 євро та відсотки на виконання вимог умов договору на зазначений ним рахунок. (а.с. 19).

Зі змісту виписки за вищезазначеним договором за період з 10.02.14 р. по 19.06.14 р. слідує, що 28.02.14 р. відповідачем були нараховані проценти за користування вкладом за лютий 2014 року у розмірі 194,44 євро, та 31.03.14 р. також були здійснені нарахування процентів за березень 2014 року в розмірі 355,86 євро (а.с. 16).

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

У ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Крім того, доводи апеляційної скарги, що ПАТ «Банк «Київська Русь» не є належним відповідачем у справі та кошти мають бути стягнуті з АНО «ФЗВ», не заслуговують на увагу, оскільки, за умовами договору, банківський вклад мав бути повернути 10.04.2014 року, тобто до припинення, 21.04.2014 року діяльності ПАТ «Банк «Київська Русь».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

З огляду на таке висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується встановленими судом обставинами. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк «Київська Русь» Кирей Олени Василівни відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: