АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Шиманського В.Й., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, в інтересах якого діє Смілик Тетяна Миколаївна,

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про невиконання обов'язків за договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (далі - КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва) та просив суд зобов'язати відповідача провести за власний рахунок періодичну повірку квартирних лічильників гарячої та холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року зобов'язано Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва виконати в натурі зобов'язання за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 01.04.2012, а саме: провести за власний рахунок періодичну повірку квартирних засобів обліку (лічильники гарячої води № 08/1212446, холодної води № 07/1596134), у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вказав, що суд не повно з'ясував обставини, що мали значення для справи, залишив поза увагою, що до складової тарифу на послуги з утримання будинків і споруд не входять витрати по повірці лічильників квартирних засобів, не встановив фактів, якими обґрунтовувались вимоги позивача і якими доказами вони підтверджуються, не з'ясував заперечення відповідача та не визначився із характером спірних правовідносин, внаслідок чого зробив хибні висновки. Судом також не враховано, що відповідач з 01.01.2014 року не є балансоутримувачем будинку, в якому проживає позивач.

Посилаючись на те, що рішення ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача - СміликТ.М. апеляційну скаргу підтримала, з підстав наведених в ній, та просила задовольнити.

Позивач, посилаючись на те, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив в задоволені апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі рішення №370 XXI сесії V скликання Дніпровської районної у м. Києві ради від 04.06.2009 та Розпорядження № 305 Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.06.2009 «Про удосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Дніпровського району м. Києва» станом на 01.09.2009 житловий та нежитловий фонд Дніпровського району м. Києва переданий в повне господарське відання Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району, про що складений відповідний акт прийому-передач.

У червні 2009 року позивачем за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 було встановлено лічильники гарячої води № 08/1212446 та холодної води № 07/1596134 та опломбовано представником ЖРЕО-409 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва.

01 квітня 2012 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2012 року між сторонами було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав, що встановлений факт невиконання відповідачем умов договору, є підставою покладення на останнього зобов'язань проведення платних послуг за його рахунок.

Проте колегія судді не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами п. 4.4.4 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач, як виконавець послуг взяв на себе зобов'язання контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Згідно додатку 1 до Договору, погодженому між сторонами, зазначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_1, який є невід'ємною частиною договору, до складової тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій розрахованих згідно з постановою КМУ № 869 від 01.06.2011р., не включені витрати на повірку, обслуговування, ремонт, демонтаж в тому числі і транспортування квартирних засобів обліку.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що відповідач забезпечує на підставі укладених договорів між Споживачами, виробниками та виконавцями послуг транспортування холодної, гарячої води, стоків та теплової енергії на опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених Договором.

Тобто обов'язки за вказаним Договором виникли у відповідача як виконавця послуг.

Вирішуючи питання про покладення на відповідача обов'язків виконавця послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, судом не враховано, що з 01.01.2014 року відповідач не є виконавцем цих послуг.

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 17.06.2013 №335 «Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації» з 02.09.2013 об'єкти та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації закріпленні на праві повного господарського відання за КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». З 01.01.2014 року повноваження з утримання та експлуатаційного обслуговування житлового та нежитлового фонду Дніпровського району м. Києва передані до компетенції КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва».

Відповідно до умов п. 8.1. Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 01.04.2012 року цей договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 31.12.2012р. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 03.11.2014 року відповідач повідомив позивача про Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 17.06.2013 №335 та направив Додаткові угоди про розірвання Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 01.04.2012 року.

За наведених обставин справи колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом не з'ясовано характеру спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає, з огляду на наступне.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим ст. 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. з ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», цей Закон також поширюється на фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду.

У відповідності із п. 2 статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон) засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до пункту 15 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, засоби обліку води і теплової енергії підлягають періодичній метрологічній повірці, а згідно з п. 9 вказаних Правил періодична повірка, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Пункт 32.4 Правил регламентує зобов'язання виконавця щодо контролю установлених міжповіркових інтервалів, проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

За змістом частин 1-3 ст. 28 цього Закону, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства Міністерства промислової політики України від 15.06.2005р. № 141/212/91 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповіроних інтервалів лічильників холодної та гарячої води», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.06.2005р. № 687/10967, встановлений міжповірочний інтервал лічильників холодної та гарячої води 3 (три) роки.

Фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених повірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро -, тепло -, газо - і водопостачання.

Статтею 46 Закону встановлено, що фізичні особи оплачують метрологічні роботи, пов'язані із здійсненням на госпрозрахункових засадах повірки засобів вимірювальної техніки, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» затверджений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до складової тарифу повірка лічильників квартирних засобів це входить.

Згідно з абзацом 1 пункту 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний засіб води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг. В складову структури тарифу на обслуговування повірки лічильників кошти не включені.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій й мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Центральним органом виконавчої влади визначаються Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Разом з тим, Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004р. № 150, не передбачає послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

В діючих тарифах на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням КМДА від 10.07.2012 р. № 1191 витрати на повірку (у тому числі на демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних лічильників не передбачені.

Враховуючи наведене, якщо періодична повірка, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, не входять до переліку послуг з утримання будинку та прибудинкової території, ці роботи оплачуються безпосередньо споживачем на підставі договору з уповноваженими центральним органом виконавчої влади у сфері метрології на проведення повірки метрологічним центром, територіальним органом або повірочною лабораторією підприємства чи організації.Тобто обов'язком споживача, у власності якого знаходяться лічильники, проводити повірку лічильників самостійно.

Оскільки з наявних в матеріалах доказів вбачається, що з 01.01.2014 року відповідач не є виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, покладення на нього обов'язку щодо проведення за власний рахунок періодичної повірки квартирних лічильників гарячої та холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж, є помилковим.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, в інтересах якого діє Смілик Тетяна Миколаївна, - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про невиконання обов'язків за договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/31344/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5643/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Батращук Л.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.