Справа № 127/289/15-ц Провадження № 22-ц/772/1389/2015Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 55Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сала Т.Б., Нікушина В.П.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернувся ОСОБА_2 з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 01.12.2010 р. визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 за наказом ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.08.2010 р. згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України, змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_2 на звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, середній заробіток за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку при звільненні, невиплачену заробітну плату, матеріальну і моральну шкоду, розподілено судові витрати. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 03.06.2011 р. на його користь стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, середній заробіток за час вимушеного прогулу, розподілено судові витрати. 28.10.2014 р. з поданих ПАТ КБ «Приватбанк» письмових доказів у іншій справі він дізнався, що 20.04.2011 р. ПАТ КБ «Приватбанк» без його відома перерахував належну йому до виплати депоновану заробітну плату в розмірі 4213,36 грн., про яку він не знав, на погашення кредиту. В результаті примусового виконання рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 01.12.2010 р., день фактичного розрахунку з ним відбувся 18.03.2011р. В зв'язку з цим, він має право на середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5054,02 грн. виходячи з розміру його середньоденного заробітку 219,78 грн. і строку затримки виплати депонованої заробітної плати в розмірі 4213,36 грн. - 23 робочі дні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким заявлені позивачем вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 01.12.2010 р. визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 за наказом ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.08.2010 р. згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України, змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_2 на звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 05.08.2010 р. по 01.12.2010 р. включно - 18461,52 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.08.2010 р. по 01.12.2010 р. включно - 18461,52 грн., недоплачену суму компенсації за невикористану відпустку при звільненні в розмірі 4609,30 грн., невиплачену заробітну плату за серпень 2010 р. - 436,50 грн., матеріальну шкоду в розмірі 376,74 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Староміського райсуду м. Вінниці від 03.06.2011 р. стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.12.2010 р. по 18.03.2011 р. в розмірі 16263,72 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.12.2010 р. по 29.03.2011 р. в розмірі 17802,18 грн.

З інформації Жовтневого відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.03.2011 р. вбачається, що грошові кошти на виконання виконавчого листа №2-1453/10 від 01.12.2010 р., виданого Староміським районним судом м. Вінниці, в сумі 47375,58 грн. платіжним дорученням №553 від 14.03.2011 р. направлені на рахунок ОСОБА_2 Тобто, рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 01.12.2010 р. (справа №2-1453/10) виконано (обидві сторони цього не заперечують). В тому числі, виплачено недоплачену суму компенсації за невикористану відпустку при звільненні в розмірі 4609,30 грн.

Згідно наказу ПАТ КБ «Приватбанк» про внесення змін в статтю звільнення ОСОБА_2 від 23.03.2011 р. (картка документа 20211004), крім питання зміни формулювання звільнення ОСОБА_2, наказано бухгалтерії провести усі виплати згідно рішення Староміського райсуду м. Вінниці. У виписці, на яку посилається позивач в своїй позовній заяві, зазначено, що перераховано 20.04.2011 р. 4213,36 грн. в погашення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» перед ОСОБА_2 згідно зобов'язань, при цьому номер картки документа - 20211004 (такий же номер картки вищезазначеного наказу).

З розрахункового листа ОСОБА_2 за березень 2011 р. вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» нараховано 5142,01 грн., компенсація за невикористану відпустку становить 4609,30 грн. (така ж сума, що і в рішенні Староміського райсуду м. Вінниці від 01.12.2010 р., після відрахувань виплата на депонент 4213,36 грн.. Зазначений розрахунковий лист не протирічить наданій позивачем виписці Пенсійного фонду України з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 за березень 2011 р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно виходив з того, що нараховані ПАТ КБ "Приватбанк" позивачу ОСОБА_2 в березні 2011 р. кошти не є заробітною платою, яка не виплачена після звільнення, а є повторно нарахованою компенсацією за невикористану відпустку, яка вже була стягнута рішенням Староміського райсуду м. Вінниці від 01.12.2010 р., вже виплачена в порядку примусового виконання рішення суду ОСОБА_2, тому підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 5054,02 грн. за період з 19.03.2011 р. по 20.04.2011 р., не має.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та відповідає дійсним обставинам справи, що підтверджені відповідними доказами, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю. Зайцев

Судді: Т.Б. Сало

В.П. Нікушин

З оригіналом вірно: