Справа № 308/801/15-ц
У Х В А Л А

28.01.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5, 6 ч. 2, ч.ч. 4, 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, а саме виділити у його власність майно вказане в пунктах 1, 2 даної заяви (згідно змісту позову: земельна ділянка в с. Буківцеве зі зведеним на ній будинком, автомобіль НОМЕР_1), виділити у власність відповідача майно вказане в пунктах 3, 4 даної заяви (згідно змісту позову: автомобіль НОМЕР_2, земельна ділянка в с. Невицьке), та повернути у його користування компютер Samsung, який було придбано ним до одруження.

У позовній заяві міститься ціна позову 492000 грн. та до неї додано оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 365.4 грн.

Позовна заява не відповідає наведеним вище вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру та до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Оскільки позивачем заявляються вимоги майнового характеру, то ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості спірного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

У пункті а) ч. 12 постанови від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України розяснив, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати (243.6 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654 грн.).

Таким чином, позивачеві необхідно зазначити ціну позову, визначену з дійсної вартості спірного майна, та додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у відсотковому співвідношенні до ціни позову, з мінусом сплаченого ним судового збору в сумі 365.4 грн.

В розясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, для визначення предмета доказування по даній справі.

Зміст даної позовної заяви не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Крім того, прохальна частина позовної заяви не конкретизована, так як не зазначено яке саме майно підлягає розподілу шляхом виділення кожній із сторін.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних недоліків. У разі надання уточненої позовної заяви (викладеної у новій редакції з усіма вищезазначеними усунутими недоліками) на виконання ухвали судді, необхідно надати її копію для відповідача.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Повідомити позивачеві про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.