Справа № 214/1803/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить : визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою № 23 будинку № 5 на бульварі Вечірньому у м. Кривому Розі.

В обґрунтування позову вказала, що вона позивачка, є власником квартири № 23 будинку № 5 на бульварі Вечірньому у м. Кривому Розі. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 02.02.2015 року КП «ЖЕО № 35», у даній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира за неповнолітніми дітьми не закріплена, у місцях позбавлення волі ніхто не виписаний, дітей під опікою немає, договір оренди на житло не укладений. Однак, відповідач на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично з дня прописки та по даний час в зазначеній квартирі не проживала та не з'являється.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 ЦК України).

В свою чергу відповідач, яка не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, втратила право на користування квартирою, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються її - позивача права, тому змушена звернутися за захистом до суду.

Разом з тим, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

У судовому засіданні представник позивачки у судовому засіданні позов підтримала повністю.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: копія договір купівлі продажу (а.с.8), копія технічного паспорту (а.с.10 11), довідка (а.с.17).

Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира № 23 будинку № 5 на бульварі Вечірньому у м. Кривому Розі. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, яка є родичкою позивачки. Відповідачка у вказаній квартирі не проживає без поважних причин.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивачки, копією договору купівлі продажу (а.с.8), копією технічного паспорту (а.с.10 11), довідкою (а.с.17).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 відсутня в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, б-р Вечірній, 5/23.

Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 405 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою № 23 будинку № 5 на бульварі Вечірньому у м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов