Справа № 2-5220/11
УХВАЛА

07.04.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську подання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень, боржник ОСОБА_1, стягувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася до суду із поданням в порядку ст.379 ЦПК України та просила визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з ОСОБА_4, а саме:

- у нежилому приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, приміщення 1 в будівлі літ.А-1,2 , загальною площею 76,6 кв. м., придбаному за договором купівлі-продажу, ВЕЕ№185540, реєстр №378, посвідченому 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- у нежилому приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, частина приміщень в будівлі літ.А-1,2 - бокс №3, загальною площею 79,7 кв.м., придбаному за договором купівлі-продажу, ВЕЕ№185541, реєстр №373, посвідченому 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- у садовому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, «Ізумруд» садове товариство, будинок 290 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, виданого 10.07.2008 року Дніпропетровською районною державною адміністрацією, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- у судні УДД-557-К, «Flipper-630», договір іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, ВКК №257961, ВКК 257964, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- у транспортному засобі - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг.-7К04248, кузов- WF0XXXTTFX7K04248, перереєстрованого 10.05.2011, двиг.-7К04249, кузов -F0XXXTTFX7K04249; зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- у транспортному засобі - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - 6ВЗ1AL5172, кузов - JMBXLCW6W8Z003113, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4.

В обґрунтуванні подання державний виконавець посилалася на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти у сумі 5 142 842,00 гривень. Дане рішення суду набрало чинності, позивачам був виданий виконавчий лист, який пред'явлений до виконання та з 12 липня 2013 року перебуває у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. До теперішнього часу вказане рішення суду не виконано, у боржника недостатньо майна для виконання рішення суду.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, на імя якої подружжям у шлюбі придбано та зареєстровано наступне майно: нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, прим. 1 (загальною площею 76,6 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185540 реєстр №378, посвідченого 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7; нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, бокс №3 (загальною площею 79,7 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185541 реєстр №373, посвідченого 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7; садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, «Ізумруд» садове товариство, будинок 290 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, виданого 10.07.2008 року Дніпропетровською районною державною адміністрацією; 29.01.2005 року судно УДД-557-К, «Flipper-630», на підставі договору іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, ВКК №257961, ВКК 257964, 20.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8; 27.07.2007 року транспортний засіб - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг. - 7К04248, кузов - WF0XXXTTFX7K04248, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - 7К04249, кузов - WF0XXXTTFX7K04249; 03.10.2008 року транспортний засіб - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - 6ВЗ1AL5172, кузов - JMBXLCW6W8Z003113.

Таким чином, на підставі вимог Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності ? частина вищезазначеного майна, яке набуто ним під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 та зареєстровано за дружиною.

Посилаючись на дані обставини, Головний державний виконавець Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням в порядку ст.379 ЦПК України.

У судовому засіданні головний державний виконавець Соловей О.О. вимоги підтримала та просила задовольнити дане подання.

Стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 підтримала дане подання та додатково зазначила, що боржник ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, навмисно уклав зі своєю дружиною ОСОБА_4 05.08.2014 року договір про визначення часток в праві спільної сумісної власності подружжя, копія якого знаходиться в матеріалах справи, та згідно з яким визначив свою частку -10%, а дружини 90%. В період укладання даного договору шлюб між подружжям не був розірваний, боржнику ОСОБА_1 було відомо про звернення державного виконавця у червні 2014 року з поданням про виділення його частки у спільному майні, тому даний договір є фіктивним, укладений з метою ухилення від виконання судового рішення, та не має під собою правової підстави, у зв'язку з чим стягувач ОСОБА_3 просила при розгляді даного подання його не приймати до уваги.

Представник стягувача ОСОБА_9 підтримав подання державного виконавця та просив його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку.

Боржник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день та час судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, про що свідчить лист кур'єрської пошти про їх відмову від отримання судової повістки, тому згідно з вимогами п.8 ст.76 ЦПК України вони вважаються повідомленими. Окрім цього, у зв'язку з ненадходженням до суду на день слухання справи поштових повідомлень про вручення вказаним особам судової повістки, їх виклик додатково здійснено через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя» від 31.03.2015 року №25 (1620).

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти у сумі 5 142 842,00 гривень. Дане рішення суду набрало чинності, позивачам був виданий виконавчий лист, який пред'явлений до виконання та з 12 липня 2013 року перебуває у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області лист (а.с.21-22).

Постановами Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_10 12 липня 2013 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.24,26).

До теперішнього часу вказане рішення суду не виконано, у боржника недостатньо майна для виконання рішення суду.

ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 03.10.1986 року, відмітка про розірвання шлюбу відсутня, що підтверджується відомостями Ленінського відділу РАЦС Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.7).

На імя ОСОБА_4 подружжям у шлюбі придбано наступне майно: нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул.Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, прим. 1 (загальною площею 76,6 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185540 реєстр №378, посвідченого 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7; нежиле приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, бокс №3 (загальною площею 79,7 кв. м.), на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ№185541 реєстр №373, посвідченого 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7; садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, «Ізумруд» садове товариство, будинок 290 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, виданого 10.07.2008 року Дніпропетровською районною державною адміністрацією; 29.01.2005 року судно УДД-557-К, «Flipper-630», на підставі договору іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, ВКК №257961, ВКК 257964, 20.07.2004, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8; 27.07.2007 року транспортний засіб - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг. - 7К04248, кузов - WF0XXXTTFX7K04248, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - 7К04249, кузов - WF0XXXTTFX7K04249; 03.10.2008 року транспортний засіб - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - 6ВЗ1AL5172, кузов - JMBXLCW6W8Z003113, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців щодо реєстрації майна, інформацією Дніпро ДАІ (а.с.11-18).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) і являє собою сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у названому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених вказаним Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст.52 Закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній сумісній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності.

Також статтею 10 СК України встановлено, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 60 СК України, а також ч. 1 ст. 369 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, які володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1 ст. 70 СК України та ст. 371 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,законом або рішенням суду.

В матеріалах справи на а.с.51 знаходиться копія договору про визначення часток в справі спільної сумісної власності подружжя, посвідчений 05.08.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11, укладений між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4, згідно з яким подружжя визначило розмір часток майна дружини та чоловіка на все набуте ними під час шлюбу нерухомого майна та рухомого майна у наступних частках: ОСОБА_4 90/100 частин майна, ОСОБА_1 10/100 частин майна.

Окрім цього, в тексті ухвали АНД суду від 05.01.2015 року, яка була скасована ухвалою апеляційного суду від 02.02.2015 року, йдеться мова про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 27 червня 2014 року укладено договір про поділ спільного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, однак копія даного договору в матеріалах справи відсутня, боржником до суду не надана, у зв'язку з чим дана обставина судом досліджена не була.

Доказів, які б свідчили про належність спірного майна в іншому порядку чи іншим особам, або визначення частки в майні подружжя під час його придбання, матеріали справи не містять, повідомлений про день слухання справи боржник ОСОБА_1 інших доказів суду не надав.

При вирішенні питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд ставиться критично до вищевказаних договорів, які в 2014 році були укладені між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4, за умовами яких значно зменшена частка боржника ОСОБА_1, оскільки ? частина усього спільно нажитого у шлюбі майна належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання. Постановами державного виконавця від 12 липня 2013 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1, що має на увазі накладення арешту і на ? частину усього належного йому майна, яке придбано ним у шлюбі та зареєстровано за його дружиною ОСОБА_4. Незважаючи на те, що рішення суду не виконане, сума боргу перед стягувачами є значною, ОСОБА_1 під час дії вищевказаних постанов державного виконавця уклав зі своєю дружиною договір, яким значно зменшив свою частку у спільному майні подружжя, що суперечить вимогам чинного законодавства та розцінюється судом як навмисне приховування майна, на яке можна було б звернути стягнення, маючи за мету ухилення від його виконання.

Відповідно п.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З тексту договору від 05.08.2014 року не вбачається, настання яких саме правових наслідків сторони договору мали за мету, та на яке саме майно розповсюджуються умови договору. Так, в тексті договору вказано, що все спільно нажите майно, відносно якого подружжя визначило свої частки, у спорі, в заставі, в іпотеці та під арештом не перебуває, однак дані застереження не можна віднести до майна, яке є предметом розгляду подання державного виконавця, оскільки ці обставини відносно зазначеного в поданні майна спростовуються даними реєстраційної служби та ДАІ.

Окрім цього, досліджуючи матеріали справи, зокрема договір від 05.08.2014 року, укладений між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4, суд дійшов висновку, що він є нікчемним, виходячи зі змісту ст.203, п.1 ч.2 ст.215 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_4, що є рівною та належить подружжю по ? частці кожному, у наступному рухомому та нерухомому майні:

- нежилому приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, приміщення 1 в будівлі літ.А-1,2 , загальною площею 76,6 кв. м., придбаному за договором купівлі-продажу, ВЕЕ№185540, реєстр №378, посвідченому 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- нежилому приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, частина приміщень в будівлі літ.А-1,2 - бокс №3, загальною площею 79,7 кв.м., придбаному за договором купівлі-продажу, ВЕЕ№185541, реєстр №373, посвідченому 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- садовому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, «Ізумруд» садове товариство, будинок 290 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, виданого 10.07.2008 року Дніпропетровською районною державною адміністрацією, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- судні УДД-557-К, «Flipper-630», договір іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, ВКК №257961, ВКК 257964, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- транспортному засобі - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг. - 7К04248, кузов - WF0XXXTTFX7K04248, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - 7К04249, кузов - WF0XXXTTFX7K04249; зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- транспортному засобі - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - 6ВЗ1AL5172, кузов - JMBXLCW6W8Z003113, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 379 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень, боржник ОСОБА_1, стягувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_4, що є рівною та належить подружжю по ? частці кожному, у наступному рухомому та нерухомому майні:

- нежилому приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, приміщення 1 в будівлі літ.А-1, 2 , загальною площею 76,6 кв. м., придбаному за договором купівлі-продажу, ВЕЕ№185540, реєстр №378, посвідченому 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- нежилому приміщенні за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна ОСОБА_6, буд. 1а, частина приміщень в будівлі літ.А-1,2 - бокс №3, загальною площею 79,7 кв.м., придбаному за договором купівлі-продажу, ВЕЕ№185541, реєстр №373, посвідченому 26.01.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- садовому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, «Ізумруд» садове товариство, будинок 290 (загальною площею 167,9 кв. м.), на підставі свідоцтва про право власності, САС №156335, виданого 10.07.2008 року Дніпропетровською районною державною адміністрацією, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- судні УДД-557-К, «Flipper-630», договір іпотеки №БУ 1/П, реєстровий №3258, ВКК №257961, ВКК 257964, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- транспортному засобі - «Ford Transit», 2007 року випуску, двиг. - 7К04248, кузов - WF0XXXTTFX7K04248, перереєстрованого 10.05.2011, двиг. - 7К04249, кузов - WF0XXXTTFX7K04249; зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4;

- транспортному засобі - «Mitsubishi Outlender», 2008 року випуску, двиг. - 6ВЗ1AL5172, кузов - JMBXLCW6W8Z003113, зареєстрованому на праві власності за ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя