Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2228/15 Головуючий у 1 інстанції: Яцун О.О.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В. Маловічко С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу законного представника дитини-сироти ОСОБА_2 - опікуна ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом законного представника дитини-сироти ОСОБА_2 - опікуна ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Мелітополі Запорізької області про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого на виробництві, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнути недоплачену суму,

В С Т А Н О В И Л А:

Законний представник дитини-сироти ОСОБА_2 - її опікун ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мелітополі Запорізької області про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого на виробництві, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнути недоплачену суму.

Ухвалою судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом. Роз'яснено позивачу його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства з дотриманням вимог щодо предметної та територіальної підсудності.

На вказану ухвалу судді законний представник дитини-сироти ОСОБА_2 - опікун ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення преставника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вивчивши надані матеріали, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з

натупних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3, яка є опікуном неповнолітньої ОСОБА_2, до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Мелітополі Запорізької області про визнання неправомірними дій відповідача та стягнення недоплаченої суми щомісячних страхових виплат, пов»язаних зі смертю годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві, суддя вказував, що, оскільки Фонд соціального страхування від нещасних випадків наділений контролючими функціями та правом видання обов»язкових для страхувальників нормативно-правових актів, спори за його участі та участі його робочих органів розглядаються в порядку адміністративного судочинства. При цьому, суд послався на роз»яснення, надані в пункті 14 Постанови Пленуму Вищого аміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Проте колегія не погоджується з цими висновками з огляду на таке.

Відповідно до роз»яснень, наданих в пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду Україхни з розгляду цивільнх і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013р., завданням страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до статті 1 Закону України від 23 вересня 1999р. № 1105-ХІУ «Про загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та пофесійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» є проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров»ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров»я та працездатності потерпілих від нещасних випадків або професійного захворювання на виробництві; відшкодування шкоди, пов»язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, наданням їм соціальних послуг у зв»язку з ушкодженням здоров»я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Відповідно до положень розділів І і ІІ зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб»єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та пофесійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в залежності від тих функцій, які на нього покладено, може виступати і як контролюючий орган, і в такому разі спори, що випливають з таких його дій або прийнятих нормативно-правових актів, належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а також одночасно може вирішувати питання щодо захисту прав постраждалих на виробництві та членів їх сімей, і такі спори належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку позивачем є фізична особа, яка звертається з позовом до віділення виконавчої дирекції Фонду як опікун неповнолітньої дитини, яка втратила годувальника - матір, що загинула на виробництві під час виконання трудових обов»язків, з приводу неправильного визначення розміру щомісячної страхової виплати та сгягнення недоплаченої суми за певний період. Тому, виходячи з характеру спору та суб»єктного складу сторін, такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія вважає, що суд помилково визнав, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочиства, у зв»язку з чим оскаружавана ухвала підлягає скасуванню із направленням матеріалів за позовом ОСОБА_3 на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України. колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу законного представника дитини-сироти ОСОБА_2 - опікуна ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2015 року скасувати. Матеріали за позовом ОСОБА_3 повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.