"10" березня 2015 р.
Справа №642/683/15
Провадження №2/642/564/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Скляренка С.О.,

при секретарі Островерхової О.Г.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та остаточно просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 25206 грн. страхового відшкодування, моральну шкоду у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1616 грн., судовий збір у розмірі 302 грн. (суми, визначені рішенням Ленінського районного суду м. Харкова по справі №2024/69123/12 (2/2024/1682/12) від 21.11.2012 року, а також пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором страхування у розмірі 5932,40 грн., 3% річних у розмірі 1768,76 грн., втрати від інфляції у розмірі 7002,86 грн., а всього стягнути 43828,02 грн.

В обґрунтування зазначеного позову представник позивача зазначив, що 03.05.2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Золочівська та вул. Залютинська у м. Харкові, а саме ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1, при переїзді нерегульованого перехрестя не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», продовжив рух та тим самим спричинив аварійну ситуацію для автомобіля «ЗАЗ 11030742», державний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_1, який у свою чергу виїхав на зустрічну смугу і здійснив наїзд на автомобіль ОСОБА_3, «Тойота Королла», державний номер НОМЕР_3, під управлінням ОСОБА_4 Внаслідок цього автомобіль ОСОБА_3 зазнав ушкоджень. Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП №Д/1554 від 14.05.2012 р., постановою Ленінського районного суду м. Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 14.06.2012 року, рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 21.11.2012 року, відповідно до яких винними у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На момент ДТП цивільна правова відповідальність позивача була застрахована згідно полісу №АА /7632620 від 13.09.2011 року, за яким відповідач у разі настання страхового випадку зобов'язується сплатити страхове відшкодування. 4 травня 2012 року на виконання норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП належний ОСОБА_3 автомобіль «Тойота Королла», державний номер НОМЕР_3. 19.07.2012 року на адресу ОСОБА_1 від відповідача надійшло повідомлення №09-02-09/8244 про неможливість здійснення страхового відшкодування до моменту визначення судом ступеня вини та розміру відповідальності кожного з винних у ДТП. 21.11.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова було прийнято рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 25206 грн., моральної шкоди у розмірі 2000 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 616 грн. та судового збору у розмірі 302 грн. Після цього відповідач 14.03.2013 року на адресу позивача направив запит про надання інформації щодо того, чи проводилися якісь розрахунки між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чи було подано заяву на примусове виконання рішення суду до виконавчої служби. В грудні 2014 року на адресу позивача надійшов лист від НАСК «ОРАНТА», в якому його повідомили про те, що: «згідно страхового акту №ОВЦ-12-7206/1 НАСК «ОРАНТА» та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, Страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 10536,67 грн. на рахунок ХОУ ВАТ «Ощадбанк» ТВБВ №10020/0292, тобто відповідач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування, без зазначення конкретної дати, а також зазначив розмір страхового відшкодування, яке є відмінним від розміру, встановленого рішенням суду. На наступний запит щодо роз'яснення дати виплати та пояснення розміру відшкодування, відповідач знову не вказав конкретного строку виплати страхового відшкодування, а також зазначив, що згідно автотоварознавчого дослідження №АХ1588ВР_18.05-дод від 18.05.2012 р., матеріальний збиток, завданий транспортному засобу «Тойота Королла», номерний знак НОМЕР_3, в результаті пошкодження в ДТП, склав 22093,33 грн., тоді як рішенням Ленінського районного суду м. Харкова матеріальний збиток визначений у розмірі 25206 грн. Оскільки вина позивача визнана судом, при цьому його цивільна правова відповідальність застрахована згідно полісу №АА /7632620 від 13.09.2011р., то ДТП, що сталася 03.05.2012 р., відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Втрати від інфляції за період з 03.12.2012 року (момент набрання рішенням суду законної сили) по 31.12.2014 року від суми боргу в розмірі 27206 грн. становлять 7002,86 грн., 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення становить 1768,76 грн. З урахуванням п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, за який позивачем нарахована пеня за прострочення виконання, складає 1 рік, тобто з 01.02.2014 року по 01.02.2015 року. Розмір пені за цей період прострочення складає 5932,40 грн. Оскільки відповідач вчасно не виконав свої зобов'язання за договором страхування, що в результаті спричинило для позивача негативні наслідки, пов'язані із зверненням ОСОБА_3 до суду, сплатою нею судового збору у розмірі 302 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 1616 грн., позивач вважає доцільним стягнення цих сум саме з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на підстави, вказані в позові.

Представник відповідача - Пащенко І.О. в судове засідання також з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на підстави, зазначені у наданих письмових запереченнях.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2012 року сталася ДТП на перехресті вул. Золочівська та вул. Залютинська у м. Харкові за участю водіїв ОСОБА_2, який керував автомобілем «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, який керував автомобілем «ЗАЗ 11030742», державний номерний знак НОМЕР_2, та ОСОБА_4, який керував належним ОСОБА_3 автомобілем «Тойота Королла», державний номер НОМЕР_3. Даний факт підтверджується зокрема постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.06.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, довідкою про ДТП від 14.05.2012 року, протоколом (актом) огляду транспортного засобу №7206 від 03.05.2012 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Зміївського відділення ХОД НАСК «Оранта» відповідно до полісу АА/7632620, строк дії якого встановлено з 13.09.2011 року по 12.09.2012 року. Забезпеченим транспортним засобом відповідно до полісу є автомобіль ЗАЗ 11030742, державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до зазначеного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000,00 грн., франшизу встановлено в розмірі 510 грн. У відповідності до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Частина 1 ст. 990 Цивільного Кодексу України передбачає, що Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви і страхового акта (аварійного сертифіката). Стаття 988 Цивільного кодексу України визначає, що Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик протягом 15 але не пізніше як через 90 днів зобов'язаний: у разі визнання вимог заявника прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування у зв'язку з визнанням вимог заявника або на підставі рішення суду.

04 травня 2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП, належний ОСОБА_3 автомобіль «Тойота Королла», державний номер НОМЕР_3.

Відповідно до листа НАСК «ОРАНТА» №09-02-09/8244 від 19.07.2012 року відповідач повідомив позивача про неможливість здійснення страхового відшкодування до моменту визначення судом ступеня вини та розміру відповідальності кожного з винних у ДТП.

Абзац 3 договору страхування (полісу) №АА/7632620 від 13.09.2011 року передбачає, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання заяви про здійснення виплати або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова 21.11.2012 року у цивільній справі №2024/6913/12 (провадження №2/2024/1682/12) винними у скоєнні вищезазначеного ДТП визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вирішено стягнути з них в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоду у розмірі 25206 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 616 грн. та судовий збір у розмірі 302 грн.

14.03.2013 року відповідач направив на адресу ОСОБА_1 запит №09-02-09/5445 про надання наступної інформації: чи проводилися якісь розрахунки між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та чи було подано заяву на примусове виконання рішення суду до виконавчої служби.

Згідно листа відповідача №09-02-09/22000 від 21.11.2014 р. позивача повідомили про те, що згідно страхового акту №ОВЦ-12-7206/1 НАСК «ОРАНТА» та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, Страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 10536,67 грн. на рахунок ХОУ ВАТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10020/0292.

Згідно листа ВАТ НАСК «ОРАНТА» №09-02-09/812 від 21.11.2014 року, зазначено, що виплата буде здійснена найближчим часом, згідно автотоварознавчого дослідження № АХ1588ВР_18.05-дод від 18.05.2012 р., матеріальний збиток, завданий транспортному засобу «Тойота Корола», номерний знак НОМЕР_3, в результаті пошкодження в ДТП склав 22093,33 грн.

Згідно заперечень ХОД ВАТ НАСК «ОРАНТА» №208 від 05.03.2015 року, які маються в матеріалах справи, за результатами врегулювання збитку, заподіяного внаслідок скоєння з вини страхувальника НАСК «Оранта» ОСОБА_1 та другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 03.05.2012 року дорожньо-транспортної пригоди, страховиком на підставі заяви про страхову виплату потерпілої особи ОСОБА_3 19.02.2015 року було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 10536,67 грн.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Крім того, у відповідності з п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК).

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи викладене, суд на підставі наведених вище правових норм, враховуючи, що між ОСОБА_3 та ВАТ НАСК «Оранта» склалися відносини не з відшкодування завданої майнової шкоди, а з виплати страхового відшкодування, які врегульовано Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приходить до висновку, що позивач не є потерпілою особою або іншою особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, на що посилався представник відповідача в своїх запереченнях і ці доводи не були спростовані представником позивача. У зв'язку з цим суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, вимоги позивача в частині стягнення як суми страхового відшкодування, так і моральної шкоди, пені та інших нарахувань.

Таким чином, суд, враховуючи доводи та підстави, на які посилалися представники сторін при вирішенні даної справи, оцінюючи докази в їх сукупності, з урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, приходить до висновку, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 64, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 16, 990, 1194 ЦК України, ст. ст.. 1, 6, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя С.О. Скляренко