УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом «Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» до ОСОБА_4 про стягнення коштів за надання освітніх послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року позивач - «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором про навчання №13076 від 15 жовтня 2013 року в сумі 3887,86 грн та пеню в розмірі 940 грн за несвоєчасну сплату коштів.

Позов мотивовано тим, що 15 жовтня 2013 року укладено договір про навчання № 13076, відповідно до умов якого «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» зобов'язувався надати відповідачу освітні послуги, а остання зобов'язувалась своєчасно відшкодувати витрати за отриману освітню послугу. Наказом № 5-с від 09 лютого 2015 року ОСОБА_4 відраховано зі складу студентів заочної форми навчання. Оскільки витрати за отриману освітню послугу у розмірі 3887,86 грн добровільно не відшкодовано, позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь «Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» заборгованість за договором про навчання №13076 від 15 жовтня 2013 року в сумі 3887,86 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник відповідача, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та вирішити справу по суті.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач відрахував ОСОБА_4 після зимової сесії, оскільки остання не з'явилась на сесію та не склала іспити, не погасила заборгованість по оплаті освітньої послуг. Згідно графіку навчального процесу заочної форми навчання «Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на 2014-2015 роки та наданих відповідачем виписок медичних установ встановлено, що періоди лікування останньої не співпадають з часом проведення настановчих занять та екзаменаційних сесій. Суди дійшли правильного висновкупро наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за порушення умов договору про навчання №13076 від 15 жовтня 2013 року.

При цьому суди обґрунтовано не прийняли до уваги доводи відповідача щодо наявності підстав для дострокового припинення дії договору, оскільки лише після відрахування ОСОБА_4 з навчального закладу, останній була встановлена третя група інвалідності, згідно довідки МСЕК від 28 травня 2015 року.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова