Справа № 337/7564/14-ц
Провадження №2/337/124/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2015року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Громова І.Б.,

при секретарі Богачовій А.В.,

за участю представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про про визнання договору дарування недійсним в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина, про прийняття якої він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори. До складу спадщини мала увійти 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, що належала померлій на праві власності. При оформленні спадщини йому стало відомо, що 02.12.2011 року мати на підставі нотаріально посвідченого договору подарувала свою частку квартири його сестрі ОСОБА_4 Вважає, що його мати внаслідок її психичного стану та наявної у неї хвороби Альцгеймера не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час складання договору дарування. Просить суд визнати недійсним договір дарування ? частини квартири АДРЕСА_1, укладений 02.12.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. Крім того, просить на підставі ст.1261, 1267 ЦК України визнати за ним право власності на 1/4 частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник позов підтримали в повному обсязі, просять позов задовильнити.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник в судовому засідання позов не визнали та пояснили, що померла ОСОБА_6 дійсно дуже хворіла, але на час складання договору дарування все розуміла. 02.12.2011 року при укладанні договору дарування нотаріус все розяснила, виконала всі необхідні вимоги, попередивши ОСОБА_6 про наслідки укладання договору та посвідчилась у відсутності признаков психічного розладу в неї. Пояснюють рішення матері поганими стосунками із сином-позивачем по справі. Просять в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Корнієнко Я.С. в судове засідання не з'явилась. Про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі та письмові заперечення (арк.спр.№ 107-108).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.№10). Після її смерті відкрилася спадщина, про прийняття якої позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори (арк.спр.82). До складу спадщини мала увійти 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, що належала померлій на праві власності (арк.спр.12, 43). При оформленні спадщини позивачу стало відомо, що 02.12.2011 року ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору подарувала свою частку квартири своій донькі ОСОБА_4 (арк.спр.41).

Згідно витребуваної судом медичної документації померлої вона на час складання договору страждала різними захворюваннями у зв'язку з чим їй були рекомендовані консультації невропатолога, за якими вона неодноразово зверталась.

Згідно записів амбулаторної картки ОСОБА_6 виставлявся діагноз: «церебральний атеросклероз», при огляді на дому 03.06.2011 року скарги на загальну слабкість, виражене головокружіння, шум у вухах, хиткість при ходьбі, з діагнозом: «ЦА П, ДЄ П-Ш; при огляді на дому невропатологом 08.06.2011 року та 08.07.2011 року ОСОБА_6 пред'являла скарги на головний біль, погану пам'ять, «змію в животі».

Згідно історії хвороби № 951: «Скарги на запаморочення, хиткість ходьби, погіршення пам'яті, стан хворої поступово погіршувався протягом 2-х років (зі слів дочки).

Згідно висновку № 281 посмертної судово-психіатричної експертизи від 30.04.2015 року на період складання договору дарування 02.12.2011 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявляла ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (дісціркуляторна енцефалопатія, гіпертонічна хвороба, церебральний атеросклероз, церебральна атрофія по даних КТ) з психотичним включенням в анамнезі. Ступінь психічних розладів на період складання договору дарування 02.12.2011 року був такий, що вона не була здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що стан здоров'я померлої ОСОБА_6 у 2011 році був поганий. Вона нікого не впізнавала. Її не можливо була залишати одну бо вона нічого не пам'ятала.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що бачив померлу ОСОБА_6 останній раз у 2010 році і вона його не впізнала, хоча знала багато років. Про стан здоров'я її у 2011 році та про обставини складання договору дарування йому нічого не відомо.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що вони у 2011 році часто спілкувались з померлою ОСОБА_6 та вона була адекватною і все розуміла. Ніяких відхилень в її психічному стані вони не замічали.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що вони у 2011 році часто спілкувалися з померлою ОСОБА_6 Вона була адекватною та все розуміла. Казала їм про свій намір подарувати свою частку квартири дочці, оскільки із сином у неї були погані стосунки.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона у 2011 році надавала юридичні консультації померлій ОСОБА_6 з приводу дарування своєї частки квартири яку вона хотіла подарувати дочці оскільки із сином у неї були погані стосунки. ОСОБА_6 була адекватною та все розуміла.

Приватний нотаріус Корнієнко Я.С. надала суду письмові заперечення на позов та зазначила, що договір дарування складала вона. Для вчинення нотаріальної дії було витребувано всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством, а також проведено бесіду із сторонами правочину з метою роз'яснення наслідків укладеного договору дарування та з'ясування усвідомлення ОСОБА_6 значення своїх дій. ОСОБА_6 діяла свідомо та цілеспрямовано, без будь-якого примусу, перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам'яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними. З поданих документів вбачається, що ОСОБА_6 замовляла та отримувала документи особисто, що потребувало певного часу. Це свідчить про те, що вона діяла свідомо.

Суд критично відноситься до пояснень свідків оскільки вони носять суперечливий характер, що також відображено у висновку № 281 посмертної судово-психіатричної експертизи від 30.04.2015 року. Крім того, свідки не є фахівцями в області психіатрії та за короткий час спілкування з ОСОБА_6 вони на думку суду не можуть зробити висновки про її психічний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учаснику правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі та згідно ч.1 ст.215 ЦК України, недодержання цієї вимоги є підставою недійсності правочину.

Суд вважає що, ступінь психічних розладів ОСОБА_6 на період складання договору дарування 02.12.2011 року був такий, що вона не була здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними. Вона не здатна була усвідомлювати значення своїх дій, а тому договір дарування повинен бути визнаний недійсним.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

З копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 вбачається, що в неї два спадкоємця - сторони по справі. Вони своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Померлій на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. У звязку з чим суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 225, 236, 1217, 1218, 1261, 1267 ЦК України, ст. ст. 6,7,10, 11, 57-60, 88, 208,212-214, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 02.12.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С., зареєстрований в реєстрі за № 2679 - недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 1015 гривень 97 копійок.

Зняти арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, який накладено ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: