Справа № 375/330/15-ц
Провадження № 2/375/149/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна, -

УСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що мешкає поруч із відповідачкою в АДРЕСА_1, яка 03.11.14 у нічний час умисно пошкодила 4 листи шиферу, належні позивачці, чим спричинила матеріальну шкоду в розмірі 312 грн.. Вартість шиферу вона визначила із офіційного прайс-листа виробника по 78 грн. за 1 лист. Також просить стягнути судові витрати - судовий збір та послуги адвоката при підготовці позовної заяви.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що вказаний шифер знаходився на повітці, одна сторона якої виходила до земельної ділянки відповідачки і шифер опирався на дерев»яну огорожу, вода під час дождя попадала на її земельну ділянку. Але так як земельна ділянка відповідачки вище, то вода шкоди не приносила.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вказаний шифер з повітки позивачки заходив на її земельну ділянку і вода під час дождя постійно підтікала під її житловий будинок. Вона, а раніше і покійний чоловік, неодноразово просили позивачку прийняти шифер, але та не реагувала на їх прохання і тому вона умисно розбила край у трьох шиферин, які заходили на її земельну ділянку. Вказаному шиферу більше 40 років і ніякої вартості він не мав. Вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають по сусідству і частина покрівлі повітки, а саме - шиферні азбестоцементні листи позивачки звисають на земельну ділянку відповідачки, вода з яких також спадає на вказану земельну ділянку. Так як сторони не вирішили питання про вказаний шифер, відповідачка умисно відбила края шиферин, які звисали над її земельною ділянкою і вода з яких бігла на її сторону під житловий будинок.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В даному випадку формально маються підстави для відшкодування завданої матеріальної шкоди відповідачкою майну позивачки.

Як вбачається із ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна вимога мається у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», згідно якого потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості, при відшкодуванні збитків.

При цьому розмір збитків може бути визначеним експертним шляхом, де визначається і зношеність пошкодженої речі.

Як було встановлено в судовому засіданні, азбестоцементні листи знаходилися на повітці тривалий час і співвідносити їх вартість із новими листами є некоректним, так як суду не відомий їх стан, придатність до подальшого використання, тощо.

Згідно цивільного законодавства, відшкодування розміру матеріальної шкоди має бути співмірним спричиненій шкоді.

Ніяких документів, які б підтверджували суму матеріальних збитків, позивачкою суду не надано.

Тому суд не може прийняти за дійсне надані офіційні прайс-листи виробника про вартість азбестоцементних листів, так як суду надані кілька вказаних прайс-листів з різною вартістю шиферних листів і пояснити, чому саме один лист коштує 78 грн, а не іншу вартість, суду пояснити позивачка не змогла.

Суд важає, що доказів вартості спричиненої матеріальної шкоди позивачкою не надано.

Керуючись ст.ст.1166, 1192 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст.10, 11, 14, 57, 88, 209, 215, 217 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 25.03.15.

Суддя