Справа № 405/468/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі: Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування частини квартири в натурі та вселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним позовом в Ленінський районний суд м. Кіровограда в обґрунтування якого зазначив, що 27.05.2010 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, йому було передано 1/4 частину квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира згідно з договором купівлі - продажу № 4551 від 29.11.2001 року належить відповідачу. Позивачем також зазначено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21.02.2006 року дана квартира визнана як спільна сумісна власність подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому з неї виділено 1/4 частину ОСОБА_3 в рахунок часткового погашення перед ним боргу.

Відповідно до свідоцтва № 4469, виданого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 10.12.2010р. Тереховою С.В., 31.05.2012 року Кіровоградське ОБТІ позивачу видало свідоцтво за реєстраційним номером 36788544 про приватну спільну часткову власність 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2013 року відповідача зобов'язано усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачу 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що в добровільному порядку відповідач не погоджується визначити порядок користування квартирою, позивач з даним позовом звернувся до суду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та посилаючись на викладені обставини позовні вимоги просив задовольнити, при цьому у судовому засіданні в усній формі позивач відмовився від позовної вимоги в частині встановлення порядку користування кухню, коридором, ванною кімнатою, вбиральнею та коморою.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в задоволенні якого просив відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На виконання рішення Кіровського районного суду м. Кірвограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 97 000,00 грн., державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, відповідно до складеного та затвердженого начальником Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції акту від 27.05.2010 року було вжито заходи примусового характеру щодо опису 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка згідно з договором купівлі - продажу № 4551 від 29.11.2001 року належала дружині боржника ОСОБА_2, та 1/4 частину вказаної квартири, відповідно до постанови державного виконавця від 27.05.2010 року передано позивачу в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим листом № 1-250, виданим 09.12.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29.05.2013 року, відповідача зобов'язано усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 79, 88, 212 -215, 218 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, надати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 у володіння і користування ізольовану кімнату житловою площею 9,8 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1, кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та комору залишити у їх спільному користуванні.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко