Справа № 2-1242/10 Провадження № 22-ц/772/2840/2015Головуючий в суді першої інстанції Нечипорук Л.Ф.
Категорія 30 Доповідач Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Стеблюк Л.П.

суддів: Іващука В.А., Войтка Ю.Б.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

за участю: ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на заочне рішення Староміського районного суду м.Вінниці від 09 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що навесні 2008 року ОСОБА_2 запропонував їй та її чоловікові ОСОБА_7 на вигідних для них умовах викупити статутний капітал у засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", яке знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Примакова, 25а. Згідно з домовленістю позивач та її чоловік мали надати ОСОБА_2 грошові кошти для викупу часток ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", а ОСОБА_2 мав особисто зустрічатись з кожним із засновників товариства та домовитись з ними за матеріальну винагороду вийти зі складу засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", про що отримати від них нотаріально посвідчені заяви. Викуплений ОСОБА_2 статутний капітал повинен був переоформлений на неї як власність. За проведену роботу ОСОБА_2 мав отримати грошову винагороду та мав бути призначений на посаду директора ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва". ОСОБА_2 свідомо вводячи її та ОСОБА_7 в оману, не маючи наміру на виконання вказаних домовленостей, переслідував мету привласнити їх майно, а своє зобов'язання не виконати. Будучи впевненим у порядності та добросовісності ОСОБА_2, позивач та її чоловік виконали свої зобов'язання та передали ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 244000 долара США. За частину коштів в сумі 140000 доларів США ОСОБА_2 викупив частки у 43 засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» та отримав від них нотаріально посвідчені заяви про їх намір припинити свою участь у складі засновників та відступити свою частку в статутному капіталі батьку ОСОБА_2- ОСОБА_6. Іншу частину коштів, отриманих від неї, ОСОБА_2 витратив на власний розсуд. Станом на 9 червня 2008 року ОСОБА_2 було викуплено 194011 грн. капіталу статутного фонду товариства, що складає 70,7621 % голосів. 10 червня 2008 року були проведені позачергові збори засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", де були прийняті зміни та доповнення до Статуту товариства, внаслідок чого власником 70,7621 % статутного капіталу став батько ОСОБА_2- ОСОБА_6 Таким чином, ОСОБА_2 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами в сумі 140000 доларів США, які належали їй та її чоловіку ОСОБА_7 і розпорядився ними на користь свого батька ОСОБА_6, оформивши на його ім'я право власності на 194011 грн. капіталу статутного фонду товариства, що складає 70,7621 % голосів. Вважає, що ОСОБА_6 безпідставно набув право власності на 194011 грн. капіталу статутного фонду ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", що складає 70,7621 % голосів, тому, посилаючись на відповідні норми матеріального права, просить визнати недійсним рішення про задоволення бажання виключених зі складу ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" засновників, відповідно до поданих заяв про відступлення належних їм часток у статутному капіталі товариства ОСОБА_6, яке оформлене протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" від 10 червня 2008 року, визнати недійсним рішення про внесення змін до Статуту ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", яке оформлене протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" від 10 червня 2008 року та визнати за нею право власності на 194011 гривень капіталу статутного фонду ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", що складає 70,7621 % голосів.

Заочним рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 09 серпня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсним рішення про задоволення бажання виключених зі складу ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" засновників, відповідно до поданих заяв про відступлення належних їм часток у статутному капіталі товариства ОСОБА_6, яке оформлене протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" від 10 червня 2008 року. Визнано недійсним рішення про внесення змін до Статуту ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", яке оформлене протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" від 10 червня 2008 року. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 194011 гривень капіталу статутного фонду ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", що складає 70,7621 % голосів. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва» на користь ОСОБА_5 понесені судові витратив розмірі 120 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду, та про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду, та про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що останні підлягають до задоволення наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення про задоволення бажання виключених зі складу ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» засновників, відповідно до поданих заяв про відступлення належних їм часток у статутному капіталі Товариства ОСОБА_6, яке оформлене протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» від 10.06.2001 року; про визнання недійсним рішення про внесення змін до Статуту ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», яке оформлене протоколом № 2 позачергових зборів засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» від 10.06.2008 року та визнано за ОСОБА_5 право власності на 194011 грн. капіталу статутного фонду ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», що складає 70,7621% голосів, суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_6 повинен відшкодувати шкоду, заподіяну злочином, так як незаконно набув майно за рахунок позивачки ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_7, що відповідає положенням п.4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

З таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Староміський районний суд м. Вінниці 13 квітня 2010 року своїм вироком визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь100738,71 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США становить 806151,45 грн. - завданої майнової шкоди, 5000 грн. - завданої моральної (немайнової) шкоди та 10000 грн. - відшкодування витрат на отримання правової допомоги, а всього 821151,45 грн..

ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що навесні 2008 року ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_5 та її чоловікові ОСОБА_7 на вигідних для них умовах викупити статутний капітал у засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», яке знаходиться за адресою : м. Вінниця, вул. Примакова, 25а.

Згідно з домовленістю ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_7 мали надати ОСОБА_2 грошові кошти для викупу часток ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», а ОСОБА_2 мав особисто зустрічатись з кожним із засновників товариства та домовитись з ними за матеріальну винагороду вийти зі складу засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», про що отримати від них нотаріально посвідченні заяви. Викуплений ОСОБА_2 статутний капітал повинен був переоформлений як власність на ОСОБА_5. За проведену роботу ОСОБА_2 мав отримати грошову винагороду та мав бути призначений на посаду директора ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва».

ОСОБА_2 свідомо вводячи в оману ОСОБА_5 та ОСОБА_7, не маючи наміру на виконання вказаних домовленостей, переслідував мету привласнити їх майно, а своє зобов'язання не виконати. Будучи впевненим у порядності та добросовісності ОСОБА_2, позивач та її чоловік виконали свої зобов'язання та передали ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 244000 долара США.

За частину коштів в сумі 140000 доларів США ОСОБА_2 викупив частки у 43 засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» та отримав від них нотаріально посвідченні заяви про їх намір припинити свою участь у складі засновників та відступити свою частку в статутному капіталі батьку ОСОБА_2 - ОСОБА_6. Іншу частину коштів, отриманих від ОСОБА_5, ОСОБА_2 витратив на власний розсуд.

Станом на 9 червня 2008 року ОСОБА_2 було викуплено 194011 грн. капіталу статутного фонду товариства, що складає 70,7621% голосів. 10 червня 2008 року були проведені позачергові збори засновників ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва», де були прийняті зміни та доповнення до Статуту товариства, внаслідок чого власником 70,7621% статутного капіталу став батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6

Встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва» утворене згідно рішення загальних зборів засновників 04.09.2001 року, шляхом об'єднання власних майнових часток для здійснення спільної господарської діяльності.

Згідно статуту товариства, його засновником стали об'єднання «Облміжколгоспшляхбуд» та фізичні особи - члени трудового колективу.

10.06.2008 року рішенням позачергових загальних зборів засновників товариства (протокол №2) прийнято від засновників заяви та задоволено їх в частині, що стосується виходу зі складу засновників товариства, затверджено зміни та доповнення до статуту товариства щодо зміни складу засновників та про розподіл статутного фонду між ними.

За правилами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Такий спосіб захисту як визнання недійсним рішення загальних зборів засновників товариства в даному випадку є неналежним, договірні правовідносини між сторонами відсутні.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п. 19 постанови від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних зборів» суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Вимоги акціонера (учасника) товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув права власності на акції чи частку в статутному капіталі товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 116 ЦК України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Статтею 53 Закону України «Про господарські товариства», учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Ст. 3 п. 3.3. Статуту ТОВ « Управління механізації шляхового будівництва», засновники мають переважне право на придбання внеску (частки внеску) відступаючого його Засновника, так і як право поступитися своїм внеском (часткою внеску) одному чи декільком Засновникам Товариства або третім особам за згодою решти Засновників чи за рішенням загальних зборів засновників.

Таким чином позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої злочином та визнання недійсним рішення загальних зборів засновників не відповідає встановленим Законом способом захисту прав та інтересів.

Враховуючи викладене, правовідносини які виникли між позивачем ОСОБА_5 та ОСОБА_2 встановлені вироком суду не могли вплинути на прийняття загальними зборами засновників відповідного рішення.

Засновники товариства мали право виходу зі складу товариства в односторонньому порядку Установчого договору, попередивши про своє рішення письмово. Волевиявлення засновників про відступлення належних їм часток у статутному капіталі Товариства ОСОБА_6 відповідає вимогам Статуту.

Так, ОСОБА_2 відповідно до вироку від 13 квітня 2010 року в справі № 1-19/10, що постановив Староміський районний суд м. Вінниці, був засуджений до позбавлення волі з відшкодуванням шкоди в розмірі 100738 доларів США 71 цент, що з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США (що станом на 18.02.2010р. за 100 доларів США 800,24 гривень) становить 806151 гривню 45 копійок - завданої майнової шкоди.

Згідно з вказаним вироком було встановлено, що частину коштів в сумі 140000 доларів США ОСОБА_2 витратив на придбання частки у ТОВ «Управління механізації шляхового будівництва» на ім'я свого батька ОСОБА_6, тому у цій частині питання щодо відшкодування заподіяних їй збитків вона має намір вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, суд розглянув справу без залучення до участі у справі ОСОБА_2, який володіє правом на предмет спору, що робить необхідним залучення його до участі у справі.

Також суд першої інстанції не звернув уваги на інших засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва" та не вирішив питання про залучення їх до участі у справі.

ОСОБА_4 є одним із засновників ТОВ "Управління механізації шляхового будівництва", факт чого підтверджується додатками в вигляді копій статуту товариства та нотаріально завіреної заяви про вихід із товариства та перехід права власності на частку, його не залученно до участі у справі.

При цьому, апеляційний суд не має повноважень залучати осіб, які не приймали участі при розгляді справи у суді першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_5 звертаючись з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином, не зазначила, який саме злочин вчинив ОСОБА_6, а з позовної заяви вбачається, що злочин вчинив його син ОСОБА_2

З огляду на наведене колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, тому рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи те, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи; допущено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; судом порушено норми матеріального та процесуального права, згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Староміського районного суду м.Вінниці від 09 серпня 2010 року скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: