З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
20 березня 2015 року м.Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Суходольського О.М.
при секретарі Івлєвій С.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, стягнення коштів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, стягнення коштів, мотивуючи позов тим, що 20.02.2014 року між позивачем та третьою особою ФОП ОСОБА_2 був укладений договір у простій письмовій формі, на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій ( індивідуальний номер замовлення 612 ), відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання організувати роботи по виготовленню, доставці, монтажу та передачі ПВХ конструкцій (метало пластикових вікон) білого кольору загальною площею 5,8 кв.м. з профілю «WINBAU», загальною вартістю 7 848 гривень.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі.
Представники відповідачів ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з?явилися, хоча про час і місце його проведення ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомлялись у встановленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Третя особа ФОП ОСОБА_2 у судове засідання жодного разу не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, про що є підтвердження в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.
В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2014 року між позивачем та третьою особою ФОП ОСОБА_2 був укладений договір у простій письмовій формі, на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій ( індивідуальний номер замовлення 612 ), відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання організувати роботи по виготовленню, доставці, монтажу та передачі ПВХ конструкцій (метало пластикових вікон) білого кольору загальною площею 5,8 кв.м. з профілю «WINBAU», загальною вартістю 7 848 гривень.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.12.2015 року договір на виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій ( метало - пластикових вікон ) індивідуальний номер замовлення 612 від 20 лютого 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 визнано недійсним. Рішення суду набрало законної сили.

ОСОБА_1 звертався до правління ПАТ «ОТП Банк» із заявою про розірвання договору споживчого кредиту № від 20 лютого 2014 року, однак отримав відмову з посиланням на вимоги ст.629 ЦК України, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно повідомлення ПАТ «ОТП Банк» від 27.01.2015 року, яке надано суду позивачем, вбачається, що на підставі договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014р. укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлено право грошової вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором ОСОБА_1 № від 20 лютого 2014 року.

Ухвалою від 18.02.2015р. суд витребував у ПАТ «ОТП Банк» належним чином завірені копії договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та акт передачі кредитних документів за даним договором факторингу. Дана ухвала Черкаського районного суду Черкаської області залишена ПАТ «ОТП Банк» без виконання і дані документи до суду не надано, а тому у суду не має достатніх та належних доказів щодо передачі права вимоги грошових коштів по договору споживчого кредиту № від 20 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповіднодо ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов'язано кредитодавця перед укладенням договору надати споживачу повну та вичерпну інформацію про споживчий кредит. Так на момент укладання договору споживчого кредиту представник ПАТ «ОТП Банк» зобов'язаний був повідомити ОСОБА_1, що має місце невиконання ФОП ОСОБА_2 договорів щодо виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій на виконання договорів споживчих кредитиів укладених з ПАТ «ОТП Банк» та що по данному факту слідчими органами здійснюється перевірка та 03.01.2014 року відкрито кримінальне провадження №0000016.

Судом встановлено, що грошові кошти споживчого кредиту в сумі 8098грн. позивач не отримував. У п.1.2.1 договору споживчого кредиту вказано, що ПАТ «ОТП Банк» надає споживчий кредит для придбання товару та послуг. Однак у п.1.2.2 договору вказано, що банк перераховує вказані суми на користь продавців (ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «МайСейфеті») в рахунок оплати товару та послуг.

Враховуючи дані обставини, суд вбачає у діях кредитора ПАТ «ОТП Банк» введення позичальника в оману, а тому на підставі ч. 1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ст..229 ЦК України у разі визнання правочину недійсним, особа яка помилилася у результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Враховуючи вище викладені обставини справи, суд констатує, що документального підтвердження відступлення права грошової вимоги ПАТ «ОТП Банк» на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитними договорами ПАТ «ОТП Банк», - до суду не надано, співвідповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якого було залучено до справи судом, у судове засідання не з'явився, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги не змінював, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами.

Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача ПАТ «ОТП Банк» на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнений позивач ОСОБА_1 згідно положень ЗУ «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 229, 230, 610 ЦК України, ст.ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № від 20.02.2014р., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк».

Стягнути із ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1350грн., що сплачені за договором про надання споживчого кредиту № від 20.02.2014р.

Стягнути із ПАТ «ОТП Банк» на користь держави процесуальні витрати по справі, що складаються із судового збору, в сумі 243грн. 60коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Повний текст рішення складено 24 березня 2015 року.

Суддя: О. М. Суходольський