Справа № 291/260/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2015 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нейла В.М.

при секретарі - Новаківській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дерганівської сільської ради Ружинського району про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла їхня мати - ОСОБА_3, яка проживала в с.Дерганівка Ру-жинського району Житомирської області. За життя вона склала заповіт, відповідно до якого все своє майно вона заповіла ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, відповідно до якої позивачі по справі є спадко-ємцями за законом.

Позивачі зазначають, що коли вони звернулися до державного нотаріуса Ружинської державної но-таріальної контори стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий буди-нок, їм було відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий бу-динок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3.

На даний час позивачі мають намір отримати свідоцтво про право на спадщину на вка-заний житловий будинок, однак зробити цього не можуть із-за відсутності правовстановлю-ючого документа на нього. Просять суд визнати за ними право власності на вказане спадкове майно в рівних частинах.

В суд позивачі направили заяви, в яких просить розглядати справу у їх відсутність та під-тримали позовні вимоги.

Дерганівська сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій просить спра-ву слухати у відсутність її представника, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у 1962 році власною працею та влас-ними коштами спорудила житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 який відносився до сус-пільної групи колгоспних дворів і до своєї смерті проживала в ньому, володіла та користува-лася ним, але за життя належним чином не оформила право власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

Зазначені правовідносини регламентуються:

- чинними на час їх виникнення ч.1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст.127 цього самого кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому;

- ч. 2 ст.256 ЦПК України, за якою факт набуття права власності може бути встановлений судом у разі не визначення законом іншого порядку його встановлення та для забезпечення виникнення особистих майнових прав фізичних осіб.

Те, що матір'ю позивачів була ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області, стверджується:

- свідоцтвом про на-родження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, ви-даним Дерганівською сіль-ською радою Ружинського району Житомирської області 20.10.1967 року, згідно з яким він народився ІНФОРМАЦІЯ_3, а його матір'ю є ОСОБА_3;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_2, виданим Дерганівською сільською радою Ружинського району Житомирської області 20.12.1964 року, згідно з яким вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5, а її ма-тір'ю є ОСОБА_3;

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 07.09. 2011 року Дерганівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, з якого вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Дерганівка Ружинського району Житомир-ської області;

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданим Дерганівською сільсь-кою радою Ружинського району Житомирської області 07.03.1986 року, з якого видно, що 07.03.1986 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_8 і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Про те, що за ОСОБА_3 рахувався жилий будинок та господарські споруди, які роз-ташовані за адресою : АДРЕСА_1 свідчить довідка Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирсь-кої області за № 92 від 24.02.2015 року.

З заповіту від 20.12.2002 року, посвідченого секретарем Дерганівської сільської ради Ру-жинського району Житомирської області вбачається, що ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження і заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_4.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданим 15.07. 2009 року Дерганівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, з якого вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Оскільки ОСОБА_3 у 1962 році власною працею та власними коштами законно фактично створила власність на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, але за життя юридично не набула її в зв`язку з непроведенням державної реєстрації, то позивачам як її спадкоємцям через відсутність іншого визначеного законом порядку факт законного набут-тя за життя спадкодавцем права власності на нерухомість необхідно встановити рішенням су-ду - для його державної реєстрації за спадкодавцем та наступним отриманням позивачами у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з виписки із по господарської книги Дерганівської сільської ради Ружинського району Житомирської області вбачається, що ОСОБА_3 дійсно була зареєс-трована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації № 1367 від 18.12.2014 року вбачається, що правовстановлюючі документи на жилий будинок, який роз-ташований в АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, тобто, позивачі є спадкоємцями майна ОСОБА_3.

Позивачі, як встановлено судом, у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, так як ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного прий-няття спадщини, а ОСОБА_2 була включена в коло спадкоємців зі згоди ОСОБА_1.

Проте, як вбачається з постанови приватного державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори № 219/02-14 від 05.02.2015 р., позивачам було відмовлено у видачі сві-доцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, в зв'язку з відсутністю право-встановлюючого документу на будинок.

Тому суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про дер-жавну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє позовні вимоги про визнання за позивачем права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.1216,1222,1223,1225,1248,1253,1257,1258,1261,1268,1296 ЦК України, ст.ст.209,212,213,215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області право власності на 1/2 житлового бу-динку та погосподарських споруд, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою с.Дерганівка Ружинського району Житомирської області право власності на 1/2 житлового будинку та погосподарських спорудд, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.