Справа № 545/725/15-ц
Провадження № 2-о/545/44/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Перепадченко Я.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця 13.03.2015 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловка та жінки ( а. с. 2 4 ), посилаючись на те, що з ОСОБА_2 ( чоловіком ) вона познайомилася давно, ще влітку 2001 року. Почуття у них виникли значно пізніше. Приблизно десять років тому, з 05.03.2005 року вони вирішили створити сім»ю. Ні вона ні ОСОБА_2 не були на той момент в зареєстрованих шлюбах з іншими особами. З цією метою вони почали мешкати разом. ОСОБА_2 взяв на себе обов»язок опікуватися також її дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона в свою чергу максимум намагалася приділити увагу у вихованні сина ОСОБА_2 - Дениса, ІНФОРМАЦІЯ_2. Для спільного проживання вони вирішили винаймати житло, так як власного житла в них не було. Так, фактично з 05.03.2005 року та до 30.11.2008 року вони з відповідачем жили на зйомних квартирах.

Взагалі у їх житті був встановлений чіткий розподіл обов»язків. Починаючи з 05.03.2005 року, вони постійно були разом, організовували власний побут та відпочинок, планували майбутнє, спільно вели господарство, турбувалися один про одного, підтримували один одного у будь-якій ситуації. Необхідності офіційного оформлення відносин у них немає.

У 2008 році вони прийняли рішення придбати власне житло. За час спільного проживання вони накопичили певні заощадження у сумі близько 50 000 грн. Відповідно розпочали спільно пошук житла. За результатами пошуку зупинили свій вибір на двокімнатній квартирі у новобудові по вул. Петровського, 29-Б у с. Щербані Полтавського району Полтавської області.

Оскільки, власних заощаджень на придбання житла їм не вистачало, вона та її чоловік почали пошуки коштів, щоб придбати квартиру. Саме з такою метою 10.06.2008 року вона взяла в борг на підставі розписки у свого знайомого ОСОБА_4 суму у розмірі 150 000 грн., про що додає доказ отримання та повернення коштів за розпискою. Дані кошти вона в подальшому передала своєму фактичному чоловікові ОСОБА_2, щоб він їх використав для придбання спільного житла. Інші кошти на придбання квартири знайшов сам ОСОБА_2 Усіма питаннями щодо оформленням документів на придбання квартири займався її чоловік. Вона в цьому йому повністю довіряла.

19.06.2008 року було оформлено договір купівлі продажу двокімнатної квартири номер 179 в будинку № 29-Б по вул. Петровського у с. Щербані Полтавського району Полтавської області. Квартиру було придбано за 373 000 грн. Право власності було оформлено виключно на ОСОБА_2 В даній квартирі вони з чоловіком на протязі майже пів року робили ремонт. Взагалі всю документацію їх родини веде чоловік. Вона більше турбуюся про їх сімейний затишок, комфорт.

01.12.2008 року вони з чоловіком вселилися в дану квартиру. Як вона, так і ОСОБА_2 здійснюють витрати по утримуванню квартири : комунальні платежі, поточний ремонт.

Вона і на даний час фактично проживає в квартирі ( реєстрацію свого місця проживання за адресою квартири не проводила ). Натомість, останнім часом через побутові розмовки та фінансові труднощі, а як наслідок і сварки між нею та чоловіком, питання спільного проживання та ведення в подальшому спільного господарства все частіше ставиться під великий сумнів.

Вона іншого житла не має. Її розмови з чоловіком щодо офіційного оформлення і її права власності на частину квартири залишаються не вирішеними. ОСОБА_2 запевняє її в тому, що вона має такі ж самі права на квартиру як і він, і потреби в юридичних діях з даного приводу немає. Що у них усе буде добре і у неї не повинно виникати ніяких сумнівів з приводу придбаного ними житла. Що просто необхідно перечекати певний час тяжку обстановку вдома.

Та на даний час вже більше місяця, а точніше з 01.02.2015 року вони з ОСОБА_2 фактично разом не проживають. Чоловік постійно відсутній дома. Пояснень з приводу того, де він перебуває їй не надає. Часто ігнорує дзвінки. Питання їх родини, що виникають та потребують при їх вирішенні і участі чоловіка, також ігноруються останнім.

Відповідно, аналізуючи в повній мірі ситуацію, що відбувається у її відносинах з ОСОБА_2 на даний час, вона не має довіри доводам останнього.

Незважаючи на те, що фактично на даний час у неї з відповідачем спору з приводу квартири, користування квартирою, її розподілу, чи будь-яких інших питань, не має, вона вважає, що для уникнення можливих непорозумінь з даного приводу в подальшому необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім»єю ОСОБА_2 та її - ОСОБА_1 без шлюбу, починаючи з березня 2005 року і по 01 лютого 2015 року, тобто по час фактичного проживання та ведення спільного господарства нею з Відповідачем. Оскільки, саме з 01.02.2015 р. вони живуть фактично окремо, спільно господарство не ведуть.

Тобто, встановлення юридичного факту її проживання однією сім»єю без шлюбу із ОСОБА_2 має значення для вирішення питання щодо поділу майна - квартири, набутої ними за час спільного проживання, та яка належить їм на праві спільної сумісної власності.

Про свій намір подати заяву до суду вона повідомила чоловіка. Заперечень з даного приводу від останнього не отримала. Він повідомив, що якщо це її заспокоїть, то може подавати таку заяву до суду. На її прохання чоловіком навіть написано власноруч підтвердження існування фактів викладених нею в заяві. За необхідності, всі його пояснення, за його словами, обіцяє підтвердити і в суді.

Крім того, підтвердити факт проживання її з чоловіком однією сім»єю, починаючи з 05.03.2005 року, за необхідності, також можуть будь-хто зі спільних знайомих та родичів. Окрім того, до даного позову нею додаються докази ведення спільного господарства між нею та ОСОБА_2 : розписка на отримання коштів, договір придбання квартири, докази здійснення ремонту в квартирі, докази здійснення оплат комунальних платежів по квартирі.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Прохала встановити факт проживання однією сім»єю ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1) та її - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2) без шлюбу, починаючи з 05 березня 2005 року і по 01 лютого 2015 року.

В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де заявниця заяву підтримала та прохала задовольнити, надавши суду можливі докази на її підтвердження. А заінтересована особа : ОСОБА_2 не заперечував щодо задоволення заяви ( а. с. 33 35 ).

Судом встановлені всі обставини, на які послалася в заяві заявниця і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 5 22.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що вона підлягає задоволенню на підставі ст. 256 ЦПК України, так як заявницею доведено даний факт, його встановлення в даному випадку позасудовим порядком не можливе, від нього залежить виникнення майнових прав заявниці.

Керуючись ст. 27, 31, 208, 214, 215, 218, 256, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2 ), починаючи з 05 березня 2005 року і по 01 лютого 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя:

ОСОБА_5