Справа №487/665/15-ц 11.03.2015 11.03.2015 11.03.2015
Провадження №22-ц/784/728/15 Суддя суду першої інстанції - Агєєва Л.І.
Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Ямкової О.О., Колосовського С.Ю.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участі представника позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_4 -

ОСОБА_5

на ухвалу

судді Заводського районного суду м. Миколаєва

від 09 лютого 2015 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання права володіння майном,

в с т а н о в и л а:

26 січня 2015 року ОСОБА_4 через свого представника пред'явила до суду позов про визнання, що належні їй на праві приватної часткової власності 10/100 часток в домоволодінні по АДРЕСА_1 м.Миколаєва складаються з: житлової кімнати 6-2 площею 11 кв.м, коридору 6-3 площею 4,5 кв.м, санвузла 6-2 площею 2,1 кв.м., розташованих у житловому будинку літера «Б» та окремо збудованого флігелю - літньої кухні літера «Е» площею 9,5 кв.м.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 січня 2015 року позовна заява залишена без руху, а ухвалою того ж судді від 09 лютого 2015 року визнана неподаною та повернута позивачці.

Позивач через свого представника подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність її вимогам цивільно-процесуального законодавства України, просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу повернути до районного суду для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя послався на те, що у зазначений строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, а саме, в порушення положень ст.119 ЦПК України не виклав аргументовано свої вимоги, не надав відомості щодо власників спірного майна на момент звернення до суду та не сплатив судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком судді, оскільки він суперечить вищезазначеним нормам процесуального законодавства, змісту уточненої позовної заяви та матеріалам до неї.

Так, відповідно до частини 2 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з пп.13 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів справляється судовий збір у сумі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Пункт 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснює, що сплата судового збору у випадку, передбаченому підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 вищезазначеного Закону, за подання до суду заяви про забезпечення доказів здійснюється лише за умови, що така заява розглядається у процесуальному порядку, визначеному статтею 135 ЦПК України, а не за подання клопотань про витребування доказів (виклик до суду свідків, призначення експертизи, витребування письмових чи речових доказів тощо), які розглядаються відповідно до статті 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні чи статті 168 ЦПК у судовому засіданні.

Згідно з п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України.

З тексту уточненої позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем викладено як зміст його позовних вимог до відповідачів про визнання права володіння майном, так і обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також додано письмові докази, які на думку позивача підтверджують кожну обставину.

Крім того, ним сплачений судовий збір, про сплату якого наполягав суд.

Вчиняючи зазначену процесуальну дію, суддя не звернув належної уваги на зміст позовної заяви та додані до неї докази, а також не врахував, що у попередньому судовому засіданні суд може уточнити позовні вимоги позивача, вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, з'ясувати додаткові докази позивача і вирішити питання про їх витребування.

За таких обставин не можна вважати ухвалу законною, а тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді