Справа № 357/8326/13 Головуючий у І інстанції Гапоненко А. П.
Провадження № 22-ц/780/1601/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 18 24.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року позивач ПАТ «Автокразбанк» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, посилаючись на те, що 19 березня 2008року між ВАТ «Автокразбанк» (правонаступником є позивач ПАТ «Автокразбанк») та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту за №0332.

Згідно з умовами кредитного договору та додаткових угод до нього банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 200000 грн. з відсотковою ставкою 27 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 20 березня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 і зареєстровано в реєстрі за №1359.

Позивач зазначав, що згідно з іпотечним договором предметом іпотеки є: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (загальна площа 84,9 кв. м, житлова площа 53,4 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 03 червня 2004 року; земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки від 03 червня 2004 року. Заставну вартість предмету іпотеки визначено у розмірі 300 000 грн.

Позивач також вказував, що свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, однак відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, на претензії та повідомлення позивача про необхідність виконати зобов'язання не реагували, заборгованість не сплатили, а тому, посилаючись на вищевикладене, вважав, що у звязку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість в розмірі 264191 грн. 50 коп., яка складається зокрема з: основної суми боргу - 209180 грн. 57 коп.; тіла кредиту - 200 000 грн; поточних відсотків - 1 918 грн. 03 коп.; прострочених відсотків - 7262 грн. 54 коп.; пені - 14794 грн. 50 коп; штрафу - 40 000 грн.; коригування суми боргу з урахуванням індексу інфляції - 200 грн.; 3 % річних від простроченої суми - 16 грн. 43 коп.

Враховуючи вищенаведене, просив у рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 19 березня 2008 року №0332 (зі змінами та доповненнями) у сумі 264191 грн 50 коп звернути стягнення на предмет іпотеки, переданий у заставу згідно з Іпотечним договору від 20 березня 2008 року: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування; земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка також належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, шляхом надання ПАТ «АКБ Банк» права продажу предмету іпотеки за договором купівлі-продажу іншій особі покупцю за початковою ціною 300 000 грн. або на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом. Також просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за зазначеним кредитним договором в розмірі 264191 грн. 50 коп., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 209180 грн. 50 коп., тіла кредиту - 200 000 грн., поточних відсотків - 1918 грн. 03 коп.; прострочених відсотків - 7262 грн. 54 коп.; пені - 14794 грн. 50 коп.; штрафу - 40 000 грн.; коригування суми боргу з урахуванням індексу інфляції - 200 грн.; 3 % річних від простроченої суми - 16 грн, а також судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено. В рахунок погашення заборгованості по договору про надання споживчого кредиту за №0332 від 19 березня 2008 року зі змінами та доповненнями звернуто стягнення на предмет іпотеки, переданий у заставу згідно Іпотечного договору від 20березня 2008 року: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами (загальною площа 84,9 кв. м, житлова площа - 53,4 кв.м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 3 червня 2004 року за реєстром №1835, зареєстрованого в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі 2, номер запису 348, реєстраційний №3229117; земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 3 червня 2004 року за реєстром №1837, шляхом надання ПАТ «АКБ Банк» права продажу предмету іпотеки за договором купівлі-продажу іншій особі -покупцю за початковою ціною 300 000 грн. або на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Автокразбанк» 264 191 грн. 50 коп., зокрема: основна сума боргу - 209 180 грн. 57 коп.; тіла кредиту - 200 000 грн., поточних відсотків - 1 918 грн.,03 коп.; прострочених відсотків - 7 262 грн. 54 коп.; пені - 14 794 грн. 50 коп.; штрафу - 40 000 грн.; коригування суми боргу з урахуванням індексу інфляції - 200 грн.; 3% річних від простроченої суми - 16 грн., Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Автокразбанк» судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 641 грн. 92 коп..

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 19 березня 2008 року між ВАТ «Автокразбанк», (правонаступником якого є ПАТ «Автокразбанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за №0332.

Згідно з п.1.1 Кредитного договору та Додаткових угод до нього Банк надав Позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 200 000 грн. на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і своєчасно, і в повному обсязі повернути Банку кредит та сплатити проценти, комісію, а у випадках, визначених цим Договором - також штраф, неустойку та виконати інші грошові, майнові та немайнові зобов'язання, передбачені цим договором.

Відповідно до п.1.4. Договору Позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом з розрахунку 27% річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється Банком щомісячно, станом на 25 число кожного місяця, у відповідності до залишку заборгованості на позичковому рахунку. Відповідно до п.1.5. Договору проценти за кредит, нараховані за поточний місяць Позичальник повинен сплачувати щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця.

На забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним Кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 20 березня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 за реєстровим №1359.

Відповідно до Іпотечного договору предметом іпотеки є: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (загальна площа 84,9 кв. м, житлова площа - 53,4 кв. м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 3 червня 2004 року за реєстром №1835, зареєстрованого в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі 2, номер запису 348, за реєстраційним №3229117; земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 3 червня 2004 року за реєстром №1837. Заставна вартість Предмету іпотеки визначено у розмірі 300 000 грн.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за вказаним Кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, на претензії та повідомлення позивача про необхідність виконати зобовязання не реагували і заборгованість не сплатили. За п.5.2. Кредитного договору за порушення строків погашення процентів за кредит сплачувати Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу. Відповідно до п.3.1.2. Кредитного договору у разі невиконання умов цього договору в частині своєчасного погашення процентів та/або кредиту, або виявлення факту нецільового використання кредитних коштів, або погіршення фінансового стану Позичальника та ухилення його від банківського контролю, або у випадку, коли виданий кредит виявився з різних причин незабезпеченим, вимагати дострокового погашення кредиту та нарахованих процентів із застосуванням штрафу в розмірі 20 % від суми кредиту.

У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору виникла заборгованість в розмірі 264 191 грн. 50 коп., яка складається зокрема з : основної суми боргу - 209 180 грн. 57 коп.; тіла кредиту - 200 000 грн.; поточних відсотків - 1 918 грн. 03 коп.; прострочених відсотків - 7 262 грн. 54 коп.; пені -14 794 грн. 50 коп.; штрафу - 40 000 грн.; коригування суми боргу з урахуванням індексу інфляції - 200,00 грн.; 3 % річних від простроченої суми -16 грн. 43 коп.

Вищезазначені обставини повністю підтверджені матеріалами цивільної справи, а саме копією вищезазначеного договору про надання споживчого Кредиту та додатковими угодами (а.с.9-15), копією іпотечного договору з договором про його зміну (а.с.16-22).

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання).

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Позивачем надані суду копії листів-претензій про усунення порушення, направлених відповідачам у справі рекомендованими поштовими повідомленнями (а.с.23-34).

Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним (а.с.16-20).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 12 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачу(частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Виходячи із зазначених роз'яснень позовні вимоги позивача відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимог до поручителя.

Відповідач ОСОБА_2 є майновим поручителем боржника ОСОБА_1 і відповідає предметом іпотеки згідно укладеного зазначеного договору Іпотеки від 20 березня 2008 року, який діє до повного виконання зобов'язань боржника у відповідності до п.1.1 договору. Вищезазначений договір про надання споживчого Кредиту №0332 від 19 березня 2008 року, укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, у відповідності до п.6.1 діє до повного погашення кредиту.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, і дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.