АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/736/15 року Головуючий в І інстанції ІгнатенкоО.Й.
Категорія 55 Доповідач Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця 22 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В., Капітан І.А.

При секретарі - Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Проторус» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Проторус» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 03 листопада 2014 року був звільнений за власним бажанням з посади охоронця ПАТ «Проторус». В день звільнення з ним не проведено остаточного розрахунку. Позивач просив стягнути на його користь заробітну плату за вересень 2014 року в сумі 705 грн., за листопад - 142, 98 грн., компенсацію за не використану відпустку в сумі 1239, 16 грн..

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 02 липня 2003 року по 03 листопада 2014 року працював охоронником у публічному акціонерному товаристві «Проторус». На час звільнення позивачу було нараховано заробітну плату за вересень 2014 року у розмірі 1635,20 грн., з якої утримано податки та збори, а також відраховано 50% згідно наказу № 16 - 0, а тому виплачено 704, 06 грн.. За листопад 2014 року заробітна плата не нараховувалася оскільки не було робочих змін. За 2013 рік позивачем була використана відпустка, а за 2014 рік йому була виплачена компенсація у розмірі 1038, 45 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що за жовтень місяць заробітна плата була виплачена у повному обсязі.

Суду апеляційної інстанції відповідач надав відомості щодо нарахувань та виплат за вересень, жовтень місяці 2014 року.

Так, за жовтень місяць було нараховано 2582, 50 грн. в тому числі компенсація за невикористану відпустку за 2014 рік у сумі 1038,45 урн., утримано податки та збори - 505, 16 грн.; відраховано згідно наказу № 16 - 0 693,40 грн.; виплачено 1385, 00 грн.

Таким чином, у жовтні 2014 року позивач отримав компенсацію за невикористану відпустку за 2014 рік у сумі 1038,45 грн.. Графіками робочого часу підтверджується та обставина, що у листопаді місяці позивач не працював.

Відрахування з заробітної плати позивача у розмірі 50%, з яким він не погоджується, здійснювалося на підставі наказу № 16 - 0. Згідно цього наказу відрахування 50% із заробітної плати позивача з вересня 2014 року проводилося в рахунок відшкодування частини шкоди завданої товариству внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків охоронниками (а.с. 31)

Зазначене свідчить про, те що відрахування 50 % з заробітної плати не є нарахованою та невиплаченою заробітною платою за ст.116 КЗпП України, як вважає позивач.

Позивач не погоджується з зазначеним наказом та посилається в апеляційній скарзі на те, що він не був з ним ознайомлений. Однак, оскільки наказ № 16 - 0 від 01 жовтня 2014 року не є предметом спору і позивачем відповідно до вимог цивільного процесуального закону не оспорюється, суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України виходити за межі заявлених позовних вимог та робити висновки і давати оцінку обставинам, що не стосуються предмету спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, як такі, що не ґрунтуються на нормах закону, не підтверджені належними та допустимими у спірних правовідносинах доказах і не спростовують мотивовані висновки суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді