АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.,Саліхова В.В.

при секретарі: Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 13.03.2015 року даний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. У межах суми платежу за один місяць рішення суду допущено до негайного вионання.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1, який є представником позивачки за довіреністю, діючи в її інтересах подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. Апелянт посилається на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, позивачка не просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначав, що він з 2006 року не має постійної роботи і відповідно не має стабільних доходів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, одним із способів виконання якого є присудження аліментів за рішенням суду (ст. 181 СК України).

При цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, тобто обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вони проживають.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід.

При цьому з такою заявою може звернутися як стягувач, так й платник аліментів.

Як встановив суд та убачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000 року по 31.05.2011 року, від якого мають синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу сини сторін проживають разом із матір'ю та перебувають на її утриманні.

Відповідач стверджує, що ніде не працює і має мінливий, нерегулярний дохід,в якості доказу подав свою трудову книжку ,витяг з якої долучено до справи. У розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України даний доказ є належним та допустимим і обґрунтовано прийнятий судом до уваги.

Позивачка вказаних тверджень відповідача ніяким чином не спростувала, а доводи апеляційної скарги про те, що відповідач може мати декілька трудових книжок ґрунтуються лише на припущеннях.

Тому, суд правильно визначив спосіб присудження аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі, як це передбачено ст. 184 СК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», встановлено у 2015 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2015 року становить 1286 грн., з 01.12.2015 року - 1455 грн.

З врахуванням вартості життя та забезпечення необхідних соціально-побутових потреб, розвитку, навчання, здоров'я дітей, виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму на дітей та середньої заробітної плати по м. Києву, яка складає 3600 грн., розмір аліментів обґрунтовано встановлено судом в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожного з синів.

За правилами ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При стягненні з відповідача на користь позивачки коштів на утримання синів, обставини передбачені ст. 182 СК України, судом враховані в повній мірі, усі висновки суду в цій частині належним чином вмотивовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі позовних вимог є хибними.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/2828/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6166/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.