У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Cмоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.09.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Національні інформаційній системи» Міністерства юстиції України накладено арешт рухомого майна, яке належить скаржнику та заборонено здійснювати відчуження терміном дії до 17.09.2020 року, підставою обтяження являється постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 48459959, 17.09.2015 року, ВДВС Черкаського РУЮ, старший державний виконавець Крижевський О.А. Про існування виконавчого провадження скаржнику стало відомо лише 18 вересня 2015 року, коли той прийшов до виконавчої служби на виклик державного виконавця з метою погашення аліментів згідно виконавчого листа, виданого Черкаським районним судом Черкаської області від 07.08.2015 року за №2/707/773/15. В той же день було отримано від державного виконавця розмір коштів, які необхідно перерахувати стягувачу та оплатив їх негайно, надавши виконавцю оригінал квитанції про їх зарахування

За вищевказаним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 липня 2015 року з скаржника стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави, який 18.09.2015 року був сплачений на рахунок наданий державним виконавцем. Вказану постанову від 28.08.2015 року про стягнення судового збору скаржник отримав лише 18 вересня 2015 року, адже вона була відправлена лише 16.09.2015 року. 23 вересня 2015 року отримана була постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.09.2015 року згідно якої на все належне йому майно накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна. Накладений арешт на все майно було здійснено діями старшого державного виконавця та було порушено його права, а винесена постанова були неусвідомленою необхідністю, оскільки взятий на себе обовязок щодо погашення аліментів за рішенням суду скаржник виконав, в момент зявлення до посадової особи ВДВС в обсязі нарахованих платежів із середньої заробітної плати працівника певної місцевості, оскільки являється не працевлаштованим та немає постійного доходу. Вважає, що постанова від 17.09.2015 року про накладення арешту винесена державним виконавцем передчасно та безпідставно, адже умислу не виконувати взяте зобовязання у ОСОБА_1 не було, а навпаки вважаю, що державним виконавцем не в повному обсязі було виконано вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки виникла заборгованість по сплаті аліментів була погашена, отож ухилення від сплати періодичних платежів не було.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 скаргу підтримала та просила задовольнити, з підстав наведених в скарзі.

Представник виконавчої служби старший державний виконавець Черкаського районного ВДВС ОСОБА_3 скаргу не визнав та пояснив, що вважає дії державної виконавчої служби законними та такими, що відповідають чинному законодавству. Скасування арешту з майна неможливо здійснити за постановою державного виконавця, оскільки такого права передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження» в органу державної виконавчої служби немає.

Вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, Черкаським районним судом Черкаської області 27.07.2015 року видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 від усіх видів доходів на утримання неповнолтіьної дитини та 1/6 від усіх видів доходів на її утримання до виповнення ОСОБА_5 3-річного віку, а також судовий збір в розмірі 243,60 грн.

17.09.2015 року старшим державним виконавцем Відділу ДВС Черкаського РУЮ ОСОБА_6було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на все рухоме та нерухоме майно, належне боржнику ОСОБА_1

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в

Відповідно до 5 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», - державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленному законодавством порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Таким чином, законодавець повязує право державного виконавця накласти арешт на майно лише у разі, якщо є заборгованість і відсутні кошти.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках незавершенного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова старшого державного виконавця ВДВС Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_7 була ухвалена передчасно, а тому підлягає скасуванню, як неправомірна, а вчинені дії такими, що порушують право власності боржника на конституційне право щодо володіння, користування та розпорядження власністю. Вказана постанова булла ухвалена виконавцем без виклику боржника та поза межами суми заборгованості за виконавчими листами. На день ухвалення оскаржуваної постанови виконавець не знав, чи відомо боржникові про відкриття виконавчого провадження та про початок перебігу строку на добровільне виконання ним рішення суду, чи були надані боржнику суми для перерахування аліментів та чи було перерахування. Також станом на дату ухвалення оскаржуваної постанови жодні виконавчі дії ще не вчинялися. Перерахування розміру аліментів було здійснено ОСОБА_1 лише 18.09.2015 року, тоді як з супровідних листів вбачається, що необхідність зявлення до відділу ДВС лише на 29.09.2015 року. На день розгляду скарги заборгованість за виконавчими листами у ОСОБА_1 немає, а навпаки, за повідомленням старшого державного виконавця наявна переплата, що свідчить про відсутність умислу на ухилення від сплати аліментів. Також суд вважає, що при відсутності у ВДВС відомостей про належність будь-якого рухомого та нерухомого майна боржнику права на накладення арешту у старшого державного виконавця не було.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.6,11,17,18,19,52,57, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.383-387 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_3 щодо накладення арешту на все рухоме на нерухоме майно під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 вересня 2015 року серії неправомірними.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 17 вересня 2015 року серії ВП № 48459959 проарешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснення відчуження будь-якого нерухомого та рухомого майна, яке належить боржнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. А. Смоляр