У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренко А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання ним своїх майнових зобовязань. Як підставу для обрання такого обмеження державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобовязань перед ОСОБА_2 в сумі 46326 грн. 68 коп.

Державний виконавець, повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.09.2005 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімума доходів громадян, починаючи стягнення з 22.01.2005 року і до повноліття дитини.

Державним виконавцем до подання додані: копії виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2005 року; розрахунку заборгованості по аліментам від 02.03.2015 року; відповідей на запити щодо доходів боржника з Бердянського міського центру зайнятості та відсутності у боржника рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» передбачає тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон за наявності неврегульованих цивільно-правових зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З системного аналізу наведених вище норм вбачається, що суд у виняткових випадках може тимчасово обмежити божника у праві виїзду за межі України за наявності невиконаних цивільно-правових зобовязань та ухилення боржника від їх виконання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведений факт свідомого ухилення боржника від виконання майнових зобовязань, а отже подання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Крамаренко