Справа № 755/3726/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на постанову старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Полякова Олександра Георгійовича про повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

у с т а н о в и в :

17.02.2015 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Полякова Олександра Георгійовича про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій просить скасувати постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві та зобов'язати ВДВС відновити виконавче провадження. Вимоги скарги мотивовано тим, що 17.10.2011 р. Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №6-3676/11 по стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості у розмірі 741381,85 грн. та судові витрати у розмірі 7793,45 грн. 28.05.2014 року, на підставі заяви Заявника й оригіналу виконавчого листа, постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №43698853 з примусового стягнення боргу та постановлено боржнику добровільно виконати рішення у 7-денний строк, а в протилежному випадку виконання буде проведене в примусовому порядку. Скаржник зазначає, що рішення в добровільному порядку боржником не виконано. 03.02.2015 ПАТ "Укрсоцбанк" було отримано постанову державного виконавця від 27.06.2014 року про повернення виконавчого документа стягувану згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто у зв'язку та на підставі ЗУ "Про мораторій на стягнення майні громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". В оскаржуваної постанові державний виконавець Поляков О.Г. посилається на те, що іпотечні майно (майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1) не представляється можливим передати на реалізацію у зв'язку з відсутністю у боржника іншого майна, на яке можливо звернути стягнення. При цьому скаржник зазначає, що норми зазначеного закону застосовуються за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. За таких обставин скаржник вважає, що державним виконавцем не з'ясовані обставини, що мають значення для ходу виконавчого провадження, а саме: державний виконавець не вчинив жодних дій для з'ясування питання наявності іншого житла у боржника (не направлено відповідних запитів до реєструючих органів, не відібрано пояснень у боржника, не перевірено паспортних даних тощо), наявність вказаної норми Закону про мораторій проігнорована державним виконавцем та не вказана в мотивувальній частині постанови. Також скаржник зазначає, що в порушення наведеного закону про мораторій, державний виконавець не звернув увагу на те, що згідно виконавчого листа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2, при цьому, банку належать майнові права на нерухоме майно, яке належить боржнику та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На думку скаржника, державний виконавець не перевірив дотримання вимог п. 6 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", оскільки не вчинив жодних дій з метою з'ясування чи є боржник суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. За твердженням скаржника наведені вище факти свідчать про недбалість проведення виконавчого провадження, а також про незаконність винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану за ВП №43698853.

До початку судового розгляду представник скаржника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Також Другим Київським ВДВС Одеського міського управління юстиції проігноровані вимоги суду викладені в ухвалі про відкриття провадження у справі щодо надання належним чином завіреної копії всіх матеріалів виконавчого провадження №43698853.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги скарги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 23.05.2014 року ВДВС отримав від ПАТ "Укрсоцбанк" заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №6-3672/11 виданим Дніпровським районним судом м. Києва 24.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором кредиту №2008/13-1-08/274 від 30.05.2008 року в розмірі 92922,46 доларів США (741381,85 грн.), третейського збору в сумі 7793,45 грн. (а.с. 3-5).

Постановою старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Полякова О.Г. від 28.05.2014 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом у справі №6-3672/11 виданим 24.10.2011 року про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості у розмірі 749175,30 грн. (а.с. 6).

Постановою старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Полякова О.Г. від 27.06.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, зазначений вище виконавчий документ повернуто на підставі положень п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" із посиланням на те, що виконавчі дії проводились за адресою вказаною у виконавчому документі і в ході проведення виконавчих дій виявлено, що на ім'я боржника зареєстрована квартира АДРЕСА_1. Вказане нерухоме майно є предметом іпотеки АКБ "Укрсоцбанк", при цьому, існує заборона реалізації майна, яка передбачена Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (з.б.а.с. 7).

Відповідно до положень ст.ст. 1, 6 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За змістом п/п 1 п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Вказаним законом чітко встановлені умови за наявності яких забороняється примусове стягнення нерухомого житлового майна, що в даному випадку належить позичальнику (боржнику).

Зокрема, однією з обов'язкових умов можливого застосування вимог зазначеного закону є те, що житлове приміщення має використовуватись позичальником як місце постійного проживання.

При цьому, як вбачається з виданого судом виконавчого листа місцем проживання боржника є: АДРЕСА_2, а за даними оскаржуваної постанови державного виконавця, в ході проведення виконавчих дій виявлено, що на ім'я боржника зареєстрована квартира АДРЕСА_1.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що виконавчі дії проводились за адресою вказаною у виконавчому листі.

За наведених умов слід дійти висновку, що постійне місце проживання боржника та адреса знаходження зареєстрованої на його ім'я кварти не співпадають і боржник не використовує квартиру АДРЕСА_1 як постійне місце свого проживання, що в свою чергу унеможливлює застосування положень Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець не в повній мірі перевірив вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" застосовуючи їх до конкретної ситуації та прийняв передчасну постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

За наведених умов оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки дії державного виконавця по поверненню виконавчого листа стягувачеві не відповідають вимогам ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" щодо необхідності вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, на принципах неупередженості, своєчасності і повноти вчинення виконавчі дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387, 293, 294 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на постанову старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Полякова Олександра Георгійовича про повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції Полякова Олександра Георгійовича від 27.06.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (ВП43698853) - визнати незаконною та скасувати.

Зобов'язати Другий Київський ВДВС Одеського міського управління юстиції відновити виконавче провадження №43698853 з примусового виконання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 24.10.2011 року у справі №6-3672/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 749175 (сімсот сорок дев'ять тисяч сто сімдесят п'ять) грн. 30 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя -