АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК», в інтересах якого діє Панов Дмитро Ігорович,

на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії та сплатити пеню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач, посилаючись на невиконання Банком зобов'язань за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку, звернувся до Печерського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2014 позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'зано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» (далі - ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК») вчинити платіжну операцію, шляхом перерахування коштів згідно меморіального ордеру № 02 від 03 вересня 2014 року в сумі 2500000 грн. на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Зобов'язано ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» вчинити платіжну операцію, шляхом перерахування коштів згідно меморіального ордеру № авт/025854 від 05 вересня 2014 року в сумі 3000000 грн. на рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

Стягнуто з ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасний переказ коштів у сумі 98500 грн. та судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2014 заяву ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не відповідає вимогам закону.

Судом не взято до уваги ту обставину, що постановою правління Національного банку України № 597 від 24 вересня 2014 року та рішенням № 97 від 25.09.2014 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» було віднесено до категорії неплатоспроможних і запроваджено тимчасову адміністрацію та не застосовано до вказаних правовідносин п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилаючись на те, що рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених в ній.

Відповідач ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК», про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір № 2901 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею приватної міжнародної картки банківського рахунку, згідно з умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечити виконання розрахунків по операціях з використанням платіжної картки відповідно до нормативно-правових актів НБУ та Правил платіжної системи.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками поточних рахунків клієнтів, регулюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджена постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція). Згідно з вимогами пункту 1.8 Інструкції банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунку. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції.

За змістом укладеного договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою позивача 03 вересня 2014 року відповідачем було сформовано меморіальний ордер № 02 на перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 ТВБВ № 10026/0189 від ОСОБА_2 на суму 2 500 000 грн. та 05 вересня 2014 року сформовано меморіальний ордер № авт./025854 на перерахування коштів на вище зазначений рахунок на суму 3 000 000 грн.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно витягу ПАТ «КБ «Експобанк» від 22.09.2014 про рух коштів за договором № Банком здійснено списання коштів з рахунку ОСОБА_2 03.09.2014 у сумі 2 500 000 грн. та 05.09.2014 у сумі 3 000 000 грн. (а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день звернення до суду з позовом, відповідачем платіжну операцію здійснено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів (п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що міжбанківський переказ коштів згідно меморіальних ордерів № 2 від 3 вересня 2014 року та № авт/025854 від 05 вересня 2014 року, відповідачем не було здійснено.

Згідно довідки № 474 ПАТ «Державний ощадний банк України» кошти в сумі 2 500 000,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 згідно меморіального ордеру № 02 від 3 вересня 2014 року та сума 3 000 000,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 згідно меморіального ордеру № авт/025854 від 05 вересня 2014 року не надходили.

Листом № 1402/1496 ПАТ «КБ «Експобанк» повідомив позивача, що кошти за вищезазначеними меморіальними ордерами не були перераховані та були повернуті на рахунок.

Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначено у п. 8.3 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», за порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Пунктом 32.2. статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За встановлених судом обставин невиконання відповідачем передбачених договором зобов'язань щодо міжбанківського переказу, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не застосування до вказаних правовідносин Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки позивач звернувся до суду з позовом 22.09.2014 року, а тимчасову адміністрацію у Банку запроваджено з 25.09.2014 відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 597 від 24 вересня 2014 року та Рішення № 97 від 25.09.2014 року Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто після звернення позивача до суду з позовом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним, обґрунтованим та справедливим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК», в інтересах якого діє Панов Дмитро Ігорович, - відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/26884/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2354/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Козлов Р.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.