Справа № 128/4221/13-ц Провадження № 22-ц/772/755/2015Головуючий в суді першої інстанції Шевчук Л. П.
Категорія 47 Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М.В, суддів ПанасюкаО.С. та БереговогоО.Ю, при секретарі ПантелеймоновійА.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Вінницького районного суду від 20 січня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа - Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області) про визначення порядку роздільного володіння та користування земельними ділянками та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень Сосонської сільської ради, --

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013р. ОСОБА_3. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 (третьою особою він зазначив Сосонську сільську раду Вінницького району Вінницької області) про визначення порядку роздільного володіння та користування земельними ділянками. Зазначив, що на підставі договору дарування від 22.12.2006р. він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Первинна площа присадибної земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, становила 0,2368га. А згідно рішень Сосонької сільської ради від 02.03.2007р. та від 23.04.2007р. позивачу додатково передано у власність земельні ділянки розміром відповідно 0,17га для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд та 0,07га для ведення особистого селянського господарства.

Вінницькою регіональною філією «Центр державного земельного кадастру» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення на місцевості меж земельної ділянки позивача. Однак відповідачка ОСОБА_4, яка є користувачем суміжної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2, відмовляється від підписання акту про погодження меж. А без такого погодження меж позивач не може оформити правовстановлюючі документи на свою земельну ділянку.

З врахуванням уточнень, внесених до позовних вимог, ОСОБА_3. просив суд визначити порядок роздільного володіння та користування земельними ділянками, що перебувають у його користуванні та в користуванні ОСОБА_4. згідно з варіантом №1 додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи №48 від 28.02.2014р, проведеної судовим експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

В вересні 2013р. ОСОБА_4. звернулася в суд з зустрічним позовом до Сосонської сільської ради та ОСОБА_3. про визнання незаконними і скасування рішення 9-ї сесії 5-го скликання Сосонської сільської ради від 23 квітня 2007р. «Про передачу земельної ділянки у власність», яким ОСОБА_3. безкоштовно передано земельну ділянку площею 0,07га, а також рішення 8-ї сесії 5-го скликання Сосонської сільської ради від 02 березня 2008р. «Про передачу земельної ділянки у власність», яким йому передано земельну ділянку площею 0,17га в межах населеного пункту для будівництва і обслуговування господарських споруд, яка розташована у АДРЕСА_1. Вважала, що зазначені рішення Сосонської сільської ради про передачу ОСОБА_3. земельних ділянок прийняті з порушенням норм чинного законодавства і зачіпають її права та інтереси.

Ухвалою Вінницького районного суду від 18.09.2013р. позовну заяву ОСОБА_3. та зазначену зустрічну позовну заяву ОСОБА_4. об'єднано в одне провадження.

Рішенням Вінницького районного суду від 20 січня 2015р. позов ОСОБА_3. було задоволено частково. Виділено у користування (володіння) ОСОБА_3. зазначені вище земельні ділянки площею 0,17га та 0,07га згідно з варіантом №1 додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи №48 від 28.02.2014р, проведеної судовим експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Цим же рішенням відмовлено ОСОБА_4. у задоволенні її зустрічного позову до ОСОБА_3. про визнання незаконними і скасування зазначених вище рішень Сосонської сільської ради. Стягнуто з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_3. 114грн70коп у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення змінити і визначити порядок роздільного володіння та користування сторін їх земельними ділянками, а також додатково стягнути з ОСОБА_4. 3500грн. у відшкодування понесених ним витрат на проведення експертизи.

ОСОБА_4. у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3. Вважає, що при ухваленні цієї частини рішення суд не з'ясував дійсні обставини справи, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права. При цьому нею не оскаржується рішення щодо відмови у задоволенні її зустрічного позову.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. та його представник ОСОБА_5. підтримали свою апеляційну скаргу з наведених у ній підстав. Апеляційну скаргу ОСОБА_4. вони просять відхилити як безпідставну.

ОСОБА_4. та адвокат ОСОБА_6. свою апеляційну скаргу підтримали. Апеляційну скаргу ОСОБА_3. просять відхилити як безпідставну.

Належним чином повідомлений представник Сосонської сільської ради в суд апеляційної інстанції не з'явився. У своїй письмовій заяві сільський голова ОСОБА_7. просить розглянути справу за відсутності представника з врахуванням того, що вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_4. Сосонська сільська рада повністю визнає. Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка за таких обставин представника Сосонської сільської ради не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді.

Вислухавши зазначених вище осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3. задоволенню не підлягає, а скарга ОСОБА_4. має бути задоволена з таких підстав :

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_8. з наведених у рішенні підстав, суд першої інстанції в порушення вимог п.1 ч.1 ст.214 ЦПК України належним чином не вирішив усі питання щодо наявності обставин, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3, підставою для його звернення в суд став спір між ним та ОСОБА_4. з приводу розмежування їх земельних ділянок.

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_3. виділено в користування (володіння) земельні ділянки відповідно до варіанту №1 додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи №48 від 28.02.2014р, проведеної судовим експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз». Згідно з вказаним варіантом для сторін пропонується порядок роздільного володіння та користування їх суміжними земельними ділянками з визначенням на місцевості конкретних меж між ними (т.1 а.с.116). І встановлення таких меж фактично затверджено судом.

При цьому колегія суддів звертає увагу на таке :

В апеляційній скарзі ОСОБА_4. зазначено і колегія суддів погоджується з тим, що:

Відповідно до ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власників сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними. Згідно ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Відповідно до ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Згідно ч.5 ст.158 ЗК України та згідно роз'яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Однак у даному випадку ОСОБА_8, обгрунтовуючи свої вимоги, нічого не вказав про наявність такого рішення органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів про розмежування земельних ділянок, з яким би він не погоджувався. Встановлено (і це сторонами не заперечується), що такого рішення не існує. Тобто, у даному випадку встановлення меж земельних ділянок до компетенції суду не належить. Таким чином, обраний ОСОБА_8. спосіб захисту порушених прав є невірним.

Згідно ст.309 ЦПК України зазначене дає апеляційному суду підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення у справі нового рішення про відмову ОСОБА_8. у задоволенні заявлених ним вимог.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.88, 303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду від 20 січня 2015р. у даній справі скасувати в частині, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (третя особа - Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області) про визначення порядку роздільного володіння та користування земельними ділянками та в частині, якою стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 114грн.70коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні вказаного позову ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині (якою ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні її зустрічного позову до ОСОБА_3, Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень Сосонської сільської ради) рішення Вінницького районного суду від 20 січня 2015р. у даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 121 грн.80 коп у відшкодування витрат по сплаті судового збору при поданні апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :