Справа № 341/366/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1032/2015
Головуючий у 1 інстанції Мельник І.І.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника ВДВС - Івасюти Я.Я.

скаржника ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника та заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, - за апеляційною скаргою начальника відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції на ухвалу Галицького районного суду від 20 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Галицького районного суду від 20.03.2015 року задоволено частково скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника та заступника начальника ВДВС Коломийського МРУЮ. Визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Коломийського МРУЮ Попик В.П. та її заступника Івасюти Я.Я. щодо неналежного виконання рішення Галицького районного суду від 05.10.2005 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття щодо не проведення індексації сум аліментів. Зобов'язано начальника ВДВС Коломийського МРУЮ Попик В.П. та її заступника Івасюту Я.Я. при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1285, виданим Галицьким районним судом 05.10.2005 року з метою захисту інтересів стягувача одержати від боржника, органів, установ, організацій, посадових осіб пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, щодо місця перебування, проживання боржника, заробітку, належного майна, здійснити перерахунок аліментів з врахуванням індексації, видати і довести належним чином до стягувача ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_6 довідку-розрахунок про розмір заборгованості боржника по аліментах за період з 20.09.2005 року по 27.01.2015 року за кожний окремий рік з помісячною розбивкою та з виведенням заборгованості за кожен окремий рік і загальної заборгованості станом на 27.01.2015 року, а також окремо видати довідку-розрахунок по стягненню аліментів за останніх шість місяців. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ВДВС Коломийського МРУЮ понесені в користь ОСОБА_3 350 грн. витрат, понесених на оплату правової допомоги адвоката шляхом списання коштів з рахунків Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України.

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною, постановленою за порушення та невірного застосування норм матеріального та процесуального права, начальник ВДВС Коломийського МРУЮ подав апеляційну скаргу.

Вказує, що ухвалою визнано бездіяльність начальника відділу Попик В.П. з приводу вчинення державним виконавцем Івасютою Я.Я. виконавчих дій по конкретному виконавчому провадженню. Проте, судом не враховано, що виконавче провадження не здійснювалось колегіально, а виконується одним державним виконавцем Івасютою Я.Я., яка вчиняє виконавчі дії у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Визнаючи неправомірною бездіяльність начальника Попика В.П. суд не вказав, яку саме бездіяльність вчинив останній.

Судом не взято до уваги, що протягом 2005-2015 років стягувач ОСОБА_3 до начальника ВДВС Коломийського МРУЮ із скаргами на дії чи бездіяльність державного виконавця жодного разу не звертався. Тому ухвала суду в частині визнання неправомірною неконкретизованої судом бездіяльності начальника ВДВС Коломийського МРУЮ у даному виконавчому провадженні є безпідставною, необґрунтованою та незаконною.

Вважає, що висновок суду, про те, що положення ч.2 ст.184 СК України зобов'язують державного виконавця проводити індексацію аліментів автоматично без додаткового судового рішення та лише на підставі ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року є невірним. Так, згідно ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець не наділений правом застосовувати аналогію закону відповідно до п.8 ст. 8 ЦПК України, оскільки такими повноваженнями наділені лише суди.

Судом зобов'язано виконати дії , які державним виконавцем у даному виконавчому провадженні виконано, що підтверджується поданими до апеляційної скарги копіями матеріалів виконавчого провадження.

Вважає необґрунтованим висновок суду, що державним виконавцем видано довідку-розрахунок по аліментах неналежної форми, оскільки такий є безпідставним та таким, що не відповідає ЗУ «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Мін'юсту України №512/5 від 02.04.2012 року, так як скаржниці видано довідку у формі передбаченій п.7.13 Інструкції.

Також, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_3 звернулась до суду, пропустивши визначений ч.1 ст.385 ЦПК України десятинний строк та не заявила про його поновлення, а судом не ухвалювалось процесуальне рішення про поновлення вказаного строку, що є порушенням ст.72 ЦПК України.

За наведених доводів апелянт просив, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Коломийського МРУЮ знаходиться виконавчий лист №2-1285 від 05.10.2005 року виданий Галицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

ОСОБА_3 звернулась з скаргою на бездіяльність державного виконавця після отримання на запити адвоката довідки-розрахунку по аліментах, яку вона вважала недостовірною через не зазначення всієї суми заборгованості з початку проведення виконавчого провадження.

Як вказувала скаржниця, згадану довідку вона отримала 26.12.2014 року, в суд зі скаргою звернулась 17.02.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 383, ст. 385 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З клопотанням про поновлення строку з зазначеними поважними причинами ОСОБА_3 не зверталась, а судом взагалі не досліджувалось питання пропуску строку на подачу скарги на бездіяльність державного виконавця.

Крім того, виходячи з приписів ст. 383 ЦПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та враховуючи принцип рівності сторін цивільного судочинства, судом не обговорено питання залучення ОСОБА_6 в якості заінтересованої особи за виконавчим провадженням, що відповідало б принципам змагальності цивільного судочинства та забезпечувало право на судовий захист всіх сторін виконавчого провадження, так як рішення суду може вплинути на права та обов'язки боржника.

Також судом не вказано, в чому конкретно полягає бездіяльність начальника ВДВС Коломийського МРУЮ, оскільки виконавче провадження здійснювалось його заступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, проте з окремим позовом з такою вимогою ОСОБА_3 до суду не зверталася, рішення з цього приводу судом не ухвалювалося. Таким чином, судом достовірно не встановлено, чи в державного виконавця виникли права та обов'язки щодо нарахування та утримання індексації аліментів.

Крім того, судом не витребовувались матеріали виконавчого провадження, а з долучених до апеляційної скарги доказів вбачається, що державним виконавцем здійснювались заходи щодо встановлення майна та місця перебування боржника, а тому задоволення скарги в цій частині є передчасним, оскільки в повній мірі не досліджено чи державний виконавець вжив всіх передбачених заходів примусового виконання рішення відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи приписи ст. 303 ЦПК України та той факт, що судом першої інстанції не встановлено всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, порушено порядок, встановлений для його вирішення, ухвала суду відповідно до ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції - задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду від 20 березня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк