Справа № 206/1501/15-ц
Провадження № 2/206/556/15
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20 березня 2015 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з газопостачання. Також позивач зазначає, що 24.07.2012 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено позивачу у прийнятті заяви про видачу судового наказу та стягнення з відповідача суми боргу. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась за період з 10.01.2012 року по 01.09.2013 року в розмірі 1398,38 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, ПАТ «Дніпрогаз» дійсно зверталось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу. Дану заяву мотивувало тим, що у ОСОБА_1, як користувача послуг станом на 30.06.2012 року утворилась заборгованість в розмірі 1483,29 грн., яку ПАТ «Дніпрогаз» просив стягнути з боржника.

24.07.2012 року ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу ПАТ «Дніпрогаз» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1. Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили 02.08.2012 року.

В мотивувальній частині зазначеної ухвали зазначено, що стягувач ПАТ «Дніпрогаз» звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 1995 року по 2012 рік, пропустивши тим самим строк позовної давності. Оскільки із доданих матеріалів вбачався пропуск позовної давності, суд прийшов до висновку про присутність спору між сторонами. ПАТ «Дніпрогаз» було розяснено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Частиною 2 ст. 101 ЦПК України передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що позивач дійсно звертався до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, проте сума боргу та період нарахування заборгованості в заяві про видачу судового наказу та позовній заяві відрізняються, що дає підстави стверджувати, що позивач звернувся в позовному порядку не з тими самими вимогами до відповідача.

Як передбачено частиною третьою статті 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки частиною третьою статті 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статі 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли подана заява без дотримання порядку, передбаченого частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вбачається, що позивач долучив до позовної заяви докази, які підтверджують попереднє звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, однак з іншими вимогами та за інший період заборгованості на відміну від вимог зазначених у позовній заяві.

В той же час вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені статтею 96 ЦПК України, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.96, 118, 121, 209-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання повернути позивачу.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області повернути Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» сплачений 13.03.2015 року судовий збір у розмірі 136 грн. 30 коп. відповідно до платіжного доручення № 1376 за наступними реквізитами: «Одержувач платежу: УК в Індустріальному районі м.Дніпропетровська; Банк одержувача ГУДКСУ в Дніпропетровській області; р/р 0010; (МФО) 805012; (код за ЄДРПОУ) 37989295; Код бюджетної класифікації 22030001; Код суду 05383394, призначення: судовий збір Самарський районний суд м. Дніпропетровська».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.С. Маштак