Справа № 438/861/15-ц
Номер провадження 2/438/377/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2015 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі: Слєпченко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориславська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, та про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Бориславської міської ради про встановлення юридичний факт, внесення змін до актового запису про народження та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Просить встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_3, 15 жовтня 1935року народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області, за життя визнавав себе батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; внести зміни до актового запису про народження №50 від 01 лютого 1968 року про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного 01 лютого 1968року Бориславським міським бюро записів актів громадянського стану Львівської області, зокрема: внести відомості про ОСОБА_3, 15.10.1935р.н., як батька у актовий запис №50 від 01 лютого 1968 року про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? ідеальну частину будинковолодіння №32 по вул.Залізняка (колишня вул.Сеченова) в м.Бориславі Львівської області, що складається з житлового будинку, позначеного на плані літ.А-1, житловою площею 48,7кв.м., загальною площею 79,5кв.м. та господарських будівель: сараю, позначеного літ. «Б», вбиральні, позначеної літ.«В» та криниці, позначеної на плані літ.«К», огорожі літ.1, воріт літ.2, замощення літ. І, після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що він народився 08 січня 1968 року в м.Бориславі Львівської області, що стверджується свідоцтвом про його народження серії І-АГ №049671 від 01.02.1968року. Його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які проживали разом та підтримували фактичні шлюбні стосунки, однак свій шлюб офіційно не зареєстрували.Його мати ОСОБА_5 померла у 1972році, коли він був ще зовсім малим, після чого він проживав разом з батьком ОСОБА_3 в одному будинку аж до його смерті, а саме до 28.10.2008року.

З чотирирічного віку його виховував та утримував рідний батько ОСОБА_3, незважаючи на те, що не був записаний батьком у свідоцтві про його народження, оскільки не перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з його матірю ОСОБА_5.

ОСОБА_3 визнавав себе батьком, визнавав його за сина, любив, тому упродовж значного періоду часу, а саме з 1968 року, (на момент його народження) та до дня смерті його матері ОСОБА_5 в 1972році проживав однією сім`єю разом з його матірю та ним, вів з нею спільне господарство.

Після смерті матері ОСОБА_5, батько ОСОБА_3 виховував його самостійно, матеріально утримував, прописав у своєму будинку та проживав разом з ним до смерті.

В даний час позивач і надалі зареєстрований в будинку його батька та проживає у ньому.

Дані фактичні обставини стверджуються численними фотофактами, а саме: фотографіями, на яких він (позивач) в різний період свого життя зафіксований разом зі своїм рідним батьком ОСОБА_3, зокрема на похороні його матері, а його фактичної дружини ОСОБА_5, в період дитинства позивача в будинку його батька, під час проведення весільної церемонії його одруження.

Також той факт, що ОСОБА_3 є його рідним батьком та за життя визнавав його за свого рідного сина, стверджується і даними обліково-послужної картки до військового квитка серії НК №5522199, згідно якої у графі 12 «Сімейний стан. Склад сім»ї»: ОСОБА_3, 1935р.н., записаний його батьком; а ОСОБА_5, 1929р.н., яка померла в 1972році, записана його матір»ю.

З урахуванням норм матеріального права, які діяли на час його народження, а також враховуючи той факт, що його рідний батько ОСОБА_3 проживав разом з ним та його матірю однією сім`єю, вів спільне господарство з нею до дня її смерті в 1972році, визнавав його за сина, а після смерті матері самостійно з чотирирічного віку виховував та утримував його, як свого рідного сина, вважає, що є всі підстави просити суд, встановити факт визнання ОСОБА_3 свого батьківства щодо нього та внести відповідні записи про нього як про батька в актовий запис про його народження №50 від 01 лютого 1968 року.

Його рідний батько ОСОБА_3 помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області.

Його рідний батько ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Після смерті його батька, окрім нього, із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина батька ОСОБА_6.

Однак, ОСОБА_6 так і не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла 07.03.2015року.

За життя ОСОБА_6 залишила заповіт від 03.03.2015р., відповідно до якого усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2, третій особі у справі.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З урахуванням наведеного йому, як рідному сину свого батька ОСОБА_3, належить ? частина спадкового майна після смерті його батька, а інша ? частина - належить його дружині ОСОБА_6

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.07.1988року, реєстраційний номер 1837, виданого Бориславською державною нотаріальною конторою, його батькові ОСОБА_3 на день смерті належало будинковолодіння №32 по вул.Залізняка в м.Бориславі Львівської області.

Дане будинковолодіння №32 по вул.Залізняка (колишня вул.Сеченова) в м.Бориславі Львівської області складається з житлового будинку, позначеного на плані літ.А-1, житловою площею 48,7кв.м., загальною площею 79,5кв.м. та господарських будівель, а саме: сараю, позначеного літ. «Б», вбиральні, позначеної літ.«В» та криниці, позначеної на плані літ.«К», огорожі літ.1, воріт літ.2, замощення літ. І.

Після смерті його батька ОСОБА_3 він, позивач, як один із спадкоємців першої черги за законом, звернувся до державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька, в порядку спадкування за законом.

Однак, державний нотаріус Бориславської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №32 по вул. Залізняка в м. Бориславі Львівської області в звязку з тим, що він не представив нотаріусу документів, які би свідчили про те, що померлий ОСОБА_3 є його рідним батьком, про що видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2009року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_8 дали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просять суд позов задоволити в повному обсязі.

Представник Бориславської міської ради Львівської області у судове засідання не з»явився, але надіслав суду лист, в якому просить справу розглянути без участі представника Бориславської міської ради Львівської області, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Бориславської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, від Бориславської державної нотаріальної контори надійшов суду лист, в якому завідуюча Бориславської держнотконтори просить справу розглядати без участі представника нотаріальної контори, щодо вирішення позову покладається на думку суду.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з»явилася, про причину неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії І-АГ №049671 від 01.02.1968року, він народився 08 січня 1968 року в м.Бориславі Львівської області. В графі мати записано ОСОБА_5, а в графі батько запис про батька відсутній.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №142287 від 29.10.2008року ОСОБА_3 помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області.

Згідно даних обліково-послужної картки до військового квитка серії НК №5522199, виданого на ім.»я позивача, у графі 12 «Сімейний стан. Склад сім»ї»: ОСОБА_3, 1935р.н., записаний батьком позивача ОСОБА_1; а ОСОБА_5, 1929р.н., яка померла в 1972році, записана матір»ю позивача.

Згідно даних фототаблиці, долученої позивачем ОСОБА_1, на якій зафіксовано фотофакти, які свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 в різний період свого життя проживав та перебував разом з своїм рідним батьком ОСОБА_3, зокрема: на похороні його матері, а його фактичної дружини ОСОБА_5, протягом дитинства позивача в будинку його батька та під час проведення весільної церемонії одруження позивача.

Згідно даних паспорта громадянина України на ім»я позивача ОСОБА_1 та будинкової книги про прописку громадян у будинку №32 по вул.Залізняка (колишня Сеченова) в м.Бориславі Львівської області позивач ОСОБА_1 зареєстрований в будинку належному його покійному батьку ОСОБА_3 та до сьогоднішнього часу проживає у ньому.

Згідно показів: свідка ОСОБА_9, яка є рідною сестрою покійного ОСОБА_3 та тіткою позивача, та свідка ОСОБА_10, яка є рідною сестрою позивача, судом встановлено, що рідними батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які проживали разом та підтримували фактичні шлюбні стосунки, однак свій шлюб офіційно не зареєстрували, оскільки у ОСОБА_3 на той час не було паспорта.

Мати позивача ОСОБА_5 раптово померла у 1972році, коли позивач був ще зовсім малим, а після похорону матері позивач проживав разом з батьком ОСОБА_3 в його будинку аж до його смерті, а саме до 28.10.2008року.

З чотирирічного віку позивача самостійно виховував та утримував його рідний батько ОСОБА_3, незважаючи на те, що не був записаний батьком у свідоцтві про його народження, оскільки не перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з його матір»ю ОСОБА_5.

За життя ОСОБА_3 знав, що він є рідним батьком позивача ОСОБА_1, визнавав його за сина, любив, тому упродовж значного періоду часу, а саме з 1968року, (на момент його народження) та до дня смерті його матері ОСОБА_5, яка померла в 1972році, та разом проживав однією сім»єю з його матір»ю, позивачем і неповнолітньою дочкою від першого шлюбу ОСОБА_5 - ОСОБА_10, вів з ОСОБА_5 спільне господарство. А після смерті дружини ОСОБА_5, ОСОБА_3 виховував позивача самостійно, матеріально утримував, прописав у своєму будинку та проживав разом зі ним, як рідним сином до дня своєї смерті.

В даний час позивач і надалі зареєстрований в будинку свого покійного батька та проживає у ньому.

У відповідності до Правового Висновку Верховного Суду України у справі №6-20цс15 про визнання батьківства та стягнення аліментів викладеного в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015року, «за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004року. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір»ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.»

Пленум ВСУ у постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнство та стягнення аліментів», вказав: "звернути увагу судів на те, що за загальним правилом дія законів та інших нормативних актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного Кодексу застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року".

Таким чином, в процесі розгляду справ про встановлення факту батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати норми КпШС, приймаючи до уваги всі докази, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства (ст.53 КпШС).

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (в редакції від 25.05.1998 року) роз'яснив, що "суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати".

У відповідності до Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР» -

Ст.2 Кодекс про шлюб та сім»ю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 01 січня 1970року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 01 січня 1970року, Кодекс застосовується до тих прав і обовязків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу.

Ст.3 У випадках, коли правила, які містяться у Кодексі про шлюб та сім»ю Української РСР, раніше були встановлені Основами законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім»ю, ці правила застосовуються з часу введення в дію відповідних правил Основ.

Ст.7 У відношенні дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утримання якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Встановлення батьківства у відношенні осіб, які досягли повноліття, допускається тільки з їх згоди.

Ст.8 При встановленні батьківства у порядку, передбаченому статтею 7 цього Указу, діти мають ті ж права і обовязки щодо батьків та їх родичів, що й діти, які народилися від осіб, які перебувають у шлюбі між собою.

У цих випадках взаємні права і обов»язки між дитиною, яка народилася до 01 жовтня 1968року, і батьком, а також родичами батька вважаються такими, що виникли з моменту народження дитини.

Згідно ст.51. Кодексу про шлюб та сім'ю України, в редакції 1969року, - взаємні права та обов'язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку.

Згідно ст.53. Кодексу про шлюб та сім'ю України, в редакції 1969року, - «Встановлення походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі» Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм КпШС України» від 12.06.1998 р. в п.14 роз'яснено так: "у випадку підвідомчого суду спору про право вимоги про встановлення факту батьківства щодо дитини, яка народилась до 1 жовтня 1968 року особою, яка померла, але за життя визнавала себе батьком дитини, утримувала її, або бажала її народження в період вагітності матері, розглядаються в позовному, а не в окремому провадженні".

Таким чином, суд може встановити факт визнання батьківства за наявності наступних умов:

1) дитина народилась, а не зачата, до 1 жовтня 1968 року;

2) імовірний батько дитини помер;

3) дитина перебувала на вихованні та утриманні померлого;

4) померлий за життя визнавав себе батьком дитини;

5) у свідоцтві про народження дитини в графі "батько" стоїть прочерк або батько записаний зі слів матері дитини.

Довідкою КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 04.06.2015року за №741 стверджено, що ОСОБА_3 на день смерті належало будинковолодіння №32 по вул.Залізняка в м.Бориславі Львівської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.07.1988року, реєстраційний номер 1837, виданого Бориславською державною нотаріальною конторою.

Згідно даних технічного паспорта на житловий будинок №32 по вул.Залізняка в м.Бориславі Львівської області стверджено, що будинковолодіння №32 по вул.Залізняка (колишня вул.Сеченова) в м.Бориславі Львівської області складається з житлового будинку, позначеного на плані літ.А-1, житловою площею 48,7кв.м., загальною площею 79,5кв.м. та господарських будівель, а саме: сараю, позначеного літ. «Б», вбиральні, позначеної літ.«В» та криниці, позначеної на плані літ.«К», огорожі літ.1, воріт літ.2, замощення літ. І.

Даними спадкової справи №36/2009р., заведеної Бориславською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, який помер 28 жовтня 2008року, стверджено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку як спадкоємці першої черги за законом звернулися: позивач ОСОБА_11 як рідний син померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 як дружина померлого ОСОБА_3 За життя ОСОБА_6 не видано свідоцтво про право на спадщину законом після смерті чоловіка ОСОБА_3.

Постановою державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2009року стверджено, що позивачу ОСОБА_1, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №32 по вул. Залізняка в м. Бориславі Львівської області після смерті ОСОБА_3, в звязку з тим, що ОСОБА_1 не представив нотаріусу документів, які би свідчили про те, що померлий ОСОБА_3 є його рідним батьком.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №383706 від 10.03.2015року стверджено, що ОСОБА_6 померла 07 березня 2015року в місті Бориславі Львівської області.

Даними спадкової справи №75/2015р., заведеної Бориславською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6, яка померла 07 березня 2015року, стверджено, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 у встановленому законом порядку звернулася третя особа у справі ОСОБА_2, як спадкоємець на підставі заповіту від 03.07.2015року, відповідно до якого усе своє майно, що буде належати ОСОБА_6 на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_2, третій особі у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, народжений 08 січня 1968 року в м.Бориславі Львівської області, є рідним сином ОСОБА_3, який за життя визнавав себе його рідним батьком, а відтак, у суду є всі підстави встановити юридичний факт визнання ОСОБА_3 свого батьківства щодо позивача ОСОБА_1 та внесення відповідних записів про нього як про батька в актовий запис про народження позивача ОСОБА_1 за №50 від 01 лютого 1968 року.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

А відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого рідного батька ОСОБА_3, який помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області, і його частка у спадковому майні становить ? частину всього спадкового майна ОСОБА_3, то за позивачем ОСОБА_1, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на ? ідеальну частину будинковолодіння №32 по вул.Залізняка (колишня вул.Сеченова) в м.Бориславі Львівської області, що складається з житлового будинку, позначеного на плані літ.А-1, житловою площею 48,7кв.м., загальною площею 79,5кв.м. та господарських будівель: сараю, позначеного літ. «Б», вбиральні, позначеної літ.«В» та криниці, позначеної на плані літ.«К», огорожі літ.1, воріт літ.2, замощення літ. І, після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області.

При доказах досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 2, 3, 7, 8 Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР», ст.ст. 51,53 КпШС України, Правовим Висновком Верховного Суду України у справі №6-20цс15 про визнання батьківства та стягнення аліментів, Пленум ВСУ у постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнство та стягнення аліментів»; п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (в редакції від 25.05.1998 року), п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм КпШС України» від 12.06.1998 р., ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1261, ч.1 ст.1267, 1268 ЦК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8 Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР», ст.ст. 51,53 КпШС України, Правовим Висновком Верховного Суду України у справі №6-20цс15 про визнання батьківства та стягнення аліментів, Пленум ВСУ у постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнство та стягнення аліментів»; п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (в редакції від 25.05.1998 року), п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм КпШС України» від 12.06.1998 р., ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1261, ч.1 ст.1267, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориславська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, та про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - задоволити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_3, 15 жовтня 1935року народження, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області, за життя визнавав себе батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внести зміни до актового запису про народження №50 від 01 лютого 1968 року про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного 01 лютого 1968року Бориславським міським бюро записів актів громадянського стану Львівської області, зокрема: внести відомості про ОСОБА_3, 15.10.1935р.н., як батька у актовий запис №50 від 01 лютого 1968 року про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на ? ідеальну частину будинковолодіння №32 по вул.Залізняка (колишня вул.Сеченова) в м.Бориславі Львівської області, що складається з житлового будинку, позначеного на плані літ.А-1, житловою площею 48,7кв.м., загальною площею 79,5кв.м. та господарських будівель: сараю, позначеного літ. «Б», вбиральні, позначеної літ.«В» та криниці, позначеної на плані літ.«К», огорожі літ.1, воріт літ.2, замощення літ. І, після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 28.10.2008року в місті Бориславі Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : суддя А.Т. Слиш