РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2015 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

Головуючого - судді Тімошенко Н.В.,

при секретарі - Бойко А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 його представника - адвоката Голубенко В.П.,

представника відповідача - Дубровського В.О..,

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка , третьої особи ОСОБА_4 про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що на підставі наказу № 283-04 від 26.08.2014 року позивача було звільнено з роботи у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п.2 ст.36 КЗпП України - 30 серпня 2014 року.

Оскільки, позивач категорично не погоджується із звільненням його з роботи і з такою підставою звільнення, він вимушений був звернутися до суду.

Позивач прохав суд:

· визнати його звільнення за п.2 ст.36 КЗпП України незаконним та поновити його на посаді старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка;

· допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць;

· стягнути з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка на його користь втрачений середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

· стягнути з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень;

· судові витрати покласти на відповідача;

17лютого 2015 року позивач подав до суду уточнення до позовної заяви, відповідно до якого прохав суд:

· визнати недійсним наказ №378-04 Полтавського національного технічного університету ім.Юрія Кондратюка від 22 листопада 2004 року про зарахування ОСОБА_1 з 22 листопада 2004 року на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки до обрання за конкурсом в частині визначення строку;

· визнати звільнення НізовцеваАнатолія Володимировича за п.2 ст.36 КЗпП України незаконним та поновити його на посаді старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка;

· допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць;

· стягнути з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка на користь ОСОБА_1, втрачений середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

· стягнути з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень;

· судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, наполягавши на їх задоволенні.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Третя особа проти задоволення позову заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу №378-04 від 22.11.04 позивача було зараховано на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету ім. Юрія Кондратюка на безстроковій основі, про що було зроблено запис в трудовій книжці.

Наказом від 26.08.14 №283-04 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п.2 ст.36 КЗпП України - 30 серпня 2014 року.

Згідно п.2 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 ст.23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення. Тобто, звільнення за закінченням строку договору відбувається, коли його було укладено на визначений строк, чи на час виконання певної роботи, чи до настання якоїсь певної події.

30 вересня 2014 року ОСОБА_1 було подано заяву ректору Полтавського національного технічного університету імені Ю. Кондратюка про прийняття на роботу на посаду старшого викладача кафедри: «Видобування нафти і газу» (а.с.67).

У наказі від 22.11.2004 року № 378-04 відсутні відомості, які б пітверджували ту обставину, що з ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір (а.с. 25), такі відомості відсутні і в трудовій книжці (а.с. 6-7).

З 01 вересня 2014 року по 05 вересня 2014 року позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності Серії АГО №081488, виданого комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Полтави Амбулаторія сімейної медицини №7» (а.с. 9).

Наказ про звільнення був винесений 26.08.2014 року, коли позивач перебував на робочому місці, а звільнений був 30.08.2014 року у вихідний день - суботу. З даним наказом позивач не був ознайомлений і перебуваючи на лікарняному, вважав, що знаходиться у трудових відносинах з відповідачем.

Листом від 02.09.2014 р. №04-10-2416, позивача було повідомлено про звільнення з проханням підійти до відділу кадрової та правової роботи за трудовою книжкою.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Згідно наказу про моє звільнення, відділ бухгалтерськрго обліку, і звітності та економіки, фінансування повинен був провести з позивачем розрахунок,але 30.08.2014 - року це був вихідний день.

Таким чином, в порушення вимог трудового законодавства позивач не був належним чином повідомлений про звільнення, розрахунок з в день звільнення не проводився, а замість копії наказу про звільнення позивачу було видано витяг з наказу.

Відповідно до частин 1, 2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.32 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими абз.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) від 05.09.2014 року, №15-657, виданої Полтавським національним технічним університетом ім.Ю.Кондратюка, середньомісячний заробіток ОСОБА_1 складає 5400 гривень 79 копійок.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України та постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. №4 відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації нормального життя.

Умовами та підставами відшкодування працівникові моральної шкоди роботодавцем є: 1) факт порушення роботодавцем законних прав працівника; у цьому разі законним правом визнається будь-яке суб'єктивне право працівника, що виникло на підставі закону, підзаконного акта, угоди, трудового договору, іншої угоди, укладеної між роботодавцем і його працівником як сторонами трудових відносин; 2) працівникові завдано моральних страждань, або він втратив нормальні життєві зв'язки, або в нього виникла потреба докласти додаткових зусиль для організації свого життя; 3) причинний зв'язок між другою та першою умовами, тобто моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або виникнення потреби в працівника докласти додаткових зусиль для організації свого життя спричинені внаслідок порушення роботодавцем законних прав працівника.

Позивач у своєму позові вказує, що незаконне звільнення викликало у нього глибокі душевні страждання, пов'язані з змінами типу життя, втратою нормального життєвого зв'язку з трудовим колективом, друзями, необхідністю займатися судовим захистом своїх порушених прав. Зазначає, що пропрацював близько 10 років у даному колективі на посаді старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки, отримав певний авторитет серед викладачів та студентів, а на даний час у зв'язку з незаконним звільненням змушений повністю змінити усталений роками спосіб життя, позбавлений можливості матеріально утримувати сім'ю.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу суд приходить до висновку за можливе частково задовольнити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 гривень.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 47, 116, 150, 151, 232-235, 237 КЗпП України, ст.ст. 2, 6, 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Скасувати накази № 283-04 від 26.08.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка з 26 серпня 2014 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка з 27 серпня 2014 року.

Зобов»язати Полтавський національний технічний університет імені Юрія Кондратюка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2014 року по 27 березня 2015 року, з врахуванням обов»язкових платежів у вигляді страхових внесків та податків до бюджету.

Зобов»язати Полтавський національний технічний університет імені Юрія Кондратюка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за один місяць за час вимушеного прогулу з врахуванням обов»язкових платежів у вигляді страхових внесків та податків до бюджету.

Стягнути з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 000 грн, всього 8 000 грн.

Стягнути з Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн.

Вимоги в частині визнання недійсним наказу № 378-04 про зарахування ОСОБА_1 на посаду старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка в частині визначення строку - залишити без задоволення.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого викладача кафедри видобування нафти і газу та геотехніки Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка з 27 серпня 2014 року підлягає негайному виконанню.

Рішення в частині зобов»язання Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за один місяць за час вимушеного прогулу з врахуванням обов»язкових платежів у вигляді страхових внесків та податків до бюджету, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяН. В. Тімошенко