Справа № 450/3594/14-ц Провадження № 2/450/505/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2015 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Бідник І. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею як спадкоємцем за заповітом право власності на житловий будинок А-1 житловою площею 36,6 м.кв., загальною площею 49.0 м.кв, при ньому криницю К під АДРЕСА_1, що значиться за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла позивачки мати, ОСОБА_5 та після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої увійшов житловий будинок А-1 з 2-х житлових кімнат, житловою площею 36,6 м.кв., кухні, коридору, загальною площею 49,0 м.кв, при ньому криниця К, вартістю 42072 гривні під АДРЕСА_1.

Своїм майном на випадок смерті спадкодавець розпорядилась на власний розсуд, склавши заповіт, посвідчений 24.03.1989 року секретарем виконкому Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, п. Сурмачевським Мироном Михайловичем за реєстром № 9, він не змінений, не скасований, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці, тобто позивачці, ОСОБА_3.

Чоловік спадкодавця, а позивачки батько, ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, вид. 06.10.1984 р. Чижиківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області), син, а позивачки рідний брат, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть (лікарське) № 56/2003, вид. 05.05.2003р відділенням Пустомитівської СМЕ). Батьки її померли давно. Рідний брат, ОСОБА_8, її син, на спадкове майно не претендує, про що подав відповідну заяву. Спадкоємців, які б мали право на спадщину, незалежно від змісту заповіту, немає.

Позивачка є єдина спадкоємиця за заповітом майна матері.

Через нотаріуса позивачка не може прийняти спадщину, оскільки за життя її мати не виготовила правовстановлюючі документи на житловий будинок, господарські будівлі, споруди під АДРЕСА_1.

У зв'язку з чим в позасудовому порядку не можливо прийняти спадщину та є реальна загроза переходу спадкового майна у володіння територіальної громади.

На підставі наведеного позивач просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак нею було подано заяву, в якій вона позов підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити та справу слухати у її відсутності.

В судове засідання представник відповідача Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області не з'явився, однак від сільського голови надійшло клопотання, в якому він просить слухати справу у відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Проаналізувавши покази позивача та матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла мати позивачки ОСОБА_5 яка проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті за адресою АДРЕСА_1 та у спадщині внаслідок її смерті залишився житловий будинок за вказаною вище адресою та разом з нею до дня її смерті проживала її донька, позивач по справі ОСОБА_3 що стверджується довідкою Чижиківської сільської ради № 478 від 14.11.2014 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, в склад якої увійшов житловий будинок А-1 з 2-х житлових кімнат, житловою площею 36,6 м.кв., кухні, коридору, загальною площею 49,0 м.кв, при ньому криниця К, вартістю 42072 гривні під АДРЕСА_1.

Своїм майном на випадок смерті спадкодавець розпорядилась на власний розсуд, склавши заповіт, посвідчений 24.03.1989 року секретарем виконкому Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, п. Сурмачевським Мироном Михайловичем за реєстром № 9, він не змінений, не скасований, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці, тобто позивачці, ОСОБА_3.

Із довідок виконкому Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 06.10.2009 р. № 469, 27.11.2014 р. № 485 видно, що саме за ОСОБА_5 по погосподарських книгах сільської ради рахується житловий будинок під АДРЕСА_1 з 2-х житлових кімнат, житловою площею 36,6 м.кв., загальною площею 49,0 м.кв, присадибна земельна ділянка, площею 0,36 га і що вона в цьому будинку постійно проживала.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 16.12.2014 р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що дійсно під АДРЕСА_1, є житловий будинок А-1 з 2-х житлових кімнат, житловою площею 36,6 м.кв., кухні, коридору, загальною площею 49,0 м.кв. , при ньому криниця К, вартістю 42072 гривні. Рік побудови-1960.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, зібраними у справі доказами об'єктивно стверджується факт набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, господарські будівлі, споруди під АДРЕСА_1 на підставах, що не заборонені законом, тобто правомірно. Однак не встигла за життя право власності оформити юридично.

Судом встановлено, що з 1984 р. і до дня смерті матері, позивачка проживала разом з спадкодавцем без реєстрації в житловому будинку під АДРЕСА_1, доглядала її, вели спільне господарство. Зразу ж після її смерті взяла ключі від житлового будинку, почала користуватися всім її майном. Будівлі підтримувала в належному стані, щорічно засаджує присадибну земельну ділянку різними сільськогосподарськими культурами, збирає вирощений урожай, який використовує для харчування, що стверджується довідкою Чижиківської сільської ради від 14.11.2014р. № 478 та заявою сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10 від 05.12.2014 р.

Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України від 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивачем ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину за своєю матір'ю ОСОБА_5

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за законом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини та безумовне визнання позову відповідачем, а також те що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,60,212,130, 222 ЦПК України, ст. ст.16, 328, 392 ЦК України, ст. 534, 548, ч. 1ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок А-1 житловою площею 36,6 м.кв., загальною площею 49.0 м.кв, при ньому криницю К під АДРЕСА_1, що значиться за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяД. А. Кукса