АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1194/15 Справа № 192/607/14 Головуючий у 1 й інстанції - Омелюх В. М. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Свистунової О.В.,

за участі секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що відповідно до кредитного договору №34464_сred від 30 жовтня 2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 30 000 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 30% річних, однак, в порушення умов договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. Вказаний договір був забезпечений шляхом укладання з відповідачам ОСОБА_4 договору поруки №34464 від 30 жовтня 2006 року, і останній є солідарним відповідачем, тому банк просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №34464_сred у розмірі 141 399 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом в розмірі 28 961 грн. 69 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 112 437 грн. 31 коп.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року відмовлено ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №34462_сred від 30 жовтня 2006 року, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 30 000 грн., шляхом перерахунку кредитних коштів на картрахунок НОМЕР_1, відкритий банком згідно договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2008 року (а.с.9, 10). .

30 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено та підписано додаток №1 до вказаного кредитного договору та графік його погашення (а.с.11).

В якості забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 34462 від 30 жовтня 2006 року (а.с.13).

ОСОБА_3 було допущено невиконання умов кредитного договору.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ "ПриватБанк", станом на 03 березня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №34462_сred від 30 жовтня 2006 року становить 141 399 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 28 961 грн.69 коп.; заборгованість по процентам - 112 437 грн. 31 коп. (а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" суд першої інстанції посилався на те, що спір між сторонами виник внаслідок невиконання умов кредитного договору №34464_Cred від 30 жовтня 2006 року, як вказано в позовній заяві, а банком не надано доказів укладення саме такого договору з відповідачем ОСОБА_3, як і доказів укладання з поручителем ОСОБА_4 договору поруки в якості забезпечення виконання умов такого договору, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому відсутні визначені законом правові підстави для задоволення позову в зв'язку з його недоведеністю перед судом позивачем належними та допустимими доказами, однак, погодитися з такими висновками суду не можливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, що зазначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, що було дотримано у даному випадку.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи між банком та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №34462_сred від 30 жовтня 2006 року, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 30 000 грн., шляхом перерахунку кредитних коштів на картрахунок НОМЕР_1, відкритий банком згідно договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2008 року (а.с.9, 10).

В якості забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором №34462_сred між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №34462 від 30 жовтня 2006 року (а.с.13).

Відповідачем ОСОБА_3 було допущено невиконання умов кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03 березня 2014 року становить141 399 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 28 961 грн. 69 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 112 437 грн. 31 коп. (а.с.5)

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, банк вказав в позовній заяві номер кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_3 30 жовтня 2006 року №34464_сred (а.с. 2, 3).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що в позовній заяві банком було допущено описку у зазначенні номеру кредитного договору, а саме допущена описка в одну останню цифру: вказано кредитний договір №34464_сred, а слід було зазначити кредитний договір №34462 _сred (а.с. 82-85).

З матеріалів справи вбачається розрахунок заборгованості, графік погашення кредиту були складені саме за кредитним договором №34462_сred від 30 жовтня 2006 року, укладеним між банком та відповідачем ОСОБА_3, а також договір поруки №34462 від 30 жовтня 2006 року, укладений між банком та відповідачем ОСОБА_4, було укладено у забезпечення виконання зобов'язань також саме за кредитним договором №34462_сred (а.с. 5, 9-13).

Таким чином, матеріали справи та надані докази свідчать, що кредитний договір №34462_сred було укладено 30 жовтня 2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається останній платіж у рахунок погашення кредитної заборгованості відповідачем ОСОБА_3 було внесено 20 лютого 2008 року (а.с.5).

З договору поруки №34462 від 30 жовтня 2006 року, укладеного між банком та відповідачем ОСОБА_4, укладеного у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №34462_сred, вбачається, що цей договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором, тобто строк дії договору поруки не було встановлено (а.с.13).

З кредитного договору та договору поруки вбачається, строк повного погашення кредиту - 30 жовтня 2008 року (а.с.9, 10, 13).

30 серпня 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" на адресу боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 були направлені повідомлення 30.1.0.0/2-619 з вимогою про необхідність погасити заборгованість за кредитними договором №34462_сred від 30 жовтня 2006 року (а.с.6).

З позовною заявою банк звернувся до суду 26 березня 2014 року (а.с.2, 3)

Таким чином, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами до поручителя 26 березня 2014 року банком було пропущено шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання, яке зазначено - 30 жовтня 2008 року, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, а тому порука, встановлена договором поруки №34462 від 30 жовтня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 є припинена.

З наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем ОСОБА_3 було здійснено останню проплату за кредитним договором 20 лютого 2008 року, а із зазначеною позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду у березні 2014 року, однак, відповідач ОСОБА_3 не звернувся до суду із відповідною заявою про застосування строків позовної давності до даного спору.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 на користь банку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №34462_сred від 30 жовтня 2006 року в розмірі 141 399 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 28 961 грн.69 коп.; заборгованість по процентам - 112 437 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в розмірі 1413 грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді