пр. № 2/759/834/15
12 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.
при секретарі Вольф Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд, -
Позивач в судове засідання не з'явився, просить слухати справу у відсутність його представника, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі зареєстровані в м. Судак АР Крим. Підсудність справи визначена ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 9.10.2014 в порядку Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с. 2). На час розгляду справи поштові відправлення на вказані території не здійснюються, даних про інше місце перебування відповідачів або інші засоби зв'язку з ними матеріали справи не містять та судом не встановлені, в зв'язку з цим повідомлення про час та місце розгляду справи було розміщено на сайті Святошинського районного суду м. Києва. Враховуючи викладене та виходячи з положень ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 24.11.2005року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір, за умовами якого останні передали в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 АР Крим.. Пунктом 5 іпотечного договору сторони погодили, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором. /ас 23-26/.
За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8.12.2011р. позивачем куплені права вимоги за кредитами, в тому числі і за договором, укладеним з ОСОБА_5 /ас 40-42/.
Відповідно до п. 2.1.1 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.
Згідно п. 5.1 Іпотечного договору звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1. - 2.1.2. цього договору.
Зобов'язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення вимог стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред?явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).
Таким чином, відповідно до аналізу зазначених норм права та роз'яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.
Чинним законодавством України не встановлено будь-яких обмежень права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, наданого майновим поручителем, у разі якщо він не звертався з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.
При цьому загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, у тому числі заборгованість за кредитним договором, встановлюються при розгляді позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Таким чином суд вважає вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення за рахунок реалізації вказаного предмета іпотеки існуючої заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в рівних частках з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 33,39 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 04С/МК/05 від 24 листопада 2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, в розмірі 1 018 867грн. 59 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 листопада 2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, - квартиру АДРЕСА_1 АР Крим.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору по 913грн. 50коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя