Провадження № 2/522/3710/15
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судове засідання 23.04.2015 року не з'явився представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» - Гафар І.О. (діє на підставі довіреності від 02.06.2014), але 23.04.2015 року надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати їх пояснення та думку по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Зі змістом, умовами та правовими наслідками зазначеного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений та згодний, про що свідчить його підпис на кожній сторінці договору.
Відповідно до положень зазначеного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Позичальнику, тобто ОСОБА_1 кредитні кошти а Позичальник зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені кредитним договором строки.
З позову вбачається, що Позивач умови кредитного договору виконав та надав Відповідачу ОСОБА_1 кошти, які зазначені у кредитному договорі.
Наданий кредит відповідач ОСОБА_1 повинен був повертати у порядку, сумах і строках встановлених п. 4.2 кредитного договору та Графіком повернення кредиту, який є невідмінною частиною кредитного договору.
Згідно п. 1. кредитного договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Графіку до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток 3 1 до Договору), але в будь якому випадку не пізніше 08.11.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.
Згідно п. 4.2 договору Позичальник згідно умов Договору сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі.
Зі змістом, умовами та правовими наслідками договору поруки відповідачка ОСОБА_2 була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис на кожній сторінці договору поруки (а.с.13-14).
Згідно п. 1.2. договору поруки Поручителю добре відомі усі умови кредитного договору.
Згідно п. 2.1. договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату відсотків за користування кредитом, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбаченими Основним договором.
Згідно п. 2.1 договору поруки відповідальність Боржника і Поручителя є солідарною.
Згідно п. 2.5. договору поруки у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за основним кредитним договором, Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя.
Відповідно до ст. 553 ЦК України Поручителі, поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідають перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.
Згідно ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України, уразі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.
З позову вбачається, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.
· сума простроченої заборгованості зі сплати відсотків - 1977 грн.;
· сума заборгованості за простроченою комісією за управління кредитом - 5506,97 грн.
Розрахунок заборгованості зазначений в позові (а.с.30-35).
Судом встановлено, що розділом 4 кредитного договору передбачено в разі невиконання зобов'язань стягнення з Позичальника пені та неустойки.
На підставі вищезазначеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з Відповідачів пені заявлені обґрунтовано.
З матеріалів справи вбачається, що Банк направляв Відповідачам письмові вимоги за Вих. №№ 5608/1-2.41, 8330/1-2.8 від 08.08.2014 року та 03.11.2014 року відповідно, щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, про що в матеріалах справи є відповідні відомості та підтверджуючі документи (а.с.42-43). В матеріалах справи є також відомості про отримання відповідачем ОСОБА_2 вказаної вимоги (а.с.44), однак заборгованість так і не була погашена.
Отже, допустивши прострочення кредиту, Відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України.
На момент розгляду справи доказів погашення кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду не має.
За таких обставин суд вважає вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , за вимогою Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено Договором або Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки.
Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
За правилами ст. 88 ЦПК України розподіл судових витрат, у тому числі судового збору, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ст. 81 ЦПК України), здійснюється у дольовому порядку. Отже, стягненню з Відповідачів на користь Позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 589,96 грн. з кожного окремо.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 58, 60, 64, 88 ч.1, 169, 208-209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст.ст. 1, 3, 10,15,16,509, 524, 525, 526, 530, 536, 543, 546, 549, 551, 553, 554, 612, 624-626, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд -
1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.
· сума простроченої заборгованості зі сплати відсотків - 1977 грн.;
- сума заборгованості за простроченою комісією за управління кредитом - 5506,97 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

23.04.2015