Справа №521/428/15-ц
Провадження №2/521/1903/15
23 квітня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ML-501/129/2007 від 23.08.2007 року у розмірі 2 242 121,56 гривня, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 гривні . В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 23.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ML-501/129/2007, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 34 336,60 доларів США. Згідно п.1.1. частини 2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму кредиту та сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання зазначені у договорі. Порядок виконання боргових зобов'язань за кредитним договором встановлений пунктом 1.5. (з підпунктами) частини №2 кредитного договору. Зокрема, відповідно до підпункту 1.5.1. частини №2 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до кредитного договору), шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому кредитним договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлявся, у зв'язку з чим, станом на 20.11.2014 року сума заборгованості становить 2 242 121,56 гривня, з яких: тіло кредиту - 450 675,36 гривень; відсотки за кредитом - 31 501,32 гривня а також пеня нарахована за період з 20.11.2013 року до 20.11.2014 року - 1 759 944,89 гривні.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області,
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому перейшли права вимоги за кредитним договором №ML-501/129/2007 від 23.08.2007 року від ПАТ «ОТП Банк» у зв'язку з укладанням договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 27.05.2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк».
23.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ML-501/129/2007, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 34 336,60 доларів США. Згідно п.1.1. частини 2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму кредиту та сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання зазначені у договорі.
Відповідно до Частини 1 кредитного договору № ML-501/129/2007 від 23.08.2007 року, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту, валюта кредиту: 34 336,60 доларів США; цільове використання кредиту: на оплату комісії банку - 336,60 доларів США, на проведення ремонтних робіт - 34 000 доларів США; річна база нарахування процентів: 360 календарних днів у році; дата остаточного повернення кредиту: 23 серпня 2015 року; поточний рахунок: 2620 0 101756235; дата платежу: 23 числа кожного календарного місяця; розмір платежу: 335,89 доларів США. Фіксована процентна ставка: 12,49% річних.
Згідно до Частини 2 п.п. 1.1. кредитного договору № ML-501/129/2007 від 23.08.2007 року, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у Частині 1 цього договору, а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, які визначені у цьому договорі.
Відповідно до Частини 2 п.п. 1.5., 1.5.1. кредитного договору № ML-501/129/2007 від 23.08.2007 року, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором.
Згідно до додаткового договору кредитного договору № ML-501/129/2007/1 від 29.08.2007 року кредитного договору № ML-501/129/2007/1 від 23.08.2007, сторони цього договору вирішили внести зміни та доповнення в кредитний договір, а саме: викласти термін «Розмір платежу» в Частині 1 Кредитного договору в наступній редакції: 570,53 доларів США.
Відповідно до додаткового договору №2 від 23.04.2009 року кредитного договору № ML-501/129/2007/1 від 23.08.2007, сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: викласти п.3 Частини 1 Кредитного договору в наступній редакції: сторони наступним домовились, що: на період з моменту підписання цього додаткового договору до 23 квітня 2009 для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка розмір та вид якої визначено умовами кредитного договору. На період з 23 квітня 2009 року до 23 вересня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: 7% річних. На період з 23 вересня 2009 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: 13,40% річних.
Згідно до додаткового договору №4 від 14.05.2010 року кредитного договору № ML-501/129/2007/1 від 23.08.2007 року, сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: на період з 24 травня 2010 року до 22 жовтня 2010 для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: 13,40% річних. На період з 22 жовтня 2010 року до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка та в наступному розмірі: 13,80% річних.
У зв'язку з тим, що позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує, станом на 20.11.2014 року сума заборгованості становить 2 242 121,56 гривня, з яких: тіло кредиту - 450 675,36 гривень; відсотки за кредитом - 31 501,32 гривня а також пеня нарахована за період з 20.11.2013 року до 20.11.2014 року - 1 759 944,89 гривні.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
За ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або не належним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно до ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність та справедливість. Положеннями ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору, зокрема сума неустойки (штрафу, пені) яка передбачена в договорі має бути розумною.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачено застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статі 551 ЦК, на думку Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, можна вважати зокрема ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові й інші інтереси сторін що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).
При оцінці наслідків порушення зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-501/129/2007/1 від 23.08.2007 року, застосовуючи принципи добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки (пені та штрафів) з підстав не співмірності завданим позивачу збитків та ступінь виконання зобов'язання боржником .
Враховуючи відсутність чіткого, нормативно закріпленого механізму зменшення розміру неустойки, суд об'єктивно оцінюючи обставини справи вважає, що сума неустойки (пені та штрафів) яка була нарахована банком у загальному розмірі 1 759 944,89 гривень майже у чотири рази перевищує суму основної заборгованості за кредитом (450 675,36 гривень), тому виходячи із положень ст.551 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір пені до розміру основного боргу за кредитом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною 2 статі 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента т визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 6, 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 626, 629, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України , суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
тіло кредиту - 450 675 гривень 36 копійок;
відсотки за кредитом - 31 501 гривня 32 копійки;
пеня - 450 675 гривень 36 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом яких постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.