АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2379/15 Головуючий 1 інстанції - Марюхна Л.А.
Справа № 631/1371/14-ц Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - стягнення аліментів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової,

за участю секретаря - Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, як діє в інтересах ОСОБА_2, із доповненнями на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів та заробітку на користь ОСОБА_2 щомісячно починаючи з 29.08.2014 року по 15.06.2016 року та судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати вказане рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що позивач та її представники не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Вказує, що справа первісно була розглянута 02 грудня 2014 року, позивача примусили написати, що вона згодна з рішенням суду. На вимогу позивача копію рішення суду та копію звукозапису судового засідання їй не видали, натомість повідомили, що відбудеться інше судове засідання 22 грудня 2014 року, на яке позивач та представники не змогла з*явитися через хворобу. У доповненнях до апеляційної скарги позивач та представники звертають увагу, що суд першої інстанції безпідставно стягнув аліменти у меншому розмірі, ніж заявлено у позові. Наголошують, що відповідач отримує пенсію, має власний будинок, веде домашнє господарство з якого отримує прибуток, має земельну ділянку (пай) та отримує орендну плату, дивіденди тому спроможний платити аліменти у заявленому розмірі. Просять ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3, на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 річного віку, починаючи з 29.08.2014 року з дня звернення до суду.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками позивача ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно довідки від 26.08.2014 року ОСОБА_2 є студенткою Харківського інституту приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», стипендію не отримує.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності; в період з липня 2014 року по жовтень 2014 року ОСОБА_3 нараховувалась пенсія по 1811,09 грн. щомісяця.

Позивач є інвалідом дитинства ІІ групи та отримує пенсію 979 грн. щомісяця.

Судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач може надати утримання на час навчання позивача, так як має певний дохід.

Відповідно до вимог ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір стягнення суд першої інстанції правильно врахував обставини, зазначені у ст. 182 СК України.

На час вирішення справи відповідач утриманців не має, однак в провадженні суду знаходиться позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання іншої доньки, яка доводиться позивачу рідною сестрою.

З пояснень представника позивача вбачається, що певну допомогу позивачу надає також і її мати, однак аліменти у встановленому законом порядку з неї не стягнуто.

Представник позивача наполягає, що відповідач окрім пенсії має інші доходи: веде домашнє господарство з якого отримує прибуток, отримує орендну плату за землю, дивіденди - тому має можливість платити аліменти у більшому розмірі. Однак належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів позивач не надала.

Крім того, аліменти стягнуто судом у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів та заробітку, включаючи й ті, на які посилається позивач.

Розмір аліментів визначений судом відповідає вимогам закону, принципам розумності та справедливості.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В силу ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, як діє в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -