Справа № 229/738/15-ц
Провадження № 2-н/229/153/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2015 р. м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А. Л., розглянувши заяву в.о. прокурора міста Дружківки, який діє в інтересах ОСОБА_1, про видачу судового наказу про стягнення з Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Води Донбасу нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2015 року до Дружківського міського суду звернувся в.о. прокурора м.Дружківки, в інтересах ОСОБА_1, із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Води Донбасу (далі - Торецьке ВУВКГ КП Компанія Води Донбасу) на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати заробітної плати за листопад-грудень 2014 року у розмірі 3828,37 грн.

Частиною 1 ст. 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Згідно із ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Особливістю наказного провадження є те, що сторонами у ньому виступають заявник (стягувач) та боржник. Ними можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

При розгляді заяв про видачу судового наказу враховуються норми розділу І та ІІ ЦПК України. Отже, боржником в даному випадку може бути тільки юридична особа.

Пунктом 11 Постанови № 14 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз'яснено, - враховуючи, що розділом II ЦПК процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, не може бути застосовано такий процесуальний інститут як заміна неналежної сторони.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з Торецького ВУВКГ КП Компанія Води Донбасу на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати заробітної плати, однак документів, які підтверджують, що Торецьке ВУВКГ КП Компанія Води Донбасу є юридичною особою, а не відокремленим підрозділом юридичної особи комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до заяви не додає.

Розглянувши надані матеріали, суддя прийшла до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Із наданої заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки Торецьке ВУВКГ КП Компанія Води Донбасу не є належним боржником, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

відмовити у прийнятті заяви в.о. прокурора міста Дружківки, який діє в інтересах ОСОБА_1, про видачу судового наказу про стягнення з Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Води Донбасу нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.

Роз"яснити заявникові його право на звернення з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів з дня отримання її копії, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга, або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:ОСОБА_2 А. Л.