Номер провадження: 22-ц/785/3127/15
Головуючий у першій інстанції Толкаченко О.О.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2007 року по справі за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на самочинні будівлі,-

встановила:

У жовтні 2007 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею права власності на самочинні будівлі, а саме: гараж розміром 3,97х5,97м. та підвал розміром 3,97х5,97 м по АДРЕСА_1.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2007 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на гараж розміром 3,97х5,97м. з підвалом розміром 3,97х5,97 м по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, як що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

У 1992 році позивачка за свої кошти самовільно, поблизу квартири побудувала гараж розміром 3,97х5,97 м з підвалом 3,97х5,97 м.

Висновком Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради за № 219 від 08.10.2007 року узгоджено право власності на зазначений гараж з підвалом. У висновку також зазначено, що після визнання права власності на гараж оформити земельну ділянку в установленому законом порядку і здати гараж в експлуатацію держкомісії (а.с.4).

Самочинні будівлі узгоджені з санітарно-епідеміологічною службою, районним управлінням ГУ МНС в Одеській області, управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради.

Посилання апелянтів на те, що внаслідок самовільного будівництва позивачкою гаражу були порушені їх права, колегія суддів до уваги не приймає.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України та п. 16 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" зазначено, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Рішення суду власником земельної ділянки - Білгород-Дністровською міською радою оскаржено не було.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 1350 від 04.12.2007 року був затверджений акт держкомісії про прийняття в експлуатацію гаража загальною площею 35 кв.м., у т.ч. з підвалом площею 16,2 кв.м., ОСОБА_5, з наданням юридичної адреси гаражу - АДРЕСА_1.

За період будівництва та експлуатації гаражу з 1992 року по 2013 рік, зі сторони апелянтів ніяких претензій не пред'являлось, зі скаргами до державних органів про порушення прав апелянти не зверталися, що свідчить про відсутність порушень зі сторони позивачки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачка 07.07.2014 року отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку, на який збудовано гараж, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянтів про те, що розташування спірного гаражу не дозволяє апелянтам належним чином обслуговувати своє володіння, уся вода попадає на дах гаражу, стікає між гаражами на смітник і на їх земельну ділянку, що утворює сирість та сморід, з наступних підстав.

Листом управління містобудування та архітектури за № 195 від 03.10.2014 року навпаки встановлено, що сток дощової води з криши сараю ОСОБА_3 влаштовано вбік гаражу ОСОБА_5. ОСОБА_3 роз'яснено та запропоновано, що згідно чинного законодавства - п. 3.25*, ДБН 360-92** "Планування та забудова міських та сільських поселень" їй необхідно забезпечити влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду є законним, обґрунтованим та не порушує прав апелянтів.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2007 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко