НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/36/15
№ 2/183/1106/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

за участю секретаряТен І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину при ДТП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» (надалі - ПАТ «УСК «Гарант - Авто»), в якому просить стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., з ПАТ «УСК «Гарант - Авто» матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 22.07.2012 року близько 01.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ЗАЗ» держ.номер НОМЕР_3, при виїзді з прилеглої території АЗС на головну дорогу не пропустив його автомобіль «Мітсубісі Лансер» держ.номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). Вина ОСОБА_3 встановлена вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісу № АВ/2495084. При розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції позивачем було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_3При цьому, до позову були включені наступні вимоги: відповідно до звіту № 07/08/12-С від 03.09.2012 р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Мітсубісі Лансер» держ.номер НОМЕР_4 - матеріальний збиток, завданий позивачу як власнику вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 96564,21 грн. Вартість проведення оцінки становить 900,00 грн. Таким чином, всього разом позивачу шкоду спричинено на 97464,21 грн. (96564,21 + 900,00). До стягнення з ОСОБА_3 позивачем була заявлена сума у розмірі 47464,21 грн., оскільки частина шкоди у розмірі 50 000,00 грн.згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна бути відшкодована ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Судом при винесенні вироку було враховано, що загальна сума шкоди склала 97464,21 грн., 50 000,00 грн. з якої позивач заявив, що буде стягувати зі страховика, і тому, згідно вироку від 19.02.2014 р. вимоги про стягнення решти 47464,21 грн. були задоволені на підставі ст. 1194 ЦК України де зазначено, що до винної у ДТП особи можебути поданий позов лише у разі недостатності страхової виплати. Оскільки позивачу було достовірно відомо про наявність страхового полісу у винного, то він не заявляв до нього вимоги по стягненню решти суми у розмірі 50 000,00 грн., яка є лімітом відповідальності ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та повинна бути стягнута саме зі страхової компанії, а не з ОСОБА_3

У грудні 2014 року позивач отримав лист від ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про те, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 р. були задоволені його позовні вимоги у сумі 47464,21 грн., а тому у ПАТ «УСК «Гарант-Авто»відсутні підстави для виплати страхового відшкодування.Такі дії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» позивач вважає незаконними, оскільки його автомобіль було пошкоджено на загальну суму 97464,21 грн., а тому за ПАТ «УСК «Гарант-Авто» залишається обов'язок щодо відшкодування йому матеріальної шкоди в рамках ліміту відповідальності страховика за страховим полісом № АВ/2495084. При цьому, сума, яку суд стягнув з ОСОБА_3 у розмірі 47464,21 грн.- церізниця між загальним розміром шкоди (97464,21 грн.) та лімітом відповідальності ПАТ «УСК «Гарант-Авто» (50 000,00 грн.).

Крім зазначеного, позивач до цього часу не може користуватись своїм автомобілем, оскільки ні страхова компанія, ні ОСОБА_3 не відшкодували йому завданої шкоди. Це завдає йому великої моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 5 000,00 грн. та просить стягнути з ОСОБА_3, як завдавача шкоди.Також у зв'язку з незаконною відмовою у страховій виплаті позивач змушений був звернутись за допомогою до адвоката для складання позовної заяви, послуги якого складають 1 000,00 грн., які позивач просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, мотивуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві.

Представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився, заперечення на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.06.2014 року, ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.7-12). ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 22.07.2012 року близько 01.00 год., він, керуючи автомобілем «ЗАЗTF698P» держ. номер НОМЕР_3, виїхав з прилеглої дороги АЗС «Хімпроменерго», розташованої за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 238, на головну дорогу, не надав перевагу у русі автомобілю «Мітсубісі Лансер 1.6» держ. номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався зліва направо по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів, а водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Мітсубісі Лансер 1.6» держ. номер НОМЕР_4, яким під час ДТП керував водій ОСОБА_5, належить на праві приватної власності позивачу (а.с.6).

Згідно звіту № 07/08/12-С від 03.09.2012 року про визначення вартості матеріального збитку, матеріальний збитокзавданий власнику автомобіля «Мітсубісі Лансер 1.6» держ. номер НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП складає 96 564,21 грн. (а.с.14-19). Вартість проведення вказаної оцінки склала 900,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.21). Таким чином, позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 97 464,21 грн. Вищезазначеним вироком суду з ОСОБА_3 на користь позивача була стягнута матеріальна шкода у розмірі 47 464,21 грн. та моральна шкода у розмірі 2 000,00 грн.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як володільця автомобіля «ЗАЗ TF698P» держ. номер НОМЕР_3 була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісу № АВ/2495084. Однак вказаний поліс відсутній в матеріалах справи. В той же час, суд приймає до уваги ту обставину, що позивач заявою від 26.11.2014 року звертався до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 22.07.2012 року, а останнє листом від 02.12.2014 року відмовило позивачу у такому відшкодуванні з посиланням на стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 вироком суду від 19.02.2014 року (а.с.22). При цьому, у вказаному листі ПАТ «УСК «Гарант-Авто» не заперечує ані факту ДТП 22.07.2012 року за участю автомобілів «Мітсубісі Лансер 1.6» держ. номер НОМЕР_4 та «ЗАЗ TF698P» держ. номер НОМЕР_3, ані факту того, що останній автомобіль застрахований в цій страховій компанії згідно полісу № АВ/2495084. Тобто відмова ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у виплаті позивачу страхового відшкодування зумовлена не відсутністю страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «ЗАЗ TF698P» держ. номер НОМЕР_3, а з інших підстав.

З огляду на зазначене, суд оцінює вказані обставини як такі, що доводять факт наявності на час настання страхового випадку страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «ЗАЗ TF698P» держ. номер НОМЕР_3 за полісом № АВ/2495084, виданим ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - «Закон») в редакції, яка діяла на час настання страхового випадку, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно положень ст. 9 Закону в редакції, яка діяла на час настання страхового випадку, та з урахуванням Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року № 566 «Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,з 27.08.2010 рокуліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50 000,00 грн.

Враховуючи те, що позивач звертався до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із заявою про виплату страхового відшкодування, то за таких обставин вимоги про стягнення вказаної суми з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суд вважає обгрунтованими.

Суд також вважає обгрунтованими вимоги про стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» витрат на правову допомогу в сумі 1 000,00 грн., оскільки вони підтверджуються належними і допустимими доказами, а саме: договором з адвокатом від 19.12.2014 року (а.с.24), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.25), квитанцією від 22.12.2014 року (а.с.26), розрахунком (а.с.27), та відповідають вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити виходячи з наступного.Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Доводи позивача в цій частині вимог обгрунтовуються неможливістю користування власним автомобілем.

Однак вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2014 року з ОСОБА_3 на користь позивача вже була стягнута моральна шкода у розмірі 2 000,00 грн. за обставинами ДТП, яка сталася 22.07.2012 року. Тож доводи позивача фактично зводяться до повторного стягнення моральної шкоди за однією і тією ж подією. Оскільки позивачем не надано переконливих доказів та обгрунтувань наявності моральної шкоди, яка зумовлена іншими причинами, ніж ДТП від 22.07.2014 року, суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину при ДТП,- задовольнити частково.

Стягнути зПублічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» на користь ОСОБА_1матеріальну шкоду, спричинену ДТП, в розмірі50 000,00 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» на користь ОСОБА_1судові витрати у вигляді оплати витрат на правову допомогу в сумі 1 000,00 гривень.

В частині позовних вимог, пред'явленихдо ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковский міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 02 .03.2015 року.

Суддя В.В. Березюк