Справа № 143/1388/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2015 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Скрицького Л.П.,

з участю секретаря Москаленко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Погребищенського районного суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності,-

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 17.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк виконав свої зобов'язання за договором та угодою, надавши позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором.

Проте позичальник свої зобов'язання за договором та угодою не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка за розрахунками позивача складає: 2084,39 грн. - заборгованість за кредитом, 11138.01 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Від цієї суми віднімається 2802.09 грн. яка була стягнута судовим наказам Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.07.2008 року. Стягненню підлягають також 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 521.02 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 11441.33 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково і просила стягнути з неї заборговані суми платежів з урахуванням строку позовної давності.

Заслухавши пояснення відповідачки О.А., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а. с. 9)

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитов в озмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5,5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 5,3 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 «Умов та правил надання банківських послуг» і п. 5.8 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам.

Згідно з п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг», за незгодою зі зміною правил або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

В свою чергу відповідачка ОСОБА_1 письмову заяву про розірвання договору не подала, не погасила виниклу перед банком заборгованість і продовжував знімати кошти з карткового рахунку, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитом в сумі 2084.39 грн. (а. с. 6-8)

Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованність за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. (п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг)

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. (а. с. 6-8)

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк.

Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними та врегульовані ЦК України.

Згідно з статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до статей 509, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11 ЦК України).

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - частина 1 статті 261 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізовувати своє право в примусовому порядку через суд.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами - частина 1 статті 252 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Заява про застосування строків позовної давності до вимог позивача подана відповідачкою ОСОБА_1 (а.с.32).

Згідно з п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Отже розмір процентів за користування кредитом, згідно представленого позивачем розрахунку складає 11138 грн. 01 коп.

Статтями 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Таким чином, до стягнення підлягає неустойка, за період з 29.09.2014 року (не раніше, як за один рік до моменту пред'явлення позову) і до 18.08.2015 року, як заявлено вимоги позивачем, тобто в сумі 1271 грн. 47 коп. (а.с. 7-8)

Відповідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. А тому стягненню з відповідача підлягають також 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) і 521.02 грн. - штраф (процентна складова).

Керуючись ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», рах. № 3111 МФО № 305299 заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного:

-2084 грн. 39 коп. - заборгованість за кредитом;

-1271 грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);

-521 грн. 02 коп. - штраф (процентна складова).

Всього підлягає стягненню 4 376 грн. 88 коп.

В решті заявлених вимог позивача відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати в сумі 1218 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Суддя