Справа № 541/2901/15-ц
Провадження №2/541/1324/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 1996 року, від цього шлюбу подружжя має дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Причиною розпаду сімї вказувала несумісність характерів. Зазначила, що вони з чоловіком не проживають разом та не ведуть спільного господарства вже 5 років, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 17, 18).

Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 19).

Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 17 серпня 1996 року зареєстрували шлюб у Дібрівській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 5 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), який проживає з матірю. На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, сторони проживають за різними адресами, отже сім'ю зберегти не можливо, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачка не заявила про намір скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст.113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни прізвища позивачки після розірвання шлюбу.

В звязку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 174, 213-215, 294 ЦПК України, cт.ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 17 серпня 1996 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Шевченко) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у Дібрівській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 5, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6