Справа № 466/5492/13 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/1820/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді: Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретарія судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області О.Соболя на рішення Шевченківського районного суду м Львова від 17 грудня 2014 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Львівська регіональна філія Державного підприємства «Центру державного земельного кадастру», Відділ Держземагенства у місті Львові, приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Брюховицької селищної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Львівська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру», Відділ Держземагенства у м.Львові, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним правочину відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржив позивач - заступник прокурора області - О.Соболь, просить таке скасувати, ухвалити нове, позовні вимоги прокурора задовольнити.

Як видно з матеріалів справи, в грудні 2008 року заступник прокурора Львівської області звернувся в суд із позовом в інтересах Брюховицької селищної ради до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділ Держземагенства у м.Львові, Львівська державна регіональна філія ДП "Центр державного земельного кадастру", в якому просив визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для дачного будівництва від 26.10.2005 р., виданий ОСОБА_3, кадастровий № :06:002:0011 серія ЯБ № 342802 та визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий № :06:002:0011, укладеного 29.10.2005 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 7853.

В обґрунтування позову покликався на те, що в провадженні слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області перебуває кримінальна справа, порушена за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, і в ході досудового слідства встановлено, що службові особи Брюховицької селищної ради, зловживаючи своїм службовим становищем, видали Державні акти на право власності на земельні ділянки, при тому, що питання виділення земельних ділянок вказаним особам, в тому числі ОСОБА_3, не розглядалось, однак за вказаним номером та датою є рішення з інших питань. У державному акті на прізвище ОСОБА_3 вказано, що земельна ділянка розташована на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для дачного будівництва, але згідно з інформацією виконавчого комітету Брюховицької селищної ради в селищі такої вулиці не існує, цільове призначення земельних ділянок не змінювалось, квартал забудови за вказаною адресою не розроблявся. Так як рішення про надання ОСОБА_3 земельної ділянки не приймалось, остання не мала права укладати договір купівлі - продажу земельної ділянки із ОСОБА_4 На підтвердження своїх позовних вимог прокуратурою було долучено копію документа під назвою рішення 16-ї сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради № 514 від 29.09.2005 р. Дана копія документа завірена слідчим прокуратури Р.Михалюком без підпису та печатки голови Брюховицької селищної ради Сала І.М. (т.1 а.с.6). Також до матеріалів справи прокуратурою долучено документ під назвою протокол № 48 Перше засідання від 29 вересня 2005 р. Даний протокол завірений печаткою слідчого прокуратури Р.Михалюком, у даній копії документа відсутній підпис та печатка голови Брюховицької селищної ради Сала І.М. (т.1 а.с.7, 8).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 лютого 2012 року, позов прокурора задоволено, поновлено строк позовної давності та визнано його пропущеним з поважних причин. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №342802, кадастровий №:06:002:0011 площею 0,1000 га, розташованої в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для дачного будівництва, виданий 26 жовтня 2005 року на ім'я ОСОБА_3 Визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, укладений 29 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №7853. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 року вищевказані рішення Шевченківського районного суду м.Львова та ухвала Апеляційного сулу скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Апелянт вважає рішення незаконним, винесеним без дотримання норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що оспорюваний державний акт виданий на підставі неіснуючого рішення селищної ради, за вказаним номером та датою є рішення з інших питань, зокрема, рішенням Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 № 514, яким затверджено проекти відведення земельних ділянок у смт. Брюховичі наступним громадянам: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, це рішення не стосується ОСОБА_3. Протокол засідання Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 № 48, який не містить даних про прийняття на сесії рішення щодо надання у власність земельної ділянки ОСОБА_3 Окрім того, судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 від 24.12.2009, який підтвердив, що рішенням Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 № 514 не надавалась ОСОБА_3 у власність земельна ділянка по АДРЕСА_1. За вказаним фактом 17.10.2013 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України - зловживання службовим становищем та службове підроблення посадовими особами Брюховицької селищної ради, розслідування триває. Згідно довідки Брюховицької селищної ради від 19.09.2008 № 1450, на території АДРЕСА_1 не існує. А тому, земельна ділянка площею 0,1000 га у смт. Брюховичі фактично у приватну власність ОСОБА_3 не передавалась, відповідно державний акт видано з порушенням вимог земельного законодавства України, та відповідно до вимог ст. 215 ЦК України договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки є недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, представника прокуратури Львівської області Т.Лящука, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_21, відповідача ОСОБА_4, які заперечили скаргу, інші учасники судового розгляду не з`явились, хоч належним чином повідомлені про розгляд справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про те, що прокуратурою, яка звернулася в інтересах Брюховицької селищної ради, не доведено тієї обставини, що Брюховицькою селищною радою рішення № 514 від 29.09.2005 р. про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 та безоплатну передачу її у приватну власність для дачного будівництва ОСОБА_3 не приймалося. Відтак, зробив висновок про те, що відсутні правові підстави для визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку на прізвище ОСОБА_3, а також визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки від 29.10.2005 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 7853. Окрім того, Брюховицька селищна рада не була стороною договору купівлі - продажу земельної ділянки, тому зробив висновок, що обраний спосіб захисту прав позивача не відповідає правовідносинам, які склалися між сторонами.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки такий зроблено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно з ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В даному випадку доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 та 2 ст. 116 Земельного кодексу (далі - ЗК) України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Стаття 118 ЗК України передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції вживались заходи щодо виявлення оригіналу або належно завіреної копії рішення Брюховицької селищної ради № 514 від 29.09.2005 р., але це не дало жодних результатів і вимога суду залишилася без виконання.

Разом з тим, згідно зі ст. 85 КПК України (в редакції 1960 р.), в протоколі про кожну слідчу дію повинні бути зазначені: місце і дата його складання; посади і прізвища осіб, що проводять дію; прізвища осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, адреси цих осіб; роз'яснення їх прав і обов'язків; зміст проведеної слідчої дії, час її початку і закінчення; всі істотні для справи обставини, виявлені при виконанні даної слідчої дії. З метою нерозголошення даних про особу, щодо якої застосовані заходи безпеки, у протоколах слідчих дій, передбачених статтями 95, 96, 107, 145, 170, 171, 173 та 176 цього Кодексу, обмежуються відомості про цю особу в порядку, передбаченому статтею 52-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст.186 КПК України (в редакції 1960 р.), передбачено, що при обшуку або виїмці можуть бути вилучені лише предмети і документи, які мають значення для справи, а також цінності і майно обвинуваченого або підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації майна. Предмети і документи, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до справи. Всі документи і предмети, які підлягають вилученню, слідчий повинен пред'явити понятим та іншим присутнім особам і перелічити в протоколі обшуку або виїмки чи в доданому до нього опису з зазначенням їх назви, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого вони виготовлені, та індивідуальних ознак. У необхідних випадках вилучені предмети і документи повинні бути на місці обшуку або виїмки упаковані і опечатані.

Аналізуючи вищезазначені норми КПК України, суд першої інстанції дійшов однозначного та переконливого висновку, що працівниками міліції з приміщення Брюховицької селищної ради 07.12.207 року було вилучено оригінал протоколу № 48 від 29.09.2005 р. та оригінал рішення № 514 від 29.09.2005 р., оскільки в протоколі вилучення зауважень до зазначених документів, їх оформлення, в тому числі відсутності у них підпису селищного голови та гербової печатки селищної ради, не зафіксовано.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки долучені прокуратурою до позовної заяви ксерокопії документів під назвою протокол засідання Брюховицької селищної ради № 48 від 29.09.2005 р. та рішення 16 сесії 24 скликання Брюховицької селищної ради № 514 від 29.09.2005 р. не є копією оригінального протоколу № 48 від 29.09.2005 р. та копією оригіналу рішення № 514 від 29.09.2005 р., а отже суд вірно прийшов до висновку що дані ксерокопії не можуть бути доказами у справі.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те,що судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 від 24.12.2009, який підтвердив, що рішенням Брюховицької селищної ради від 29.09.2005 № 514 не надавалась ОСОБА_3 у власність земельна ділянка по АДРЕСА_1. За вказаним фактом 17.10.2013 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України - зловживання службовим становищем та службове підроблення посадовими особами Брюховицької селищної ради, розслідування триває.

Так, згідно з ч. ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи, чого не заперечує і апелянт, відсутні дані про наявність вироку суду щодо будь-яких осіб, винних у вчиненні службового злочину.

Окрім того, як вбачається з листа Брюховицької селищної ради від 18.01.2013 р. № 87 на запит прокуратури Львівської області від 11.01.2013 р. № 05/1-25 вих.13, селищною радою було надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельних ділянок по АДРЕСА_1 і згідно рішення № 514 від 29.09.2005 р. затверджено проекти відводу та передано у власність земельні ділянки по АДРЕСА_1, але у зв'язку із виїмкою таких документів 07.12.2007 р. працівниками міліції, вони не можуть бути повторно надані в оригіналі до суду (т.2 а.с.7, 8).

Дана відповідь підтверджує наявність оригіналу та вилучення працівниками міліції оригіналу рішення № 514 від 29.09.2005 р. та протоколу № 48 від 29.09.2005 р.

Матеріали справи містять технічну документацію з проекту відведення земельної ділянки, яка надається у приватну власність для дачного будівництва ОСОБА_3 АДРЕСА_1. Зокрема в даній технічні документації міститься витяг рішення Брюховицької селищної ради № 380 від 28 жовтня 2004 р. про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проектів відводу земельних ділянок громадянам смт.Брюховичі. Даний витяг є з підписом голови та гербовою печаткою Брюховицької селищної ради. Законність даного витягу з рішення не оспорюється (т.2 а.с. 13).

В даній технічній документації наявні висновки та погодження, в тому числі план відводу земельної ділянки (т.2 а.с.29), висновок державної землевпорядної експертизи № 3759 від 21.09.2005 р. (т.2 а.с.37).

Окрім цього, в матеріалах справи міститься план схема кварталу дачного будівництва, який погоджений Управлінням архітектури і містобудування Львівського міськвиконкому та Головним санітарним лікарем Шевченківського району м.Львова (т.2 а.с.40,41).

В матеріалах справи міститься постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 27 липня 2009 р. по обвинуваченню ОСОБА_23, який працював на посаді архітектора виконкому Брюховицької селищної ради у скоєнні злочинів. Зокрема, даним архітектором погоджувались сервітути та обмеження при підготовці технічної документації на прізвище ОСОБА_3 Однак, як зазначив суд першої інстанції, оглянута судом постанова підтверджує те, що даній особі не інкримінувалось вчинення злочину щодо рішення № 514 від 29.09.2005 р. (т.2 а.с.111-113).

Окрім того, суд зазначив, що у оглянутій Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, зокрема в Розділі 1-7 під порядковим номером № 389 зазначено ОСОБА_3 АДРЕСА_1 (т.2 а.с.204-211).

Наявність державного акта на земельну ділянку, проекту відводу земельної ділянки, з дотриманням процедури видачі таких підтвердили і допитані у судовому засіданні першої інстанції свідки - ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26. Зокрема остання, яка на той час працювала секретарем виконкому Брюховицької селищної ради, пояснювала про те, що у неї не могли зберігатись рішення та протоколи без підпису голови та печатки Брюховицької селищної ради. При її звільненні з посади нею були передані згідно акту прийому-передачі від 18.04.06 р. перші примірники протоколів та рішень Брюховицької селищної ради. Всі вони були підписані головою та завірені гербовою печаткою. Актом підтверджено про наявність переданих нею документів, в т.ч. і оригінали протоколу №48 від 29.09.2005 р. та рішення № 514 від 29.09.2005 р. з підписом голови та печаткою Брюховицької селищної ради. Крім того, свідок прояснила, що надані їй для огляду в судовому засіданні інші, не завірені головою копії вказаних документів, не можуть вважатись документами. В Брюховицькій селищній раді зберігались оригінали вказаних документів, які, як їй відомо, в подальшому були вилучені працівниками міліції. Наведене спростовує доводи апелянта щодо відсутності рішення, яке за змістом свідчить про надання земельної ділянки ОСОБА_3

Доводи апелянта про підтвердження підставності позову свідченнями свідка -ОСОБА_27 - слідчого прокуратури, на увагу не заслуговують, оскільки такі пояснення не стосуються отриманої даним свідком інформації з оригіналу вилучених рішень через відсутність останніх.

Щодо посилання апелянта на довідку Брюховицької селищої ради від 19.09.2008 р. № 1450, відповідно до якої на території АДРЕСА_1 немає, слід зазначити, що у довідці йдеться про АДРЕСА_1, а не АДРЕСА_1.

Таким чином, дослідивши усі обставини справи та докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку на прізвище ОСОБА_3, а також визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки від 29.10.2005 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 7853.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення районного суду ухвалено на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були представлені сторонами і дослідженими та перевіреними у судовому засіданні, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1ст.308, ст.ст.313, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області О.Соболя - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в двадцятиденний строк з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца А.В.