Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1491/15 Головуючий у 1 інстанції: Хандурін В.В.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С., Каракуші К.В.,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добропільське експлуатаційне підприємство №2", треті особи: Приватне підприємство "Добропільське експлуатаційне підприємство", ОСОБА_3, про визнання наказів і записів в трудовій книжці недійсними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату премії та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ "Добропільське експлуатаційне підприємство №2", треті особи: ПП "Добропільське експлуатаційне підприємство", ОСОБА_3, про визнання наказів і записів в трудовій книжці недійсними, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату премії та моральної шкоди.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2014 року закрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, тому просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду справи в суд першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленими після відкриття провадження обставинами, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Закриваючи провадження у даній справі, районний суд виходив з того, що позивач неодноразово зверталась до суду з приводу спору про той же самий предмет і з тих же самих по суті підстав, щодо яких суди ухвалювали відповідні рішення. При цьому на думку суду позивачка міняла по суті обґрунтування своїх вимог зазначенням інших обставин.

Правовою підставою закриття провадження у справі суд вказав ст. 205 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Підставами позову відповідно до п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет. При визначенні підстав та предмету позову, як елементів його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції послався на те, що суд неодноразово розглядав позови ОСОБА_2 з приводу трудових правовідносин з ТОВ ДЕП № 2.

Але заявляючи позов, позивач посилається на нові його підстави, в тому числі і на ті обставини, які їй стали відомі після ухвалення попередніх рішень в спорі між сторонами. Вона не позбавлена права ставити питання про визнання наказів і записів в трудовій книжці недійсними, поновлення на роботі, виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату премії та моральної шкоди після ухвалення рішення від 29 квітня 2013 року яким визнано накази по Приватному підприємству „ Добропільське експлуатаційне підприємство" № 13-к від 14.04.2009 року та № 18-к від 14.04.2009 року відносно ОСОБА_2 недійсними.

Визнано наказ № 26-к по Товариству з обмеженою відповідальністю „ Добропільське експлуатаційне підприємство" № 2 від 02.11.2011 року відносно ОСОБА_2 недійсним, а саме в частині: „Прийняти ОСОБА_2 головним бухгалтером ТОВ „ДЕП № 2" таб.№ 8308 на час безоплатної відпустки по догляду за дитиною у віці до трьох років до 20.02.2012 року ОСОБА_4, головного бухгалтера таб. № 8003 по переводу з ПП „ДЕП" з 02.11.2011 року".

Визнано запис в трудовій книжці ОСОБА_2 під № 20 від 02.11.2011 року недійсною та приведено її у відповідність з наказом по Товариству з обмеженою відповідальністю „Добропільське експлуатаційне підприємство" № 2 № 26-к від 02.11.2011 року, а саме: „Прийняти ОСОБА_2 головним бухгалтером таб. № 8308 по переводу з ПП „ДЕП" з 02.11.2011 року. Згідно штатного розпису.

Враховуючи нетотожність підстав позову, суд помилково дійшов висновку про те, що наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України , а тому ухвала підлягає скасуванню, з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу суду, що згідно із ст. 21ч.1 ЦПК України суддя, якій брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування ухвали про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307,311,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2014 року в цій справі скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: