Справа № 495/354/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 березня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивача - Пантелеєвої Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному та просила задовольнити.

В судове засідання відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Направляв до суду заперечення проти задоволення позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області та просив відмовити в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що 24 березня 2004 року відповідачу ОСОБА_2 на підставі ст.30 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в управлінні Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області призначено пенсію по інвалідності ІІ групи від загальних причин захворювання на підставі витягу із акту огляду у МСЕК серії 2-18 ОБ №092599, виданого безстроково 24.03.2004 року Одеською обласною медико-соціальною експертною комісією №2.

На виконання наказу головного управління УПФ в Одеській області від 27.11.2013 року №131 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ та особистих рахунків» та наказу управління від 28.11.2013 року №292 «Про проведення інвентаризації пенсійних справ та особистих рахунків» 13.12.2013 року за вих. №1335/05 спеціалістом управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області зроблено запит до Малиновської міжрайонної медико-соціальної комісії з метою підтвердження встановлення ОСОБА_2 ІІ групи інвалідності загального захворювання.

21 жовтня 2014 року за вхід. №226/10 на адресу управління надійшла відповідь Одеської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 від 14 січня 2014 року №593 з якої вбачається, що медична справа (акти огляду) на ОСОБА_2 в архіві МСЕК не значиться та документи по даним реєстраційних журналів не надходили.

Тобто ОСОБА_2 не мав права на отримання в управлінні пенсії по інвалідності, у зв'язку з чим, за період з 24.03.2004 року по 31.01.2014 рік виникла переплата пенсії на загальну суму 77627 грн. 15 коп..

ОСОБА_2 листом управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області від 06.02.2014 року №992/06 було повідомлено про утворену суму переплат пенсії та про необхідність повернення в добровільному порядку.

Станом на 16.01.2015 рік відповідач добровільно надміру виплачених сум пенсійних виплат не повернув, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

З змісту позовної заяви вбачається, що управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області будучи суб'єктом владних повноважень, звернувся до суду в порядку, передбаченому ЦПК України, про стягнення надміру виплаченої суми пенсії відповідачу ОСОБА_2.

Позивач посилаючись на норми ч.1 ст.1166 ЦК України, вважає зазначену суму пенсії майновою шкодою, завданою юридичній особі неправомірними діями відповідача, а тому така шкода підлягає відшкодуванню в порядку цивільного судочинства.

Погодитись з вказаним не можливо, оскільки розглядувані правовідносини регулюються приписами ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

24 березня 2004 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії по інвалідності. На підставі якої відповідачу було призначено вказану пенсію та в період з 24 березня 2004 року по 21 січня 2014 року ОСОБА_2 отримував пенсію.

Управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підставою для призначення ОСОБА_2 пенсії по інвалідності став витяг з акту огляду у МСЕК серії 2-18 ОБ №092599 від 24.03.2004 року відповідно до якого встановлено 2 групу інвалідності загального захворювання та згідно відповіді обласного центру МСЕК вищевказаний витяг з акту огляду у МСЕК за змістом не відповідає дійсності.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень стану, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4.

За змістом пункту 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Проаналізувавши вищевказані норми законодавства можна дійти висновку, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Отже, позивачем Управлінням Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області не обґрунтовано та не доведено існування зазначених вище обставин, які відповідно до законодавства є підставами для стягнення надмірно сплаченої суми пенсії з відповідача ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Разом з тим, в силу пункту 1 ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню, зокрема пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Будь-яких належних та допустимих доказів недостовірності витягу з акту огляду МСЕК або її підроблення, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області Пенсійним фондом до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, оскільки Управлінням Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області не надано будь-яких належних доказів, які б свідчили про подання відповідачем ОСОБА_2 недостовірних даних для призначення пенсії чи про наявність зловживань з його боку при отриманні пенсії, то й підстав для задоволення позову відсутні.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись Закон України «Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.10, 11, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних управління Пенсійного фонду України в м.Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя