Номер провадження: 22-ц/785/2855/15
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М., Комаровської Н.В.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайфун медіа груп" про визнання правочину недійсним та зобов'язання повернути автомобіль, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 січня 2015 року, -

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання правочину недійсним та зобов'язання повернути автомобіль і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що автомобіль марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_1, який за законом належить йому, було відчуженого без його відома гр. ОСОБА_4 іншій особі - ОСОБА_3, тим самим було порушено право власності позивача на майно.

Позивач просив суд визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобілю марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_2, оформленого довідкою-рахунком ВІА №127279 від 04.11.2013 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайфун медіа груп" на ім'я ОСОБА_3, та зобов'язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2 зазначений автомобіль.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 , позовні вимоги визнав.

Рішення ухвалено у відсутність відповідачів ОСОБА_3 та ТОВ "Тайфун Медіа Груп".

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним правочин щодо відчуження автомобіля (вантажний мікроавтобус) Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_2, оформленого довідкою-рахунком ВІА №127279 від 04.11.2013 року, виданою товариством з обмеженою відповідальністю "Тайфун медіа груп" на ім'я ОСОБА_3.

Зобов'язано ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_3) повернути ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_4) автомобіль Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню , а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відчуження автомобіля було здійснено відповідачами за відсутності позивача та поза волею позивача .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

З матеріалів справи вбачається , що у жовтні 2013 року за усною домовленістю між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_6 , позивач передав належний йому на праві приватної власності автомобіль марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_2, у користування ОСОБА_4, одночасно передавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобілю.

14.11.2013 року за усною домовленістю позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_4 була узгоджена пропозиція ОСОБА_6 про викуп автомобіля марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_1 за 16000 дол.США з відстрочкою сплати коштів до 01.06.2014 року, в підтвердження домовленості ОСОБА_6 надав позивачу розписку (а.с.5).

Відповідно до довідки Головного управління МВС України в Одеській області № 7/2-1121 від 24.06.2014 року вбачається , що відповідно бази даних НАІС "Автомобіль" центру № 2 , автомобіль марки Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_1, було пере зареєстровано 05.11.2013 року на гр.ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі довідки-рахунку серія ВIА № 127279 від 04.11.2013 року виданої ТОВ "Тайфун Медіа Груп" (а.с.6).

15.11.2013 року відповідачем ОСОБА_3 на ім'я позивача ОСОБА_2 була видана генеральна довіреність на право розпорядження належним ОСОБА_3 на праві приватної власності автомобілем типу "Вантажний фургон" марки "Mercedes-Bens" ,2004 року випуску, номер НОМЕР_5 (а.с.7), яка була припинена 20.06.2014 року ,що підтверджується скороченим витягом з Єдиного реєстру довіреностей (а.с.35).

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200(далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Згідно із п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

Із матеріалів справи вбачається, що довідка-рахунок від 4 листопада 2013 року була анульована.

Виходячи з пояснень ОСОБА_3,наданих ним колегії суддів вбачається , що відчуження автомобіля було здійснено без участі позивача ,за посередництвом невідомої особи в Макарівській філії ТОВ "Медіа Груп". Позивач при відчуженні автомобіля не був присутній взагалі та будь яких домовленостей щодо відчуження автомобіля з позивачем ОСОБА_3 не вів . ОСОБА_3 вважав власником спірного автомобіля Volkswagen Crafter, 2007 р.в., д/н НОМЕР_1, ОСОБА_4.

Матеріали справи не містять докази того, що ОСОБА_4 був представником прав та інтересів позивача та мав представляти позивача та домовлятися про продаж належного позивачу автомобіля з ОСОБА_3, або третіми особами.

Матеріали справи не містять , а відповідачем ОСОБА_3, всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази того,що відчуження спірного автомобіля відбулося за письмовою заявою та згодою позивача .

Суд першої інстанції , задовольняючи позов , вірно посилався на вимоги ст.ст. 216,317,319,391 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безпідставно в особи,яка не мала права його відчужувати ,власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Спірний автомобіль був відчужений без згоди власника автомобілю ,тому підлягає поверненню позивачу.

Суд першої інстанції, хоча і вірно вирішив спір,проте помилково посилався на вимоги ст.1212 ЦК України .

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що в розписці від 14.11.2013 року не передбачені застереження про відчуження ОСОБА_4 спірного автомобіля ,як на підставу скасування рішення суду першої інстанції не заслуговують на увагу , оскільки з наявної у матеріалах справи розписки від 14.11.2013 року (а.с.5) вбачається ,що між ОСОБА_4 та позивачем існували правовідносини з приводу оренди транспортного засобу , проте будь яких правовідносин з приводу представництва прав позивача зокрема на продаж спірного автомобіля цієї розпискою не підтверджено. Крім того відчуження спірного автомобіля відповідачем ОСОБА_4 було здійснено 04.11.2013 року , задовго до отримання позивачем розписки від ОСОБА_4

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що позивач був повідомлений про обмін автомобілями , оскільки такий довід не спростовує законність ухваленого судом першої інстанції рішення та спростовується поясненнями ОСОБА_3,наданих ним колегії суддів ,відповідно до яких відчуження спірного автомобіля було здійснено у відсутність позивача та особисто ОСОБА_3 з позивачем про відчуження спірного автомобіля домовленостей не мав так само і домовленостей про обмін автомобілів.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції наявності в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ознак шахрайства , як підставу для скасування рішення суду , оскільки ОСОБА_3 не позбавлений можливості звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності .

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.М. Гончаренко

Н.В. Комаровська